mot · H102Fi308 · 2014-03-01 00:00:00 — Ungdomsarbetslösheten är ett slöseri – både för den som drabbas och hela . Därför vill vi införa en ungdomsgaranti. Den som är ung och utan arbete ska senast erbjudas ett riktigt jobb, en utbildning som leder till jobb eller en kombination av utbildning och praktik som leder vidare till jobb. Den som inte tar detta erbjudande förlorar rätten till ersättning. Knappt 100 000 ungdomar var i medeltal inskrivna på Arbetsförmedlingen . 37 000 unga hade varit utan arbete . Det är så många som när regeringen tillträdde. Mellan 50 000 och 60 000 ungdomar är arbetslösa längre än den 90-dagarsgräns som vi vill sätta som slutpunkt för ungdomsarbetslöshet. Unga ska jobba eller studera – inte vara långtidsarbetslösa. Vid ett regeringsskifte kommer vi att steg för steg införa 90-dagarsgarantin. föreslår vi ett första steg i införandet. Med bättre studievägledning, en förstärkt och förbättrad arbetsförmedling, utbyggd gymnasial och eftergymnasial utbildning, stöd till anställningar genom yrkesintroduktionsavtal och ett brett engagemang från alla offentliga arbetsgivare är det fullt möjligt att sätta stopp för ungdomsarbetslösheten. Vi utfärdar inga kravlösa garantier. Den som är arbetslös ska delta i den utbildning, praktik eller det arbete som anvisas. Den arbetslöse har en plikt att försöka ta sig vidare till studier eller arbete på den reguljära arbetsmarknaden efter den anvisade åtgärden. Med rättigheter till stöd, sysselsättning och ersättning kommer skyldigheter för att erhålla dessa. Ungdomar vill studera eller arbeta. Det är brist på jobb som orsakar arbetslöshet. Vi har bestämt oss. Att bekämpa arbetslösheten är de viktigaste för oss socialdemokrater, och ska ha EU:s lägsta arbetslöshet. Ett centralt led i detta är att stoppa långtidsarbetslösheten bland unga. Vi föreslår ett första steg i 90-dagarsgarantin : Unga arbetslösa som inte har avslutat gymnasiet ska göra det. Vi föreslår ett utbildningskontrakt som omfattar 10 000 platser inom komvux, yrkesvux och folkhögskola. Unga arbetslösa med gymnasiekompetens ska få bättre möjlighet att studera vidare efter gymnasiet. Vi föreslår 6 000 platser i högskola och yrkeshögskola inom ramen för 90-dagarsgarantin. Vi avsätter medel för inrättande av 21 000 yrkesintroduktionsjobb i privat och offentlig sektor. Sammantaget innebär detta första steg i 90-dagarsgarantin minst 37 000 nya jobb och utbildningsplatser – vilket motsvarar alla unga som varit arbetslösa . Kostnaden för offentlig sektor är . Med 90-dagarsgarantin lägger vi grunden för att unga ska jobba eller studera – inte vara långtidsarbetslösa. Därutöver ska vi se till att stärka övergången från gymnasiet till jobb, att förbättra matchningen på Arbetsförmedlingen, och se till att all offentlig verksamhet bidrar till att bekämpa ungdomsarbetslösheten. För att förbättra övergången från gymnasiet till jobb eller utbildning föreslår vi att gymnasieelever får bättre tillgång till studie- och yrkesvägledning. Vi avsätter för detta syfte. För att förbättra matchningen ska aktivitetsförbudet på Arbetsförmedlingen tas bort. Arbetsförmedlingen ska också ges bättre möjligheter att anvisa arbetslösa de insatser som krävs. All offentlig verksamhet ska bidra till att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Offentliga arbetsgivare ska erbjuda fler praktikplatser, och den offentliga upphandlingen ska driva fram jobb och praktikplatser för unga arbetslösa. Införandet av 90-dagarsgarantin – en plan för den kommande mandatperioden Figur 31: Ungdomar, 18–, fördelade på tid utan arbete Källa: Arbetsförmedlingen. Vi föreslår att ett första beslutsamt steg för införandet av 90-dagarsgarantin ska tas . Skulle vårt förslag falla i kommer vi vid ett regeringsskifte att steg för steg genomföra hela garantin under den kommande mandatperioden. föreslår vi 37 000 jobb och utbildningsplatser, vilket motsvarar antalet ungdomar som varit arbetslösa mer än . Vid ett regeringsskifte kommer vi att korta den högsta tid som ungdomar tillåts vara arbetslösa. Om vårt förslag till insatser skulle falla i gäller följande: ska ungdomar som mest kunna vara arbetslösa , ska ungdomar som mest kunna vara arbetslösa och ska ungdomar som mest kunna vara arbetslösa . ska 90-dagarsgarantin vara fullt genomförd. Med arbetslöshetsnivå skulle 90-dagarsgarantin omfatta 57 000 ungdomar. Såväl tidsplan för genomförande som arbetslöshetstider är maxgränser. Insatser ska ges , med stöd och kartläggning av behov i arbetslöshet. avsätter vi inom de offentliga finanserna för att ta det första steget i 90-dagarsgarantin. Under kommande mandatperiod kommer ett införande att kräva ett större utrymme för att genomföra 90-dagarsgarantin fullt ut. Vi kommer att avsätta de resurser som krävs. Vår hållning är enkel: Ungdomar ska arbeta eller studera – inte vara långtidsarbetslösa. Regeringens politik är ineffektiv Ungdomsarbetslösheten är en av största utmaningar. Skillnaden är stor mellan om en ung människa jobbar eller inte vad gäller livslön, möjligheten till en trygg ekonomisk ålderdom, och möjligheten att skaffa bostad och bilda familj. Ungdomsarbetslösheten en ödesfråga för vår framtid – den formar det vi lever i och det vi kommer att leva i. Att inte prioritera kampen mot ungdomsarbetslösheten är ansvarslöst. Ungdomsarbetslösheten har bitit sig fast mellan . Ungdomsarbetslösheten i är högre än i de flesta jämförbara länder. Antalet långtidsarbetslösa ungdomar har tredubblats vid makten. Regeringen har misslyckats i kampen mot ungdomsarbetslösheten. Regeringen har valt ineffektiva insatser. skattesänkningar har inte lett till fler nyanställningar. Sänkningen av arbetsgivaravgifter för unga har dömts ut av regeringens egna experter. Det är ett ineffektivt skatteundantag, eftersom det inriktas mot de unga som redan har jobb – inte dem som saknar det. Regeringen har dessutom varit ovillig att förbättra förutsättningarna för unga att ta sig ur arbetslöshet. Förändringarna av gymnasieskolan har framför allt lett till att ungdomar sökt sig bort från yrkesprogram – flera med utmärkta chanser till jobb efter studenten – eftersom möjligheterna att läsa vidare senare i livet har försämrats. Regeringen har minskat antalet högskoleplatser, och underlåtit att skjuta till tillräckliga medel till vuxenutbildning och yrkeshögskola. Därmed saknas de insatser som krävs för att unga ska kunna ta de lediga jobb som finns – och de insatser som rustar ungdomar för framtidens arbetsmarknad. Regeringens regelverk och detaljstyrning av Arbetsförmedlingen har också inneburit att såväl arbetsförmedlare som unga arbetslösa hindrats från att ta initiativ som leder vidare till jobb. Ingenting tyder på att ungdomsarbetslösheten med nuvarande politik kommer att sjunka till de nivåer som rådde vid regeringens tillträde. Ljusningen i världsekonomin kommer att stärka de ungas möjligheter att hitta jobb. Det är bra. Men det räcker inte. Regeringens politik har inneburit att lyckas sämre än jämförbara länder. Det talar för att det krävs en annan politik för att ska kunna hävda sig när konjunkturen vänder. Figur 32: Arbetslöshet (20–) per högsta utbildningsnivå Ett första led i vår politik mot ungdomsarbetslöshet är att säkerställa att alla unga minst har den utbildningsnivå som krävs för att etablera sig långvarigt på arbetsmarknaden – gymnasiekompetens. är gymnasieutbildning närmast ett krav på arbetsmarknaden. jobbpolitik för unga måste vara långsiktig och rusta den enskilde för ett långt arbetsliv. Då måste fokus ligga på att alla unga arbetslösa avslutar sin gymnasieutbildning. Unga arbetslösa utan gymnasieutbildning har en mycket svag ställning på arbetsmarknaden. Arbetslösheten bland dem som saknar gymnasieutbildning är ungefär dubbelt så hög som bland dem som har det. Vi föreslår därför att ett utbildningskontrakt införs för alla arbetslösa under som inte fullgjort sina gymnasiestudier. Kontraktet innebär att den arbetslöse anvisas en individuellt utformad plan, där studier kan kombineras med praktik eller arbete, som leder fram till gymnasieexamen. När en person som saknar gymnasieexamen söker stöd på Arbetsförmedlingen slussas denne direkt in i utbildningskontraktet och en individuell utbildningsplan upprättas. Utbildningen är ett krav för att få ekonomiskt stöd från samhället. En modell, som använts i , innebär att ungdomar får arbeta halvtid på avtalsenliga villkor som de läser in gymnasieexamen. Inom ramen för 90-dagarsgarantin föreslår vi ett utbildningskontrakt, som fullt utbyggt kommer att omfatta 10 000 platser på komvux, yrkesvux och folkhögskola. Unga människor ska vid behov kunna kombinera deltidsjobb med deltidsstudier. Kostnaden för offentlig sektor för förslaget är . Figur 33: Utvecklingen av antalet studie- och yrkesvägledare Källa: SCB. Bättre övergång från studier till arbetsliv Vår politik bygger på att minska inflödet av unga arbetslösa. För att fler unga ska gå från gymnasiestudier till arbete eller till vidare studier behöver attraktiviteten hos de program som ger goda möjligheter till jobb stärkas. Det gör vi bland annat genom att trygga möjligheten för unga att studera vidare senare i livet oavsett vilken gymnasieutbildning man väljer. Gymnasiestuderande behöver också få en korrekt bild av vad som krävs av dem för att få ett jobb – och behålla ett jobb – och vad som krävs för att kunna studera vidare. Enligt skollagen ska alla elever ha tillgång till personal med kompetens så att deras behov av vägledning inför val av framtida utbildnings- och yrkesverksamhet kan tillgodoses. Utvecklingen visar dock att det både finns stora skillnader i landet kring tillgången till yrkes- och studievägledning. Tillgången till vägledning har också generellt blivit sämre. Bättre vägledning gör att ungdomar får bättre kunskap om vad som krävs av dem på arbetsmarknaden, ger bättre grund för beslut om fortsatt inriktning på sina gymnasiestudier, och det stävjar avhopp. Under den borgerliga regeringstiden har utvecklingen gått åt fel håll. Antalet studie- och yrkesvägledare har minskat både i faktiska tal och i antalet tjänster per elev. Den utvecklingen vill vi bryta. Vi avsätter för att förstärka skolornas studie- och yrkesvägledning. Bättre matchning – avskaffa aktivitetsförbud En ung arbetslös måste i normalfallet vänta innan den kan ta del av kvalitativa insatser genom Arbetsförmedlingen. Det är i praktiken ett aktivitetsförbud för unga. Varken arbetsförmedlare eller unga arbetslösa kan känna trygghet i att de tillåts ta de initiativ som krävs när de krävs. Rätt insatser i rätt tid ska inte tillämpas i undantagsfall, utan istället vara regel. Socialdemokraterna vill ta bort den onödiga detaljstyrning som hindrar arbetsförmedlare från att göra sitt jobb. Vi vill också tillåta Arbetsförmedlingen att upphandla och anvisa utbildning och andra nödvändiga åtgärder i en större omfattning . Den arbetslöse måste göra sin plikt att aktivt söka arbete samt ta arbete, utbildning eller praktikplats som man blivit anvisad. Den arbetslöse ska få rättigheter som utgår från några viktiga principer: Unga ska i arbetslöshet få träffa arbetsförmedlare, få råd kring jobbsökande samt göra upp en plan som leder vidare mot jobb, praktik eller utbildning. Arbetsförmedlingen ska aktivt arbeta med att matcha unga arbetslösa mot möjliga jobb och stärka ungas kontaktnät på arbetsmarknaden. Detta innebär också att Arbetsförmedlingen aktivt ska arbeta med så kallad ackvirering av arbete, praktik eller annan sysselsättning för unga. Det betyder att Arbetsförmedlingen ska söka lediga platser som inte annonserats ut. Arbetsförmedlare ska ha rätt att anvisa utbildning eller praktik redan direkt från att den arbetslöse anmält sig vid Arbetsförmedlingen. De unga som behöver bygga på sin kompetens ska kunna göra det i arbetslöshet. När det handlar om att avsluta gymnasiet gäller utbildningskontraktet. Styrningen av Arbetsförmedlingen behöver förändras. Arbetsförmedlingen måste ges möjlighet att använda tilldelade medel friare. Dessa medel kan därmed komma de arbetslösa till del, istället för att skickas tillbaka till staten. Att knäcka ungdomsarbetslösheten kräver kraftsamling. Arbetsförmedlingen behöver i större utsträckning kunna ha specialiserade enheter och tjänster såsom ungdomsförmedlare och ungdomsteam som särskilt arbetar med att få unga i arbete. Dessa bör ha sitt fokus på åtgärder som förbättrar matchningen, stärker kontakterna med arbetsgivare och bidrar till att vidga ungas kontaktnät på arbetsmarknaden. Aktivitetsförbud på tas bort. Arbetsförmedlingen måste ges möjlighet att använda tilldelade medel friare, så att unga arbetslösa får de insatser de behöver när de behöver dem. Bättre möjligheter – fler utbildningsplatser För allt fler yrken räcker det inte med en gymnasieutbildning. När ungdomsarbetslösheten är hög krävs fler utbildningsplatser – inte färre. Tyngdpunkten ska ligga där jobbchanserna är som störst. Kvalificerade yrkesutbildningar och yrkeshögskoleutbildningar bidrar till att arbetsgivare kan hitta rätt utbildad personal och är ett snabbt sätt för den enskilda att få ett kvalificerat arbete och stärka sin ställning på arbetsmarknaden. Ansökningarna om att få starta yrkeshögskoleutbildning är långt fler än de som beviljas. Myndigheten för har påtalat för regeringen att andelen beviljade ansökningar om att bedriva YH-utbildning är alltför låg i förhållande till efterfrågan och behov. Endast en fjärdedel av utbildningarna kunde beviljas möjlighet att starta utifrån de ekonomiska ramar myndigheten hade 2012. Antalet sökande som vill studera har ökat i rad och 2012 var det i genomsnitt 4,2 sökande per studieplats. Det visar på behovet av att utöka möjligheterna att studera inom ramen för . Söktrycket till högskolor och universitet är rekordhögt. Det följer av att efterfrågan på högskoleutbildade ökar på arbetsmarknaden. Denna utveckling visar inte några tecken på att avstanna. framtida konkurrenskraft är beroende av att vi förmår möta denna efterfrågan på kompetent arbetskraft. Detta till trots väljer regeringen att dra ned antalet högskoleplatser. Unga människor ställs utanför högskolan bara för att de är födda som många andra. Den kraftiga neddragningen av antalet högskoleplatser behöver brytas. Inom ramen för 90-dagarsgarantin föreslås 6 000 studieplatser vid universitet, högskolor och inom . Vi vill stärka möjligheten till ett första jobb, och möjligheten att ta till sig den kompetens som krävs för yrket. Inom ramen för ingångna avtal föreslår vi därför att staten stimulerar yrkesintroduktionsjobb för unga. Där arbetsmarknadens parter är överens om yrkesintroduktionsavtal bör staten kliva in och stödja att jobb för unga skapas. I yrkesintroduktionsjobb kombineras arbete och utbildning. De förutsätter centrala kollektivavtal samt lokala överenskommelser mellan fack och arbetsgivare. På detta sätt är det möjligt att kvalitetssäkra utbildningsinnehållet. En viktig del för att modellen ska bli framgångsrik är att regelverket för yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning öppnas upp så att de som deltar i yrkesintroduktionsjobb också kan erbjudas detta slags utbildning. Det är också angeläget att insatserna utformas på ett sätt som gör administrationen enkel och att stödet kring handledningen fungerar i företagens vardag. Detta kommer att underlätta för mindre företag att säkra sin kompetensförsörjning, som nya jobb för unga växer fram. Vi stöttar parternas inrättande av 16 000 nya yrkesintroduktionsjobb i kommuner och landsting, genom ett stöd som täcker hela lönekostnaden för arbete till avtalsenlig lön samt ett handledningsstöd, för de kommuner och landsting som med detta stöd anställer en ung människa som varit arbetslös . Fördelningen mellan arbete och utbildning följer överenskommelser mellan parterna. Vi stöttar parterna inrättande av 5 000 nya yrkesintroduktionsjobb i det privata näringslivet, på de områden där parterna kommit överens om yrkesintroduktionsavtal. Ett stöd om utgår för de företag som anställer en ung människa som varit arbetslös inom ramen för ett yrkesintroduktionsavtal. Vi höjer också ersättningen till arbetsgivare som erbjuder YA-jobb med för att kompensera för högre arbetsgivaravgift. Fler jobb och praktikplatser för unga Ungdomsarbetslösheten bland unga kan stoppas om alla delar av samhället drar åt samma håll. Det finns få gränser för vad kan lyckas med när vi samarbetar. Alla offentliga verksamheter behöver därför arbeta för att få fram fler jobb och praktikplatser åt unga. Vi föreslår att Arbetsförmedlingen och kommunerna tecknar strategiska samarbetsavtal för ungdomsanställningar och praktikplatser. I vissa kommuner erbjuds ungdomar praktik eller anställning i de egna förvaltningarna. Insatserna riktas ofta mot ungdomar med särskilt svag ställning på arbetsmarknaden. Vi vill inventera och utvärdera erfarenheterna av de insatser som genomförs runt om i landet i syfte att stärka arbetslösa ungdomars ställning på arbetsmarknaden. Utifrån denna genomgång vill vi ålägga Arbetsförmedlingen att träffa avtal med alla kommuner, enskilt eller i samverkan, i syfte att säkerställa såväl fler praktikplatser till unga arbetslösa som tillhandahållande av anställningar riktade till långtidsarbetslösa ungdomar eller ungdomar med försörjningsstöd. upphandlas av stat, kommun och landsting. Inom ramen för den offentliga upphandlingen är det möjligt att ställa sociala krav, till exempel med innebörden att arbetslösa ungdomar får möjlighet till anställning eller praktik. Vi vill arbeta för att sociala krav i ökad utsträckning införs i offentliga upphandlingar som ger Arbetsförmedlingen möjlighet att erbjuda ungdomar praktikplatser och/eller ungdomsanställningar i verksamheter som utförs eller är finansierade av kommuner, landsting och statliga myndigheter. Regeringen bör även ta initiativ för att förmå statliga bolag att teckna strategiska samarbetsavtal med Arbetsförmedlingen för att erbjuda praktikplatser eller anställningar för unga. Ett årligt mål för antalet arbetstillfällen eller praktikplatser som de statliga bolagen ska erbjuda bör upprättas. All offentlig verksamhet ska bidra till att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Offentliga arbetsgivare ska genom att erbjuda praktikplatser och jobb dra sitt strå till stacken. Den offentliga upphandlingen ska användas strategiskt för att bidra till fler praktikplatser och jobb för unga. Arbetslöshet är ett slöseri. Just nu betalar dyrt för att sysselsätta långtidsarbetslösa med uppgifter som ingen efterfrågar på riktigt. Detta sker inom fas 3, som kallas sysselsättningsfasen, i regeringens jobb- och utvecklingsgaranti. Det är den enskilt största insatsen för långtidsarbetslösa. Sedan regeringen tillträdde har antalet människor som gått utan arbete nästan tredubblats, och ingick 34 000 personer i fas 3. ser vi stora behov av avlastning i välfärden. Det finns meningsfulla uppgifter i välfärden som behöver utföras men inte hinns med . Många anställda berättar att det finns gott om arbetsuppgifter som behöver utföras – som inte blir utförda för att tiden inte räcker till. Rätt bemanning i välfärden är en förutsättning för god kvalité och omvårdnad. Flera av miljonprogrammets områden har blivit symboler för ett som dras isär. Av åldersskäl krävs en storskalig renovering av miljonprogrammets bostäder. Runt 650 000 lägenheter behöver renoveras. Dessa bostäder står inför nödvändig upprustning driven av naturligt slitage och åldrande, bristfälligt underhåll och är i behov av energieffektivisering. Extratjänster ska kunna användas av kommunala bostadsbolag som komplement när man genomför nödvändiga renoveringar. Långtidsarbetslösheten hämmar framtidsutsikterna för svensk ekonomi. Långvarig arbetslöshet biter sig fast. De som har varit arbetslösa länge får ofta stora svårigheter att komma tillbaka – även om ekonomin vänder. Kunnande och kompetens åldras hos den som är arbetslös . Att ha varit långtidsarbetslös riskerar också att göra att arbetsgivare väljer bort eller nedvärderar kompetensen hos den sökande. Risken är dessutom stor att självkänsla och ork bryts ned, vilket ytterligare försämrar möjligheterna att hitta ett nytt arbete. Den ekonomiska forskningen visar tydligt att ju mer en aktivitet för arbetssökande påminner om riktiga arbeten, desto större är sannolikheten att den arbetssökande går vidare till den ordinarie arbetsmarknaden.13 Vårt förslag till extratjänster utgår från följande: Staten ska stå för kostnaden för extratjänsterna. De som utför extratjänsterna är de som mycket länge stått utan arbete och som är föremål för sysselsättningsfasen i den så kallade jobb- och utvecklingsgarantin, det som tidigare kallades för fas 3. Extratjänster ska höja kvaliteten i välfärden eller ideell sektor, eller inrättas för att höja boendekvaliteten i miljonprogrammets bostadsområden. Extratjänsterna får inte användas för att ersätta ordinarie personal. Antalet extratjänster som en arbetsgivare kan få stöd för ska stå i proportion till den ordinarie arbetsstyrkan. Parterna ska sluta avtal om extratjänsterna och lön ska utgå enligt kollektivavtal. Tjänsterna bör vanligtvis kombineras med utbildning för att ytterligare stärka individens framtida möjligheter på arbetsmarknaden. Att använda till utbildning kan vara en bra modell, men både större och mindre andel utbildning bör vara möjligt utifrån individuella behov. Vi föreslår extratjänster. Med dessa tar vi sikte på att bryta långtidsarbetslösheten, att stärka kvaliteten i vården och omsorgen, att påskynda upprustningen av miljonprogrammets områden och att stärka den ideella sektorn. Fas 3 är ekonomiskt oansvarigt och ett slöseri med människors tid och handlingskraft. Det finns meningsfulla uppgifter i välfärden och i den ideella sektorn som behöver utföras och som skapar värde i samhället. Det finns en angelägen uppgift att höja boendekvaliteten i miljonprogrammet. Därför vill vi 2014 investera i extratjänster – riktiga jobb med riktig lön där den som jobbar får göra riktig nytta. I fas 3 ska den arbetssökande sysselsättas hos en anordnare med aktiviteter som liknar arbete, men inte får vara riktiga arbetsuppgifter. Inlåsningseffekten i sysselsättningsfasen är mycket hög. Enligt arbetsförmedlingens återrapportering T1 2013 lämnar fas 3 för arbete eller studier.14 Fas 3 sammanfattar mycket av det som är fel med den rådande arbetsmarknadspolitiken. De som står längst från arbetsmarknaden och har svårast att få jobb sätts i ineffektiva åtgärder. Socialdemokraterna föreslår att fas 3 ska avskaffas. Människor ska ha riktiga jobb med egen försörjning – eller utbilda sig för att kunna hitta det. Personer som trots stora insatser inte kan få arbete på den ordinarie arbetsmarknaden ska ha möjlighet att få en extratjänst. Vi tror att det behövs genomföras en bred palett av insatser för att avskaffa fas 3. Insatser ska utformas med respekt för den enskilda människans möjligheter och förmåga. Samhället behöver kraftigt öka ambitionsnivån för att de som är placerade i fas 3 ska komma i arbete. För att avskaffa fas 3 och hitta nya vägar till sysselsättning och egen försörjning föreslår vi, utöver investeringen i extratjänster, fler studieplatser inom den gymnasiala vuxenutbildningen, fler högskoleplatser, samt intensifierad arbetsförmedling. Det är sannolikt inte möjligt eller ens önskvärt att från dag ett erbjuda extratjänster till alla fas 3-deltagare. av deltagarna i fas 3 saknar gymnasieexamen, vilket påtagligt försvårar möjligheten att komma i reguljärt arbete. Enligt har antalet kortutbildade arbetslösa fördubblats och enligt aktuella prognoser kommer denna grupp att öka ytterligare . Vi avsätter därför även medel för 3 000 utbildningsplatser inom yrkesvux och komvux, som vänder sig till dem som vill komma vidare från fas 3. Vi investerar i , högskola och universitet. De fas 3-deltagare som bedöms kunna komma vidare genom eftergymnasiala studier ges möjlighet att studera med bibehållen ersättning.