ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H2021075 · 2014-11-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ändringar i kreditupplysningslagen för att undvika att företag drabbas av bluffakturor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att bättre skydda individen mot bedrägeri. Välfärden är helt beroende av att det finns företagare som betalar skatt och anställer medarbetare. Därför är det viktigt att politiken undanröjer hinder och förbättrar näringsklimatet så till stöd för framförallt de små företagen. Att förenkla krångliga regelverk, sänka arbetsgivaravgifter och skapa en flexiblare arbetsrätt lyfts ofta fram som nycklar i sammanhanget. Men det finns också andra problem som utgör nog så stora hot mot de små företagen. Ett sådant problem är bluffakturor. Att tvingas betala en faktura utan att ha köpt något är verklighet för många småföretag. Omfattningen av bedrägerier med bluffakturor ökar. Det tar tid och kostar pengar att hantera. Polisen har svårt att prioritera utredningar av den här typen av bedrägerier, och upplevelsen bland de drabbade är att de kriminella ligger steget före när åtgärder vidtas. Bluffakturaföretagen angriper ofta en sektor i taget. Skogs- och lantbruksföretag har blivit en målgrupp för bluffakturor. Det faktum att många av dessa företag drivs som enmansbolag av äldre personer har gjort målgruppen särskilt intressant. Äldre personer som äger skog men i egentlig mening inte ser sig själva som företagare blir lätta offer för denna typ av brottslighet. Att komma åt detta utan att lägga krokben för hederliga försäljare är ingen lätt uppgift. En idé är att införa en så kallad ångervecka så att företagare kan bestrida fakturor. Många uppfattar det dock som stötande att behöva ångra något som man aldrig har köpt eller beställt, vilket gör den lösningen mindre lämplig. får företag betalningsanmärkning redan vid ansökan om betalningsföreläggande, oavsett om en sådan ansökan är riktig eller inte. För mindre företag, där anmärkningar har stor påverkan på hur företaget bedöms, kan detta få stora konsekvenser. Bluffakturaföretagen livnär sig på den rädslan, eftersom småföretag skräms till att betala fakturor som inte borde betalas. För privatpersoner gäller att fakturan måste vara välgrundad och ha slagits fast i domstol eller annan myndighet för att ett kreditupplysningsföretag ska få lämna ut uppgifter. Om motsvarande regel även gällde företag skulle antagligen förekomsten av bluffakturor vara betydligt ovanligare. En ändring i kreditupplysningslagen så att även företag omfattas av regeln om att fakturan måste vara välgrundad för att uppgifter ska få lämnas skulle förebygga problem med bluffakturor. Det skulle innebära ett viktigt steg mot ökad rättssäkerhet för framförallt mindre företag. En statlig utredning, som ska vara klar , tittar nu på hur problemet med bluffakturor kan åtgärdas. Jag förväntar mig att regeringen återkommer med skarpa förslag i enlighet med motionens intentioner.
mot · H2021076 · 2014-11-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda möjligheten att införa ett individuellt friskvårdsavdrag. Anställd personal kan av sin arbetsgivare få skattefria personalvårdsförmåner som kaffe, förfriskningar, frukt eller annan förtäring i samband med arbete. Även trivselutflykt och motion får erhållas som skattefri löneförmån. För arbetsgivaren är de anställdas hälsa en bra investering, som arbetstagaren får möjlighet att stärka sin kropp. Motionsaktiviteter ger förbättrad hälsa, vilket ger högre närvaro på arbetsplatserna. Enligt dagens regler kan förmånen vara skattefri om den är av ”enklare slag” och den riktar sig till hela personalen. Det här innebär dessvärre att många människor inte får samma möjligheter att utnyttja friskvårdsbidraget. För det första innebär reglerna att endast anställda med arbetsgivare som erbjuder friskvårdsbidraget över huvud taget kan få chansen att ta del av folkhälsoreformen. Studenter, pensionärer, arbetslösa och egenföretagare står utanför dagens system. Till det kommer att flera populära idrotter är av inte godkända som lämplig friskvård, exempelvis motionsridning och golf som anses kräva dyrare redskap och kringutrustning. Att peka ut just dessa motionsaktiviteter som varande icke enklare slag eller kostsammare än andra bygger på antagna kostnadskalkyler och okunskap kring sporten och dess fysiska verkan. Enligt en undersökning är det av befolkningen i åldern 15–som nyttjar dagens avdrag, vilket inte kan anses vara acceptabelt. En möjlighet att komma vidare från dagens bristfälliga system är att ersätta det friskvårdsbidrag som går genom arbetsgivarna med ett individuellt friskvårdsavdrag. Om den motionerande medborgaren gör ett skatteavdrag för köp av friskvårdstjänster i sin självdeklaration får vi ett system som liknar de väl fungerande ROT- och RUT-avdragen. Då kan många fler få tillgång till statligt subventionerad friskvård. Med en sådan reform skulle friskvårdsavdraget också kunna omfatta fler motionsidrotter, bli mer rättvist och nå fler som kan utnyttja friskvårdsstödet. Regeringen bör därför utreda möjligheten att införa ett individuellt friskvårdsavdrag.
mot · H2021077 · 2014-11-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att familjeklassa narkotiska preparat. Nätdrogen spice, som är ett samlingsnamn för ett mängd narkotiska preparat som finns tillgängliga på nätet, fortsätter att öka kraftigt bland skolungdomar. Drogen är lätt att köpa via olika hemsidor och skickas med posten. Polis och tull gör vad de kan för att stoppa handeln, men nya varianter av drogen dyker ständigt upp på marknaden. Denna handel med droger kan ske helt lagligt som en följd av att narkotikan inte hinner narkotikaklassas i samma takt som den dyker upp på nätet. När narkotikaklassningen väl sker av ett preparat gör producenterna några smärre modifieringar så att det ses som ett nytt och ännu ej narkotikaklassat preparat. På så vis ligger myndigheterna steget efter i att bekämpa handeln och användningen av narkotika. fokuserar på barn och unga och vi ser denna ojämna kamp mellan narkotikaklassning och narkotikaproducenter som ett allvarligt hot mot unga människors hälsa och uppväxtvillkor. har den svenska tullen och polisen laglig rätt att beslagta syntetiska droger som ännu inte är narkotikaklassade om de bedömer att syftet med innehavet är kopplat till drogmissbruk. Efter beslut av åklagare får polisen dessutom destruera det som beslagtagits, även om inte narkotikaklassningen av preparatet hunnit träda i kraft. Att kunna göra dessa beslag är viktigt i den svenska narkotikabekämpningen, men det räcker tyvärr inte. saknas möjligheten att lagföra handeln och användningen av dessa nätdroger innan själva beslutet om narkotikaklassning trätt i kraft. Ett effektivt sätt att ligga steget före och kunna komma åt innehavet, handeln och bruket av nätdroger är att införa ”familjeklassning” av droger, där generiskt liknande molekylära produkter klassas som narkotika. Därigenom förhindras tillverkare att lansera liknande skadliga substanser. är det första land i som infört familjeklassning av narkotiska preparat. Det verkar vara den enda kända vägen till att vara steget före i kampen mot de nya nätdroger som ständigt kommer ut på den svenska marknaden. En statlig utredning bör tillsättas för att se över hur detta skulle kunna genomföras. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · H2021078 · 2014-11-07 00:00:00 — Öka det kommunala inflytandet över strandskyddet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att öka det kommunala inflytandet över strandskyddsdispenser. Tillsammans med allemansrätten är det svenska strandskyddet något unikt, ur ett internationellt perspektiv. Bestämmelserna rörande strandskydd syftar till att skapa förutsättningar för allmänhetens tillgång till naturupplevelser och för bevarandet av biologisk mångfald i vattennära miljöer. Det generella strandskyddet är från strandkanten och kan utvidgas . Även om det går att få dispens så är huvudregeln att områden som omfattas av strandskydd inte får bli föremål för nybyggnation. Strandskyddslagstiftningen har fört många bra saker med sig, men det har också på många håll inneburit omfattande problem. Det finns många exempel på glesbefolkade kommuner som upplever svårigheter att nå sin fulla potential just som en följd av strandskyddet. Möjligheten att locka sommarboende blir för kust- och sjönära kommuner mycket svår när strandskyddsbestämmelserna omöjliggör vattennära bygglov. På andra håll är strandskyddsbestämmelserna sådana att även permanentbostäder hindras. I gruvindustrins , exempelvis, har man haft problemet att arbetskraften på orten inte bosätter sig där – en konstruerad boendeproblematik som skapats av strandskyddsbestämmelsernas märkliga följder i en kommun med älvstrand. Strandskyddet tillkom 1950 och lagstiftningen har som en följd av den ständiga kritiken förändrats . gjordes den senaste större revideringen. Förändringarna innebär att möjligheterna till undantag utökades. Dels gavs kommunerna möjligheten att peka ut ”områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen”, så kallade LIS-områden, och för dessa få dispens för byggnation. LIS-områdena kräver dock en lång rad särskilda villkor och har i praktiken visat sig vara mycket svårarbetade. Dels pekas, utöver LIS-dispens, sex förutbestämda skäl ut som grund för dispens. Även med lagstiftningen som den såg ut kunde man få dispens, men många kommuner upplever att trots förändringarna så är tillämpningen lika restriktiv och det ses fortfarande som omöjligt svårgjort att få en strandskyddsdispens på plats. Riksdag och regering tog till sig av kritiken om att förändringar inte var tillräckligt långtgående. beslutade återigen om förändringar, i och med bifallandet av prop. 2013/14:214 (Strandskyddet vid små sjöar och vattendrag). får med den nya lagstiftningen på plats möjlighet att upphäva strandskyddet vid små sjöar och vattendrag, om det område som upphävandet avser har liten betydelse för att tillgodose strandskyddets syften: ett mycket viktigt steg i rätt riktning. Men vi kan redan nu förutspå att dessa lagändringar inte kommer vara tillräckliga. Det kommunala inflytandet över strandskyddsdispenser måste öka; maktkoncentrationen till länsstyrelserna är inte rimlig. Inte minst bör frågan belysas ur ett demokratiskt perspektiv, där medborgarna i varje given kommun måste beredas möjlighet att påverka hur kommunen utvecklas. Detta bör regeringen ges till känna.
mot · H2021079 · 2014-11-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att prioritera en upprustning av mellan och . har varit i behov av såväl ombyggnad som upprustning, inte minst ur trafiksäkerhetssynpunkt men också den logistiska nödvändigheten i förbättrad framkomlighet och minskad restid. Detta gäller i synnerhet sträckan mellan och . är helt avgörande för kommun och dess näringsliv, i synnerhet med hänvisning till den aktiva bilpendlingen från orten. Det undermåliga vägnätet är tillväxthämmande och för del är det viktigt att även landsortskommunernas infrastruktur fungerar tillfredsställande för att hålla samman regionen. Till detta kommer säkerhetsskälen till en upprustning och det ohållbara i sliten väg kombinerat med stora kurvor, förekomsten av olyckor är ökande – inte sällan med stora långtradare inblandade. meddelade i slutet på 2013 att en åtgärdsvalsstudie för sträckan mellan och har inletts. Men några rimliga besked om tidsramar eller prioriteringsordning har inte lämnats. Med anledning av vägens avgörande betydelse för södra utveckling behöver den prioriteras. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · H2021080 · 2014-11-07 00:00:00 — med anledning av prop. 2014/15:2 Höständringsbudget godkänner ändrade ramar för utgiftsområden samt anvisar ändrade anslag enligt regeringens förslag med de förändringar som framgår av tabell 1. Den förda invandringspolitiken har lett till en rekordartad invandring till . Regeringen skriver bland annat att ”regeringen bedömer att betydligt fler personer än vad som tidigare beräknats kommer att söka asyl i ”. Det är inte första gången som invandringens volymer kraftigt underskattats, vilket med regeringens politik leder till ”att kostnaderna för stöd, ersättningar och boende kommer att öka och att ytterligare medel behöver tillföras”. Regeringens uppfattning om invandringens lyckosamma effekter på statsfinanserna hindrar den inte från att i propositionen konstatera ett behov av att tillföra ytterligare resurser för att tvärtom bekosta den påstått lönsamma invandringen. Politik handlar om prioriteringar och det är bestämda inställning att effekten av varje satsad skattekrona ska maximeras. Detta kan vi göra genom vårt budgetförslag om att avsätta betydande resurser till internationella organ såsom UNHCR och därigenom för mindre medel hjälpa betydligt fler. Detta kommer både världens flyktingar till godo, såväl som det svenska samhället då vi kan förbättra för utsatta grupper inom landet. regeringars misslyckade integrationspolitik till trots fortsätter nu den nya regeringen på samma inslagna väg. På utgiftsområde 13, punkt 1:1 (Integrationsåtgärder) lägger man ytterligare på utbetalning av den numera avvecklade sfi-bonusen, en satsning som avvecklades på grund av att den inte i tillräcklig grad bidragit till att fler nyanlända invandrare snabbare lär sig svenska. Att som regering anslå ytterligare medel till en misslyckad och därför avskaffad integrationsåtgärd är inte bara oklokt och paradoxalt utan också ett respektlöst sätt att hantera skattebetalarnas pengar på. Att som regeringen föreslå utökade satsningar på både migration och integration är både ett ineffektivt sätt att hjälpa flyktingar och ett inkompetent sätt att fördela statskassan. Det är mening att regeringens föreslagna ändringar inte bör träda i kraft. anser vidare att den besparing som regeringen föreslår inom utgiftsområde 23, punkt 1:18 (Åtgärder för landsbygdens miljö och struktur) för att finansiera anslag 1:19 (Från EU-budgeten finansierade åtgärder för landsbygdens miljö och struktur) är en dålig prioritering och fel väg att gå. Till skillnad från regeringen tror vi på en stark och levande svensk landsbygd. ser att det finns näringar som kan blomstra på landsbygden och att avfolkningstrenden kan motverkas genom att skapa optimala förutsättningar för tillväxt och sysselsättning i landsbygdsmiljöer. Vi motsätter oss därför regeringens nedskärning i anslag 1:18. Mot bakgrund av det ovan anförda bör anvisa regeringen anslag enligt tabell 1. Regeringens förslag till ny ram/förändring av anslag –1 154 812 –1 049 648 Etableringsersättning till vissa nyanlända invandrare Areella näringar, landsbygd och livsmedel Åtgärder för landsbygdens miljö och struktur
mot · H2021081 · 2014-11-07 00:00:00 — Innehav av fler jaktvapen utan särskilt tillstånd tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillåta innehav av fler än fyra jaktvapen utan särskilt tillstånd. Antalet jaktvapen som en licensinnehavare får inneha är kraftigt begränsat. Nya licensinnehavare får endast i undantagsfall ha fler än fyra vapen för jaktändamål och då som mest sex stycken. Undantaget är strikt reglerat och licensinnehavaren måste kunna bevisa att behov föreligger. Dessutom räknas vissa fristående vapendelar, som konsoler och pipor, också till vapengarderoben vilket ytterligare begränsar antalet vapen som en jägare kan inneha. Resultatet är att många jägare känner sig tvungna att välja bort vissa vapensorter till förmån för andra. Exempelvis väljer många jägare att byta bort sina kulgevär klass 4 för vapen av annan klass som de har större användning för vid jakt. Detta går ofta ut över målskytte och träning. Ammunitionen för ett kulvapen klass 1 eller motsvarande är avsevärt mycket dyrare än för ett kulvapen klass 4. Av rent ekonomiska skäl kan detta leda till färre övningstimmar på skjutbanan. Att ha möjlighet att öva är dessutom extra viktigt när andelen sällanjägare ökar. En utökad vapengarderob skulle därför kunna ses som en landsbygdsfrämjande åtgärd. Att kunna skjuta in sitt vapen på ett korrekt sätt och regelbundet förbättra sin skjutteknik tillhör god jaktetik. Innan ett skott avlossas mot ett levande djur måste skytten vara säker på att han eller hon har mycket goda chanser till en direkt dödande träff. Den säkerheten kommer först på skjutbanan. I synnerhet jägare som inte hunnit etablera några större jaktvanor har behov av övning och målskytte. Det är också de som begränsas mest av den rådande lagstiftningen. Den som har beviljats vapenlicens för jakt har avlagt jägarexamen och godkänts av polisen för innehav av skjutvapen. Det är därför orimligt att en sådan person ska begränsas ytterligare i utövandet av sin hobby, sitt yrke eller sin livsstil. En större och varierad vapengarderob skapar bättre förutsättningar för mer ändamålsenlig jakt vilket i sin tur ger en levande landsbygd med bättre och fler jägare som bedriver viltvård och värnar den svenska faunan. Därför bör lagstiftningen ses över och begränsningen till max fyra skjutvapen för jaktändamål avskaffas.
mot · H2021082 · 2014-11-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om avfall som återdeponeras efter deponiåtervinning. När avfallsskatten infördes var syftet att minska mängden avfall som deponeras till förmån för materialåtervinning, alternativt energiutvinning. kan det konstateras att skatten som den är utformad har en bromsande effekt på en ny bransch som skulle kunna etableras till följd av teknikutveckling och forskning som påvisat potentialen av det material som ligger lagrat i deponier. skärptes miljöreglerna för deponier vilket innebar att många deponier fick stänga. Det finns därför många nedlagda deponier i som inte är miljösäkrade och som innehåller avfall som inte har varit föremål för beskattning. Dessa deponier kan innehålla material som har ett värde ur återvinningssynpunkt då teknikutvecklingen har skapat möjligheter att exempelvis återvinna mer metall och mer plast ur deponerat material. Deponier innehåller stora mängder brännbart material som efter utsortering kan förbrännas och generera energi. Fjärrvärme och mark skulle kunna frigöras som kan nyttjas för annan verksamhet eller ny deponering. är det svårt att finna lämpliga markområden för etablering av nya deponier. Avfallsskattelagens regler innebär att avdrag inte medges för tidigare obeskattat avfall (dvs. avfall som deponerats före lagens införande), som förs ut från en deponi. gäller att om avfall förs ut från en deponi för att genomgå en återvinningsprocess så ska det restavfall som återstår efter återvinning beskattas då det förs tillbaka till deponin. Konsekvensen är att återvinning av material ur äldre deponier motverkas av skattereglernas utformning. Avfallsskatten motverkar i nuvarande form sitt eget syfte, nämligen att styra mot minskad deponering, och därmed mindre miljöpåverkan. Vid införandet av avfallsskatten uttalades att syftet med skatten var att göra återanvändning, återvinning och andra behandlingsmetoder lönsamma. Att skapa incitament som bidrar till att redan deponerat material återvinns ligger därför i linje med lagens ursprungliga syfte. Lagstiftningens nuvarande utformning kan förhindra att stora mängder nedgrävt material nyttjas som återvunnen resurs. En regeljustering som innebär att återförande av restmaterial till deponi efter deponiåtervinning undantas från beskattning skulle medföra flera fördelar som ökad resurshushållning samt främjande av miljömålen, t ex mindre klimatpåverkan då återvinning av främst metaller är mindre energikrävande än att framställa nytt från jungfruliga råvaror. Deponiåtervinning har även en positiv effekt på miljömålet ”En giftfri miljö” och leder till minskad försurning och övergödning då äldre deponier kan miljösäkras i samband med ett deponiåtervinningsprojekt, exempelvis genom en modern bottentätning. Regeringen bör därför göra en översyn av avfallslagstiftningen för att kunna komplettera den med ytterligare ett undantag där avfall som återdeponeras efter deponiåtervinning bör kunna undantas från avfallsskatt.
mot · H2021083 · 2014-11-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att se över och modernisera allemansrätten. Allemansrätten garanterar alla människors rätt att röra sig i naturen. Det är inte så många länder förutom som ger alla denna rätt och möjlighet att fritt röra sig i naturen samt att plocka bär och svamp med mera. Denna rätt ska vi absolut värna. har dock olika konflikter uppmärksammats mellan markägare och kommersiella intressen. Utvecklingen går mot att utnyttjandet av marken ökar och allt oftare då av kommersiella intressen. Det kan röra sig om organiserad bärplockning för vidareförsäljning eller ridskolor som anordnar ridturer med upp till 15 hästar varje gång. Den tid är förbi när det var vanligt att man gav sig ut i naturen för att plocka bär och svamp med mera som ett sätt att försörja sig själv och sin familj. är det oftare olika fritidsaktiviteter som lockar. Det finns anledning att se över allemansrätten i akt och mening att tydliggöra såväl rättigheter som skyldigheter. Det bör anges när det finns rättighet att nyttja annans mark gratis liksom när ersättning ska regleras genom avtal mellan markägaren och det kommersiella intresset. Det kan gälla kostnader för ökat slitage på markvägar orsakat av ridturer med många hästar och ibland med många ridturer eller föreningar som anordnar mountainbiketurer i skogen. Det senare kan störa djurlivet högst påtagligt. Därför anser jag att en modernisering av allemansrätten behöver göras med tydliga gränsdragningar i akt och mening att säkerställa såväl rättigheter som skyldigheter vid vistelse i vår natur.
mot · H2021086 · 2014-11-07 00:00:00 — Byggande av fler biogasanläggningar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att uppmuntra produktionen av biogas. är i många avseenden en föregångare i arbetet mot minskade växthusgasutsläpp. Tack vare styrmedel som koldioxidskatt och elcertifikathandel har utsläppen inom vår el- och värmeproduktion minskat kraftigt. Inom transportsektorn går dock omställningen långsamt. Trots mål om fossiloberoende fordonsflotta och trots flera alternativa drivmedel på plats så drivs av våra vägfordon av bensin och diesel. Styrmedlen ger inte tillräckliga incitament för transportsektorn att snabbare gå över mot renare bränslen och fordon med lägre utsläpp. Biogas som fordonsbränsle står för en viktig del i omställningen från bensin och diesel. Tack vare biogas kan utsläppen av koldioxidutsläpp minska kraftigt liksom andra hälsofarliga ämnen såsom kväve och partiklar. Biogasen är förnybar och bidrar till effektiv avfallshantering. Produktionen sker lokalt och skapar nya viktiga arbetstillfällen, vilket varit tydligt inte minst i . har räknat fram att kan över 3 000 arbetstillfällen skapas och den regionala tillväxten öka med genom satsningar inom biogasområdet. Trots biogasens alla miljö- och klimatfördelar och möjligheten till nya arbetstillfällen är ökningstakten i produktionen långt ifrån såväl efterfrågan som den realiserbara potentialen. Många lantbrukare, energibolag, massafabriker och andra aktörer som skulle vilja starta eller utöka sin biogasproduktion tvekar . WSP har låtit göra en studie som visar på en realiserbar biogaspotential på i . Jag anser utifrån ovan att det är av stor vikt att regeringen arbetar för att uppmuntra byggandet av fler biogasanläggningar så att produktionen av biogas i kan öka.