mot · H2022961 · 2014-11-10 00:00:00 — och kommer att vara Natoanslutna och och kommer att vara icke Natoanslutna, och det är viktigt att ett realistiskt uppbyggt nordiskt samarbete på detta område tar hänsyn till dessa förutsättningar. Ett övergripande strukturellt problem för nordiskt samarbete på detta område är att det är splittrat mellan olika avtal och strukturer. Detta är enligt vår mening suboptimalt. För att kunna uppnå ett effektivt och fördjupat nordiskt samarbete bör avtalen samordnas i en gemensam struktur. Det nordiska försvarssamarbetet bör formaliseras för att kunna fortsätta att fördjupas. 3.18 Nordisk försvarsplanering och nordisk försvarsallians försvarspolitik ska fokusera på försvaret av . Genom att stärka vårt eget försvar, genom att fullt ut verka för ett nordiskt försvarssamarbete och genom partnerskap för fred med Nato tar sitt säkerhetspolitiska ansvar. När återfått ett existensförsvar är det rimligt att åter bidrar med militärt bistånd i fredsskapande och fredsbevarande insatser med FN-mandat bakom. Det är en balanserad inställning långt från både å ena sidan isolationism och å andra sidan förlorad självständighet. Den senare tidens svenska försvarspolitiska inriktning anser vi däremot är obalanserad eftersom den konvergerar mot att kravlöst ska ställa betalda truppenheter till förfogande för Nato och EU. försvar börjar i och inte i eller . Försvarsmakten ska inte delta i Nordic Battlegroup eller på annat sätt ingå i en militarisering av EU. ska inte heller utlova ensidiga solidaritetsgarantier. Ett starkt luft- och kustförsvar på är inte bara en svensk angelägenhet utan även en baltisk angelägenhet eftersom en militär bas på i fel händer är ett hot mot hela säkerhet. vill att ska verka för ett nära försvarssamarbete mellan och med målsättning att skapa en formell försvarsallians och ett gemensamt planerat försvar. vill vidare se ett tätt samarbete med och om sjö- och luftförsvar. Eftersom och är Natoländer krävs godkännande. Av uppgifter att döma är det politiskt möjligt. är mycket intresserat av kostnadsdelningar. Självklart förutsätter detta en rejäl höjning av försvarsanslaget för att ska se nyttan. Gemensam luftläges- och havslägesbild (även i krig), gemensam isbrytarkapacitet i arktiska förhållanden, gemensamma transportplan (landsdedikerade i krig) och gemensamma satellitsystem är exempel på omedelbara samordningsfördelar. Det militära försvaret ska genomföra de insatser som riksdag och regering beslutat eller som i övrigt följer av Försvarsmaktens uppgifter. Försvarsmakten ska lösa följande uppgifter: • Försvara rikets frihet och hävda territoriella integritet. • Fullt ut tillsammans verka med andra försvarsmakter i eventuella nordiska allianser. • Skydda samhället från angrepp, katastrofer och olyckor i samverkan med det civila försvaret. • Delta i fredsfrämjande insatser med den avdelade utlandsstyrkan. Av dessa uppgifter följer att Försvarsmakten bland annat måste klara • att avvisa vid kränkningar och möta alla angrepp. • att hejda och slå tre angripande mekaniserade brigader som angriper i tre olika riktningar. • att skydda rikets ledning och krigsbaserna genom skydd och spridning. 5.1 Villkoren för internationella insatser anser att fredsbevarande och fredsskapande insatser kan vara viktiga för att stoppa och förhindra mänskliga katastrofer. Militära aktioner i främmande land är alltid en svår rättslig fråga. Därtill har ofta parterna i de konflikter vi ska motverka olika verklighets- och historiesyn, vilket ställer krav på grundlig analys innan beslut om insats tas. En förutsättning bör vara att insatserna sker med FN-mandat. En paus i de internationella insatserna bör göras för att frigöra medel till återskapande av ett existensförsvar. bör utlandsinsatserna avvecklas med undantag av Operation och som kvarstår vid behov. När har sex mekaniserade brigader och tre amfibiebrigader 2025 kan de internationella insatserna återtas och då bör första bataljonerna ur brigaderna roteras till internationell beredskap i turordning. Den internationella tjänstgöringen ska vara frivillig. Kvinnor i internationell tjänst är viktiga när vi är verksamma nära befolkningar där samhällena har ålderdomlig kvinnosyn och vissa kontakter måste ske kvinna till kvinna. Utbildning i lokala sedvänjor och könsroller skall alla soldater få rörande det land de skall tjänstgöra i Gendercentrum läggs ned då dess kompetens inte behövs för ett fullgörande av tjänsten. Samverkan mellan militära och civila insatser utgör ofta en nödvändighet för permanenta framgångar vid utlandsoperationer. Utlandsstyrkan ska ha en mindre summa att använda till nytta för lokalbefolkning i de områden där vi bevarar och skapar fred för att visa att våra soldater är vänner och därigenom skydda våra soldater och gynna dialogen med det lokala civila samhället. När utsattes för terrorism förklarade amerikanerna krig mot terrorismen och tog sig rätten att anfalla och . Utsatt för upprepad svårt drabbande terrorism kan säkert alla länder välja att försvara sig globalt. bör dock inte utan utomordentligt starka skäl medverka i den typen av krigföring. Vi motsätter oss även att aktivt tar ställning på en sida i regelrätta inbördeskrig där inga parter står för grundläggande demokratiska värden. Vår utgångspunkt är att den svenska hjälpen i drabbade områden huvudsakligen ska vara humanitär eller fredsbevarande. När Nato väljer strategi i de insatser som de leder har vi ingen påverkan. Natoledda fredsinsatser har ofta tveksam motivering och inte sällan misslyckas relationerna med den civila befolkningen. FN har tyvärr inte resurser att leda större insatser än cirka en fördelning, och för att slippa skapa en dubblerande förmåga återstår inget annat än att låta Nato leda de större operationerna. 5.2 Specifika internationella insatser Svenska armén har gjort ett utmärkt arbete i genom att ställa trupp i Mazar-e , som del av ISAF-operationen. Svenska armén har föredömligt och med egna förluster stött afghanska nationella armén () och afghanska polisen (ANP) samt tillfört rådgivare () i . Det mot talibaner har förts med syftet att hjälpa landets befolkning och att skapa demokrati. har lämnat Camp Northern Light. Det hänger nu på folken i att själva ta hand om sin säkerhet. Kfor är avvecklad och insatsen kan summeras. bröt en väpnad konflikt ut i Kosovo, som då låg i , mellan den serbiska armén och albansk gerilla, och startade Nato ett bombkrig mot den serbiska armén i Kosovo. De serbiska styrkorna flydde Kosovo, varefter Nato förde in trupp. Den internationella styrkan, Kfor, har alltsedan dess säkrat freden. som Kfor har verkat i Kosovo har de flesta serber och ca 90 000 romer fördrivits ut ur landet av kosovoalbanerna. Kosovo förklarade sig självständigt 2008. har tillsammans med ett antal andra länder erkänt Kosovo som nation. Inom EU är det dock flera länder som inte erkänt Kosovo, däribland , , och . Kosovos parlament beslöt med att inbjuda till fortsatt internationell närvaro. Det är vår uppfattning att Kosovos regering skulle kunna ta över ansvaret för den stat man själv utropat som självständig. Natos insats i , där man i praktiken tog ställning för ena sidan i ett inbördeskrig, byggde på bristande kunskap och analys av interna förhållanden. Det är oklart vem som ska lösa eftervården med marktrupp. Flygvapnet med Gripen löste sina spaningsuppgifter storartat. I hotar pirater vår och andras handelsflottor. har lett EU:s insats utanför , operation , genom att tillhandahålla ett styrkehögkvarter ombord på och ett övervakningsplan från . stödjer att svenska enheter ger fortsatt bidrag till operation . Militär personal på svenskregistrerade handelsfartyg ska inte tillåtas. Redare kan redan nu anskaffa vapen och vaktmanskap. Situationen i förblir högst osäker. Islamisterna har för tillfället tryckts undan, men finns sannolikt kvar i bakgrunden. Den nuvarande militärjuntan som i realiteten styr har en högst begränsad legitimitet och huruvida någon mer trovärdig regering kan tillsättas är högst osäkert. Läget företer påtagliga likheter med läget i . 5.3 Dimensionering av existensförsvaret Existensförsvaret bygger på en deklarerad folkvilja att ska vara en självständig och fri nation samt på en försvarsmakt som på ett trovärdigt sätt kan hävda förmåga att skydda landet genom ett organiserat totalförsvar som inkluderar civila komponenter i samverkan. Totalförsvaret ska ha en yta, skalförsvaret, och ett djup, invasionsförsvaret. Regeringens alternativ till existensförsvaret är insatsförsvaret som har en mycket låg numerär men kommer att bli gripbar. Insatsförsvaret är bara ett neutralitetsvärn och vaktvärn, d v s en typ av ”shop window defense”, där man låtsas ha vilja och förmåga att hävda folkrättslig grund för att besitta en del av jordens yta. bör efter en förstärkning av försvaret ha ett balanserat försvar med sådan styrka och sammansättning att det skapar en så hög tröskeleffekt att detta i det längsta avhåller en presumtiv angripare från anfall. Ett sådant försvar bör också ha en sådan styrka att det kan föra ett uthålligt och strategiskt defensivt försvar av svenskt territorium. En avancerad motståndare som attackerar förväntas använda fjärrstridsmedel med god precision, specialförband, cyberförmåga, obemannade system, rymdförmåga och avancerad informationsförmåga. Det moderna militära försvaret är därför beroende av högteknologiska system för att skapa ett starkt skalskydd, men det är fortfarande beroende av folkets försvarsvilja och den enskilde soldatens mod och beslutsamhet. En stärkt försvarsvilja och en förankring av försvaret hos folket uppnås främst genom värnpliktsutbildning och starka frivilligorganisationer. Försvarsberedningens försvarsrapport förutsätter att det civila försvaret bara klarar sig 5–. Det militära försvaret kan inte fungera utan det civila försvaret. Vår dåliga uthållighet i krig är en brist som sänder obehagliga signaler av svaghet till omvärlden. Enligt vår mening bör försvar kunna hantera att försvara uthålligt över . Detta kommer då att ske i två faser. I försvarets första fas så är avancerade motmedel (med vilket här avses tillräckliga mängder av avancerat luftvärn, kvalificerat stridsflyg, kryssnings- och sjömålsrobotar, ytfartyg, ubåtar och skydd av egna ledningsstrukturer) det avgörande. Motmedel av dessa slag är kostsamma, men utan dem uppnås ingen tröskeleffekt. I denna fas är det viktigt att fienden lider stora materiella förluster, helst även i sina egna baser. I försvarets andra fas är markstriden och informationsstriden viktigast. Har fienden herravälde över luften och infrastrukturen ska motståndet ändå fortsätta. Detta kräver väl övade markförband med förmåga att leda det fria kriget tillsammans med alla svenska medborgare. Den dagsaktuella hotbilden är inte den viktigaste utgångspunkten när vi bedömer vårt behov av militärt försvar. Hotbilden kan snabbt förändras, men däremot kan vi inte lika snabbt återta acceptabel försvarsförmåga. Faktiska styrkeförhållanden och värsta-falls-scenarier måste vara underlag för att beräkna vårt behov av militärt försvar. Vi kan inte bortse ifrån hur har återbyggt sin militära förmåga. Vi kan inte bortse från risken med en kinesisk-rysk militärallians, vilken skulle möjliggöra för att ytterligare stärka sitt västra militärdistrikt. 5.4 Försvarets geografiska indelning på mark delas i sju militärområden (). I vardera baserar en mekaniserad brigad, på dock till en början en halv mekaniserad brigad. Stadsskyttebrigaden i har inget . områden delas i tre delar: Marinkommando Öst, Syd och Väst. I vardera baseras en marinbas och en reducerad amfibiebrigad. I Marinkommando Öst baseras tre reducerade amfibiebrigader. Varje militärområde delas i ett antal försvarsområden (Fo) med egen Fo-stab. Uppgifterna är främst två: hjälpa det civila samhället och att planera det fria krigets förutsättningar. Om luftkriget förloras och fältarmén sprider sin gruppering är Fo-stabernas uppgift att samordna det fortsatta försvaret. Varje Fo delas i två eller flera närskyddsområden (No). I varje No baserar en eller flera territorialarmébataljoner och en eller flera avdelningar särskild beredskapspolis och en eller flera No-bataljoner. Samtliga dessa i ett Fo är ett territorialarméregemente. No är den nivå där det civila försvaret och det militära försvaret i första hand möts och utbyter effekt. No-bataljoner bemannas av de i fältarméns personalreserv som ligger högst i reservlistan. No-bataljon är en lätt infanteribataljon med kulspruta och granatgevär i varje grupp och med terrängbil 16. Automatkanon, luftvärn, pansarvärnsrobotar och indirekt eld tillhör inte utrustningen. No-bataljonerna ska ha rep-möte var sjätte år. Bataljonsledning, kompanibefäl och plutonsbefäl är anställd personal, övriga är värnpliktiga. skapas de första No-bataljonerna, då de första soldaterna utmönstras från fältarmén. genereras 5 st. No-bataljoner. väntas alla No-bataljoner, 81 st, vara fyllda Veteransoldatpolitiken ska vara sådan att stort stöd ges till dem som verkat i internationell tjänst. Stödet ska omfatta de anhöriga. Medaljer och utmärkelser ska symbolisera olika beundransvärda och viktiga bedrifter samt de stora offer som gjorts för världsfreden och för undvikandet av mänskliga katastrofer. Den ska vara minnesdag för svenska veteraner; att välja gör det lättare för veteraner och deras anhörig att delta. Försvaret bör bygga ett veterancentrum som en samlande punkt,och detta kan innehålla museum och restaurang. En försvarsanställd ska aldrig ifrågasättas av försvaret, dess regler och order på ett sätt så att grundlagen eller de mänskliga rättigheterna åsidosätts, särskilt i fråga om yttrande- och åsiktsfriheten. Detta gäller på den anställdes fritid såväl som i tjänsten. Försvarets finansiering och materielförsörjning var försvarets andel av BNP för att sedan sjunka till dagens . De minskade försvarsanslagen och stora omställningskostnader i kombination med en ensidig inriktning mot ett renodlat insatsförsvar har gjort att den svenska förmågan till territoriellt försvar på allvar kan ifrågasättas. För att garantera rikets säkerhet måste nedrustningspolitiken få ett slut. Hela försvarsgrenar hotas av systemkollaps inom . Länderna i vår närhet har försvarsanslag av BNP eller har beslutat att skaffa det. däremot fortsätter att sjunka och närmar sig . Innan anslagsökningen verkligen kan skapa en utbyggnad av försvaret måste vissa underskott elimineras. Ett mindre underskott i finansieringen av nya måste elimineras men även underskottet om 50 miljarder i den 10-åriga investeringsplanen som överbefälhavaren tydligt pekat på. budgeterar för att täcka hela Gripenunderskottet genom en ökning av materielanslaget med . budgeterar för att även täcka det hålet i investeringsplanen för IO 14 genom en ökning av anslaget anskaffning av materiel och anslaget vidmakthållande av materiel med . Utöver att täcka dessa underskott satsar ytterligare mer på materiel varvid nödvändiga offensiva satsningar kan göras och investeringsbudgeten rejält ökas. En höjning av materielanslaget gynnar svensk teknikdrivande industri och ökar sysselsättning. Natostandard för nya materielsystem är givet för exporterande försvarsindustrier, och däri finns ingen nackdel för . Däremot behöver inte alla äldre befintliga materielsystem Natoanpassas. anser att regeringens information till bör vara mer övergripande och ge en helhetsbild utan att för den skull röja sekretessen. Objektsramarna som tidigare fanns i redovisningen till framhålls av som ett alternativ och de olika objekten bör ha sina livscykelkostnader beräknade. Frivilligorganisationerna bör ha ett eget anslag. Dessa organisationer har skapats med personligt engagemang och det engagemanget utvecklas bäst om de fortsätter som herrar i eget hus. (FSU) resulterade i flera stora åtgärdsförslag. Om förslagen hade genomförts hade inte Försvarsmakten kunnat lösa sina uppgifter enligt förordningen 2009:1204 om självständigt upprätthållande och utvecklande av militärt försvar. FSU tycktes utpeka den väpnande striden som Försvarsmaktens enda egna verksamhet och resten skulle lämnas till marknaden. Problemet är att den väpnade striden kräver ständigt närvarande logistik. beställer Försvarsmakten en produkt i taget från . Detta föregås av en noggrann långsiktig planering. I FSU föreslogs att istället skulle hyra ut materiel till Försvarsmakten. Försvarsmakten skulle därmed förlora flexibilitet och skulle istället för att fördela egna anslag för att nå operativa mål få lämna förslag till FMV som FMV inte behöver ta hänsyn till. Omställningskostnaderna som uppstår när ett större antal anställda ska flyttas från Försvarsmakten till vägs inte upp av tydliga rationaliseringar. Däremot finns det vinster med att teknisk dubblering mellan staten och försvarsindustrin rationaliseras. försvarsindustrier och Försvarsmaktens stödresurser är precis som i andra länder fortsatt viktiga komponenter i säkerhets- och försvarspolitiken. Värt att notera är att de svenska försvarsmaterielsystemen internationellt sett har hållit hög kvalitet och är billiga. FMV lider av de ständigt kommande sparbetingen och omorganisationerna. FMV:s roll bör inte bara vara statisk, den bör även rymma utveckling och därför också medel för egen utveckling. har lämnat svidande kritik mot alliansregeringens hantering av besparingarna som beslutades inom ramen för den s.k. genomförandegruppen. Inte nog med att de besparingar som beslutades i hög grad är att beteckna som ambitionssänkningar snarare än effektiviseringar (vilket var vad som förespeglades när Genomförandegruppen beslutades i budgetpropositionen 2008) utan det är också så att de åtgärder som föreslogs av genomförandegruppen i hög grad var ineffektiva och ekonomiskt tveksamma. Vari består t.ex. den meningsfulla besparingen i att avbryta , när staten redan har lagt ned ca i projektet och det dessutom kostade ungefär 200 miljoner bara att avbryta detsamma? kommer för övrigt fram till att besparingarna som gjordes på just denna specifika punkt inte kom i närheten av dessa summor, vilket enligt vår mening gör det svårt att argumentera för att nedläggningen av var ekonomiskt meningsfull. Utöver detta gör det faktum att gruppens arbete ägde rum på informell basis att det blir omöjligt att i efterhand granska besluten. Det finns inget beslut om formell tillsättning av Genomförandegruppen, inga bevarade direktiv för dess arbete, dess korrespondens har inte diarieförts och slutrapporten är hemligstämplad. Av allt att döma verkar inte ens Försvarsmakten ha fått se slutrapporten. 6.6 Basering av förband Urbaniseringen av är stark. Det bör tas hänsyn till det när förband placeras på kartan. Förbandsflytt bör undvikas och prövas endast som sista utväg därför att vid förbandsflytt följer inte all viktig personal med och viktig kompetens riskerar att förloras. har tyvärr många av de svenska försvarsindustrierna utländska ägare, men fortfarande har det stor ekonomisk betydelse för att industrierna utvecklar och producerar materiel i landet. För ett land som inte självt kan producera försvarsmateriel blir inköpet av försvarsmateriel utifrån väldigt dyrt. Det kan även bli svårt att få köpa den allra bästa materielen. Orsaken till detta är att försvarsmaterielproduktionen oftast sker i samarbete med andra nationer. Man får om man har något att ge. Detta präglar förhållande inte minst till och deras materielmarknad. Svenska staten bör ha som långsiktig strategi att öka sin ägarandel av försvarsindustrierna i . är av hävd en nation med kvalificerade vapensmedjor. Den tid självt var en stor beställare av försvarsmateriel var vi i hög grad självförsörjande. är exporten viktig för att uppnå tillräckliga serier av nya produkter. Vid utveckling av nya materielsystem är samarbeten helt nödvändiga, men alla samarbeten är inte lyckosamma. Målmedvetenhet och fokus på innovation som finns i industrin måste vara ledstjärna för utvecklingen. Byråkratin inom visar alla tecken på att detta EU-organ är fel korg att lägga äggen i. Det skulle gynna om försvarsmaterielupphandlingen inte var öppen. Svenska försvarsmateriel exporteras inte för att marknaden är särskilt öppen på utländska marknader utan snarare på kvalité, teknik och prisbild. behöver köpa sina egna materielsystem för att bli bästa referenskund. En försvarsindustristrategi bör upprättas där vi tydligt definierar våra säkerhetspolitiska intressen kopplade till särskilda kompetenser i fråga om tillverkning av eller handel med försvarsmateriel, och en svensk myndighet som upphandlar försvarsmateriel bör använda undantagsregeln i artikel 346 i EUF-fördraget på liknande sätt som andra medlemsländer som har viktig försvarsindustri. Förutom Gripen, bör ubåtarna, sensorteknik, robotteknik, , mikrosatelliter m.fl. klassas och skyddas som strategiska produkter. Vidare bör i vissa fall återta kravet på offset (motköp) i syfte att gynna svenska SME-företag. Svenska myndigheter bör tilldela underleverantörer en god andel av kontrakten i syfte att ekonomiskt gynna viktiga innovationsföretag enligt rätten att göra så i artikel 21 punkt 4 i försvarsupphandlingsdirektivet. 6.9 Statligt finansierad FoU Statligt finansierad FoU är väldigt viktig för försvarsindustrin och bör koncentreras mot områden där vår industri är framgångsrik. De produkter vår försvarsindustri ska konkurrera mot på världsmarknaden är så gott som uteslutande initierade med statliga FoU-anslag. När vi köper svensk försvarsmateriel som är producerad med högteknologi sker en stark ekonomisk återkoppling i samhällsekonomin. Det sker genom de direkta jobb det ger, genom spin-off-effekter men också genom ökade exportmöjligheter. tror på svensk ingenjörskonst. När stora och tekniktunga affärer görs upp med för oss allmänt viktiga industriländer bör en stat-till-stat-överenskommelse eftersträvas från svensk sida. Dels ger det oss bättre chanser till export, dels kan vi säkra att svensk försvarsindustri inte lämnar i samband med en större affär. I är försvarsmaterielområdet styrt av bundna forskningspengar. Inom EU gäller försvarsmaterielupphandlingsdirektivet, vilket föreskriver konkurrensutsättning. Så ser dock inte marknaden ut i praktiken. Dessutom visar EU-papper nu att anser att ett politiskt ska peka ut vilka försvarsindustrier som ska överleva och vilka som ska få riktade forskningspengar. Vi bör värdera våra marknader i , , med flera innan vi ger upp och låter bestämma över våra forskningspengar. Om lämnade EU skulle vi få en bättre situation, att jämföra med den som och har. En faktor som måste vägas in är att om vi lägger över majoriteten av materielutvecklingen på samarbeten med andra länder så slår vi också bitvis ut vår exportkontroll. Ett exempel: Om vi utvecklar ett avancerat materielsystem klassat som krigsmateriel för strid tillsammans med och , med andelarna SE , FR och GB och det sedan visar sig att och vill sälja det till så kan vi inte säga nej utan att mäla oss ut från vidare samarbeten. 6.10 Nyanskaffning och vidmakthållande Principerna för materielförsörjning ska vara: • Vidmakthållande och uppgradering av befintlig materiel bör, om det är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppnås, väljas före nyanskaffning. • Nyanskaffning bör, när sådan är nödvändig, i första hand ske av på marknaden befintlig, färdigutvecklad och beprövad materiel. • Utveckling bör genomföras först när det gäller nationella säkerhetsintressen och när vi innehar särskilda produktionskompetenser. Långräckviddigt luftvärn är exempel på dyra system som vi troligen bör köpa utifrån, exempelvis 30 och 15. Vid försvar av egna landet är det viktigt att eventuell gemensam materiel (pooling & sharing / smart defense) finns i närheten. I vårt fall bör vi endast ha gemensam materiel i med de nordiska grannarna. Hur sådan gemensamt materiel ska disponeras vid höjd beredskap och i krig ska bestämmas i förväg.