ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H202458 · 2014-11-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kriminalvård. I takt med att klyftorna i vårt samhälle har ökat har fler och fler hamnat i problem som lett till kriminalitet. Självklart bär individen själv det yttersta ansvaret för sina handlingar, men det går inte att bortse från sambandet mellan klyftor i ett samhälle och kriminalitet. Därför måste samhället ta ett stort ansvar för rehabilitering av kriminella för att förhindra återfall till kriminalitet. Den vård som erbjuds är inte tillräcklig. Vi ska ha en human och säker kriminalvård, där intagna ska vara bättre rustade att klara ett liv utan brott och missbruk än innan. Det är viktigt att utveckla vård och behandling inom kriminalvården och satsa på effektiva behandlingsprogram. Det krävs också bättre samordning i de fall där det finns flera huvudmän, som till exempel landsting, kommun och frivård. Intagna ska ha riktiga förutsättningar att efter avtjänat straff kunna återgå till ett normalt samhällsliv. Därför bör möjligheterna för intagna att utbilda sig öka. Det är också viktigt med utslussningsavtal mellan kriminalvården och kommunerna.
mot · H202459 · 2014-11-06 00:00:00 — Umgängesrätt för mor- och farföräldrar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om umgängesrätt för mor- och farföräldrar. Barn behöver trygghet i uppväxten inte enbart av föräldrarna utan även i form av andra vuxna, inte minst mor- och farföräldrar. Den äldre generationen betyder mycket för barnbarnen. De är ett stort stöd i olika sammanhang. Vid separationer i ett äktenskap eller ett förhållande slits barnen alltför ofta mellan föräldrarna. Många barn far illa i en separation och tappar kontakten med släkt och vänner. Många mor- och farföräldrar berövas umgängesrätten med sina barnbarn vid separationer. Den efterlevande föräldern hindrar och till och med förbjuder mor- eller farföräldern att träffa sina barnbarn. Barnets vårdnadshavare har enligt ett ansvar för att barnets behov av umgänge med någon annan som står barnet särskilt nära så långt möjligt tillgodoses. Det kan vara fråga om t.ex. mor- och farföräldrar och andra släktingar. I den mån ett bristande umgänge beror på att vårdnadshavaren inte tar sitt ansvar är det en viktig uppgift för att försöka få vårdnadshavaren att se till barnets behov. uppföljning visar dock att socialnämnderna runt om i landet har varit restriktiva med att föra talan om umgänge med mor- och farföräldrar och det saknas prejudicerande domar. Därför har tagit fram en handbok som syftar till att underlätta tillämpningen av reglerna. Andra nordiska länder har lagstiftat om mor- och farföräldrars rätt till umgänge med sina barnbarn. Det måste bevisas att mor- och farföräldrarna är olämpliga att träffa barnbarnen för att det ska kunna förhindras. I av ökande rotlöshet och när många barn saknar kontakter med vuxna personer är det viktigt att även ser över möjligheten att ge mor- och farföräldrar rätt till umgänge med sina barnbarn. Det är angeläget att utvärdera vårdnadsreform.
mot · H202460 · 2014-11-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om viltövervakningskameror. Den pågående har i sitt andra delbetänkande presenterat ett förslag för att underlätta användningen av viltövervakningskameror vid vildsvinsjakt. Förslaget är inte helt tillfredsställande. Den föreslagna modellen är alltför komplicerad för att kunna fungera i praktiken. Men det största problemet är att förslaget enbart är riktat mot vildsvin. Naturen är dynamisk och det förutsätter att lagstiftningen för dess förvaltning också är dynamisk. Ett undantag från kameraövervakningslagen bör därför inte rikta in sig enbart på en art utan ha en mer generell utformning. Det finns till exempel ett särskilt behov vid jakt på björn. Viltövervakningskameror behövs för att identifiera vilka björnar som går på en björnåtel. Därmed kan man undvika att jaga björnar som det inte är tillåtet att skjuta, exempelvis en hona med ungar. Viltövervakningskameror har även en viktig roll för inventering av ett områdes viltbestånd. kostar det att ansöka om ett tillstånd att använda viltövervakningskamera. Det har lett till att det endast beviljats åtta tillstånd för hela landet medan försäljningen av kameror är betydligt större. Det är uppenbart att dagens system inte fungerar. Det är orealistiskt att ett tillstånd kostar betydligt mer än själva kameran. För att undvika stöld av kameror, vilket varit vanligt förekommande, bör det heller inte finnas krav på att rapportera in varje enskild kameras placering i terrängen. Regeringen bör mot bakgrund av detta se över kostnaden för att ansöka om ett tillstånd för viltövervakningskamera, samt analysera möjligheten att ta bort rapporteringskravet för varje enskild kameras placering. i (S)
mot · H202461 · 2014-11-06 00:00:00 — Motverka diskriminering av jägare med funktionsnedsättning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ändring i terrängkörningsförordningen. Det finns i cirka 200 jägare med funktionsnedsättning som har behov av ett motorfordon för att kunna jaga. Fordonet behöver under jakten framföras i terräng och för detta krävs dispens. Dessa dispenser innebär en omfattande och krånglig byråkrati som försvårar dessa jägares möjligheter att jaga och vara delaktiga i den sociala jaktgemenskapen. beviljas dispenser av länsstyrelserna tyvärr ofta på olika sätt. Ofta är de tidsbegränsade till 3–. avser de en viss jaktmark men ibland omfattar de hela län där personen ifråga får ansvaret själv att inte köra i känslig terräng. Någon ingående prövning görs alltså långtifrån alltid av de olika myndigheterna. Denna olikhet inför lagen kan inte accepteras. Den som får dispens för ett helt län kan åka och jaga med sina grannar eller andra jakträttshavare i sitt eget län i varje fall. Den som får dispens endast för den egna jaktmarken tvingas söka dispens så fort man vill jaga på grannmarken. Detta innebär en oerhörd frustration och förhindrar jaktlig samverkan och social samvaro. Detta är inte rimligt. En jägare med funktionsnedsättning ska ha möjlighet att jaga på annan mark precis som alla andra. är skyldigt att göra en avreglering för att uppfylla från om rättigheter för personer med funktionsnedsättning (SÖ 2008:26). Enligt denna konvention ska bl.a. avskaffa lagar som diskriminerar mot personer med funktionsnedsättningar. Eftersom personer med funktionsnedsättningar inte har samma möjligheter som andra människor att röra sig i skog och mark måste därför dessa dispenskrav ändras. Det är dags att se över en ändring 1§ terrängkörningsförordningen så att jägare med funktionsnedsättning får framföra motorfordon i terrängen i samband med jakt. i (S)
mot · H202462 · 2014-11-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att göra i till ett nationellt museum. är det enda landet i , utom , som inte har ett centralt skogsbruksmuseum med det övergripande ansvaret för att dokumentera skogshistoria och utvecklingen i skogsbruket. Med tanke på den enorma betydelse som skogsbruket har haft och har för ekonomi och utveckling är detta otillfredsställande. i har goda förutsättningar att fungera som ett rikstäckande museum för skogsnäringen. Stiftelsen i är ett regionalt museum, men har i praktiken fungerat som riksmuseum på ett utmärkt sätt, men med bristande resurser. i är det enda ”institutionella” i landet som har specialutbildad personal och som är öppet året runt. ligger i hjärtat av , som är centrum för inlandets skogsbruk med regionkontor för flera stora skogsbolag och skogsägare. Regionen är också rik på skogs-, skogsbruks- och flottningsminnen och har långa skogshistoriska anor samt gamla traditioner inom skogsforskningen. Museet har ett brett, fungerande nätverk som omfattar skogsnäringen, de kultur- och skogshistoriska museerna i och i liksom med forskningen genom samarbete med både och . På så sätt har man också tillgång till skogsbibliotek och forskningsmiljöerna inom biologi, arkeologi, skogshistoria och skogsbruk. i har som enda museum i kapacitet och utrustning för att utföra årsringsbaserad (dendrokronologisk) åldersbestämning av träföremål och byggnader samt avancerad historisk klimatforskning. Ett nätverk mellan alla skogsmuseer i och med som centrum håller på att byggas upp i syfte att skapa en databas över alla föremål och samlingar. i var också föregångare med att utbilda skogstjänstemän och maskinförare i kulturmiljövård, d.v.s. att iaktta och ta vara på fornminnen och kulturspår i skogen för att förebygga skador på dessa. är i stort behov av ett nationellt skogsmuseum. i har goda förutsättningar för att fungera som detta. Möjligheten att göra i till ett nationellt museum bör därför ses över. i (S)
mot · H202463 · 2014-11-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att rutinerna för fastställande av faderskap bör förenklas. Det tillhör ett barns rättigheter att få veta sitt biologiska ursprung. Fastställandet av faderskap är viktigt, men måste gå att förenkla i takt med teknikutvecklingen. Enligt nuvarande lagstiftning måste en ogift man skriftligen bekräfta faderskapet till sitt barn. Bekräftelsen ska bevittnas av två personer och skriftligen godkännas av modern samt socialnämnden (1 kap. 4 § FB). Dagens system är varken kostnadseffektivt eller mer rättssäkert än nya rutiner som skulle kunna införas. Vi anser att föräldrarna redan på sjukhuset eller i samband med de första kontakterna med gemensamt ska kunna via e-legitimation lämna en försäkran med uppgivande om föräldraskap. Ett annat alternativ kan vara att föräldrarna gemensamt kan anmäla faderskapet till folkbokföringsregistret. bör utreda faderskap endast i fall där det finns oklarheter. Det får ankomma på regeringen att ta de initiativ som krävs i enlighet med det anförda. i (S)
mot · H202465 · 2014-11-06 00:00:00 — Arbetsplatsen och våld i nära relationer tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra arbetet mot våld i nära relationer till en fråga för arbetsplatsen. Utvecklingen på kvinnofridsområdet i har varit kraftfull. då de första kvinnojourerna startade har samhällets ansvarstagande ökat radikalt. Den nytillträdda samarbetsregeringen har aviserat stöd till kvinno- och brottsofferjourernas viktiga arbete och även uttalat en vilja till att skärpa straffet för grova sexualbrott. Media bevakar våldet mot kvinnor alltmer. Kommunerna har utbildat hundratals genuspedagoger. Screening rörande våld i nära relationer förekommer alltmer inom sjukvård, försäkringskassa och socialtjänst. Antalet barnahus ökar. Exemplen är många. Men trots alla ansträngningar fortsätter våldet i nära relationer. 15–20 kvinnor dödas av sin nuvarande eller tidigare partner. Misshandel, kvinnofridskränkning, våldtäkt, hot och stalkning är dagliga företeelser i vår närhet. Polisanmälningarna blir fler och ingen kan med säkerhet säga om det beror på ett faktiskt ökat våld eller att anmälningsbenägenheten ökar. anses inte längre våld i nära relation vara en privatsak men mycket återstår att göra. De flesta arbetsplatser har någon form av beredskap för vad som ska göras om man misstänker att någon anställd missbrukar alkohol eller narkotika. Chefer, fack och arbetskamrater har sina roller när det gäller ansvar och stöd. Men för våld i nära relationer finns ingen beredskap. I bästa fall har man haft någon allmän utbildning om relationsvåld. Men den tog definitivt inte upp frågan om den egna arbetsplatsen. Vad är arbetsgivarens/chefens ansvar? Vad kan facket göra? Hur kan arbetskamraterna reagera/stödja? Behövs det en policy? Checklista för ansvar och åtgärder? Lista över varningstecken? Hur förstår man att en av kamraterna/de anställda är våldsutsatt? Hur förstår man att man har en förövare på arbetsplatsen och att arbetsplatsen faktiskt kan vara en brottsplats? Frågorna är många – svaren obefintliga! Och det trots att relationsvåldet påverkar arbetsplatsen både ekonomiskt (bland annat frånvaro) och socialt. Men kunskap finns. I har man arbetat med våld i nära relationer och dess koppling till arbetsplatsen . Också i , och har arbetet med jobbet och relationsvåldet kommit betydligt längre än i . En grupp arbetsgivare i har gått samman i organisationen . I bedrivs kampanjer under mottot ”Family Violence is a Workplace Issue”. I finns det en del allmänna trycksaker i ämnet men vi har inte angripit problemet systematiskt. Detta måste göras till en normal, löpande verksamhet. Att sätta in detta i ett nationellt perspektiv som ett led i jämställdhetsarbetet och arbetet mot våld i nära relationer. I relationsvåldet är tillitsskadan ibland avgörande. Att mista tilliten till sig själv och tilliten till andra. Som utsatt kanske du tror att du inte kan klara av jobbet. Du riskerar till slut att mista jobbet. Arbetsgivarna blir förlorare. Du blir förlorare. För att undvika en sådan utveckling måste vi ge rehabiliteringsarbetet och arbetsplatserna en central roll i processen.
mot · H202466 · 2014-11-06 00:00:00 — Nationella riktlinjer för it-användning i vård och omsorg tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheterna att utforma nationella riktlinjer för it-användning i vård och omsorg. Det finns enorma möjligheter att med hjälp av informations- och kommunikationsteknik förbättra och utveckla vården för patienterna. En väl utvecklad it-infrastruktur leder till att vårdpersonalen kan ägna mer tid åt patienterna och anpassa vården till varje patients behov. När it används som ett strategiskt verktyg i alla delar av vården kan de samlade vårdresurserna utnyttjas på ett mer effektivt sätt. Men för att detta ska bli verklighet krävs en nationell och uthållig kraftsamling. Att utveckla journalhanteringen och it-systemen i vården är en nödvändighet. Journalerna är splittrade, svåröverskådliga och skapar mycket merarbete där personalens tid går åt till att logga in och ut i olika system. En väl utvecklad it-infrastruktur leder till att vårdpersonal kan ägna mer tid åt patienterna och anpassa vården till varje patients behov. Målet bör vara ”en patient – en journal”. All information om en patient ska samlas på ett ställe så att patienten slipper berätta sin sjukdomshistoria vid varje ny vårdkontakt. Patienten ska ha tillgång till sin egen journal. Uppgifter om vem som öppnat och ändrat i journalen och när detta har skett ska sparas automatiskt. På så sätt kan det administrativa arbetet minska, tid sparas och patientsäkerheten öka. Ett modernt utnyttjande av it handlar också om att utveckla lösningar direkt för patienten. Många människor, oavsett ålder, behöver hjälp med att hålla ordning på information som har med den egna hälsan att göra. Det är svårt att minnas vilken antibiotika läkaren ordinerade sist, vilka vaccinationer som är gjorda eller vilket knä som smärtade . Alla patienter ska ha möjlighet till ett säkert konto för att samla information som rör hälsan. Detta hälsokonto ska vara individuellt. Ingen annan än den som har hälsokontot ska ha tillgång till informationen. Ett hälsokonto kan till exempel innehålla den egna journalen, kortfattad information från vårdcentraler, sjukhus och hemsjukvård, information från , tandläkaren, optikern, vaccinationer, utlandsvård, läkemedelsförteckning och personliga minnesanteckningar. Det ska också finnas möjlighet att ha direktkontakt med vården. Det finns alltför många olika it-system inom vården som inte är kompatibla med varandra. Det är viktigt att inte låsa in sig i stora dyra system där kostnaderna kan löpa iväg på grund av monopolsituationer. Därför bör användandet av öppna standarder vara norm i vården och i andra delar av offentlig sektor. Syftet ska vara att förenkla och effektivisera både tidsmässigt och ekonomiskt.
mot · H202467 · 2014-11-06 00:00:00 — Mål för mobilt bredband och mobiltelefoni tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om snabba mobila bredband och snabb mobiltelefoni. I hela ska alla ha snabbt mobilt bredband och mobil telefoni. Framtidens digitala verklighet ställer höga krav på infrastrukturen: allt mer av våra liv kommer att vara beroende av en väl fungerande uppkoppling. Såväl bostäder som arbetsplatser är fullt beroende av uppkoppling för att fungera tillfredsställande. Framtiden kommer att öka behovet av uppkoppling i takt med att arbetsplatser och hem digitaliseras och i takt med att gränsen mellan arbetsliv och fritid omdanas. På samma sätt ökar behoven av att kunna vara uppkopplade när vi färdas; lever vi i ett land där inte ens Europavägarna har god täckning. Det är en ohållbart låg standard. Vi bör planera för en framtid där alla vägar har fullgod uppkoppling för att ringa samtal och överföra data i den utsträckning som behövs. Ur ett samhällsekonomiskt perspektiv är det fullt rimligt. Om vi kollektivt investerar stora värden i att bygga fysiska vägar, så är det en minst lika god investering att också bygga ut digitala kommunikationer. Mobil telefoni och mobilt bredband ska finnas där man bor, jobbar, färdas och tillbringar den större delen av sin fritid. Infrastrukturen för mobil telefoni måste förbättras. För att nå målen ska tydligare täckningskrav inarbetas vid licensgivningen och hårdare krav ställas på operatörerna att leva upp till sina utfästelser. Så kallade ”samhällsmaster” med gemensam finansiering från offentliga och privata aktörer, ska provas på fler håll i . Försäljningsargumenten för smarta telefoner har blivit allt mer aggressiva och konsumenter utlovas fullgod täckning och kapacitet i stora delar av landet trots att det inte är möjligt i praktiken. Konsumentens möjligheter att agera om utlovad täckning för mobiltelefoner och bredband uteblir måste stärkas. Det kan t.ex. handla om att bryta inlåsningseffekter i avtal och/eller möjlighet till skadestånd, liknande det som finns vid utebliven elleverans.
mot · H202468 · 2014-11-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om framtida behov av en översyn av boendeskatterna gällande diskriminering mot hyresrätten och skatteneutralitet mellan boendeformerna. Hyresrätten är skattemässigt missgynnad jämfört med boende i bostadsrätt, radhus och villa. Fastighetsägarna, och har gjort en utredning kring detta och vad som kan göras åt problemet. Enligt rapporten betalar en hyresgäst mer i skatt än en egnahemsägare i en nybyggd bostad. Den statliga boendeskattutredningen slår också fast att det råder orättvisa mellan de olika boendeformerna. I ett räkneexempel är månadskostnaden för ett hyresrättsradhus högre än för motsvarande äganderätt eller bostadsrätt. Egnahemsägare har avdragsrätt för ränteutgifter på . (Med undantag för räntorna på en bostadsrättsförenings gemensamma lån, som inte är avdragsgilla.) Samma avdragsrätt för hyresfastigheter samt bostadsrättsföreningar skulle minska skattediskrimineringen, vilket både skulle möjliggöra lägre hyror och ökat byggande av hyresrätter. Även fastighetsavgiften skapar skattemässig obalans mellan boendeformerna. Medan villaägare med högtaxerade villor fått skattelättnader är hyresrätten fortsatt dubbelbeskattad, med både fastighetsavgift och bolagsskatt. Hyresrätter omfattas inte heller av ROT-avdraget (renovering, ombyggnad, tillbyggnad), trots att många äldre hyreshus har stora eftersatta renoveringsbehov. För bostadsrätter gäller ROT-avdraget i den egna lägenheten, däremot inte gemensamma delar som trapphus, hiss, tak och fasad. Skillnaden vad gäller boendekostnader har ökat mellan hyresgäster och egnahemsägare och med tanke på att hyresgäster i genomsnitt har lägre inkomst än egnahemsägare så drabbas de därför extra hårt. Vi har ett progressivt skattesystem vad gäller inkomster, men beskattningen av bostäder bygger istället på principen ”åt den som har skall varda givet”. Det behöver göras en översyn av de olika skattenivåerna på olika boendeformer. kan detta förhoppningsvis leda till att skattediskrimineringen mot hyresrätten upphör och att vi får skatteneutralitet mellan boendeformerna.
mot · H202470 · 2014-11-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om embryodonation till par och ensamstående som saknar både egna ägg och spermier. Embryodonation betyder att par som gjort provrörsbefruktning och fått frysta embryon över kan donera dessa, såvida de inte vill ha fler barn. Dessa embryon kan sedan användas av olikkönade/samkönade par eller ensamstående kvinnor som inte fått fungerande embryon själva. Detta är enda sättet att bli gravid för par/ensamstående som varken har egna ägg eller spermier som fungerar eller som bär på allvarliga genetiska sjukdomar som gör att de inte vill använda egna könsceller. Embryodonation innebär inget besvär för donatorerna. Det produceras nämligen inga nya embryon i samband med donation, däremot doneras överblivna embryon. Donation kan till och med upplevas som ett lockande alternativ eftersom donatorerna då slipper slänga överblivna embryon, vilket kan upplevas som fel och psykiskt påfrestande. Genom embryodonation kan hjälpa andra som behöver hjälp för att uppfylla sin barnlängtan. är embryodonation förbjudet med motiveringen att barn måste vara genetiskt besläktade med minst en av sina föräldrar. Men det finns inget belägg för att barn som tillkommit genom embryodonation skulle ta skada av det, snarare tvärtom. Dessa barn är oerhört efterlängtade och deras föräldrar har som regel kämpat länge för att de ska komma till. Frågan är varför man i föräldraskapet värderar de genetiska banden framför de känslomässiga banden? Givetvis ska dessa barn, liksom alla andra barn som tillkommer genom assisterad befruktning i , ha rätt att efterforska sitt genetiska ursprung. Men frågan är varför de inte ska få komma till från början? Argumentet att de måste vara släkt med minst den ena föräldern håller inte. Barn som tillkommit genom ägg- eller spermiedonation formar ju starka band även med den förälder de inte är genetiskt besläktade med. Vad är det som säger att de inte skulle forma lika starka band med andra familjemedlemmar, även om genetisk släktskap saknas? Regeringen bör överväga möjligheten till embryodonation för par och ensamstående som både saknar egna ägg och spermier.
mot · H202471 · 2014-11-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om nollvisionen för självmord. Sjukskrivningarna ökar och det är framför allt de psykiska diagnoserna som står för ökningen. nås vi av alltmer oroande rapporter om kris och nedskärningar i psykvården. Öppenvården inom psykiatrin klarar på många håll inte trycket från alla som behöver hjälp. sker nedskärningar inom slutenvården, vilket slår mot de mest behövande och dessutom ökar trycket på öppenvården ytterligare. Till och med personer som är självmordsbenägna riskerar att bli hemskickade när de söker hjälp, på grund av brist på vårdplatser. Tidiga utskrivningar förekommer också för att platsbristen är så extrem. Man skickar inte hem en patient med ett ben som bara är till hälften gipsat. Men en människa i psykisk kris kan i värsta fall bli hemskickad utan att vara färdigbehandlad. Besparingarna i psykvården går ut över patientsäkerheten. Det finns en överhängande risk att fler kommer att försöka ta livet av sig när det är så svårt att få hjälp. Ungefär 1 100 personer tar sitt liv i . Cirka hälften av dem hade haft kontakt med hälso- och sjukvården under sin sista månad i livet. Enligt hade förebyggande vårdinsatser i många fall kunnat förhindra självmordet. Nollvisionen mot självmord förpliktigar och regeringen bör överväga åtgärder för att den ska uppnås.