mot · H202154 · 2014-10-30 00:00:00 — Det behöver t.ex. införas en begränsning av antalet omröstningar bland de boende för att försöka få till stånd en ombildning inom en avgränsad tidsperiod. Vidare behöver kraven skärpas vad gäller hur stor andel av de boende som måste stödja en ombildning för att den ska kunna genomföras. Förstärkningar behöver också göras för att öka förtroendet för att allt går rätt till under processens gång. En opartisk funktion såsom publicus ska delta på föreningsstämmorna för att öka rättssäkerheten. Regeringen bör återkomma med förslag till sådana förbättringar av rättssäkerheten vid ombildningar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.3 Sätt stopp för oseriösa hyresvärdar Det finns ett flertal exempel på hyresvärdar som inte sköter sig. I medierna rapporteras det med jämna mellanrum om fastighetsägare som inte lagar fuktskador eller underlåter att sanera bort skadedjur i lägenheter. Det måste kunna gå att hindra oseriösa hyresvärdar från att förvärva nya fastigheter och på så sätt skydda hyresgästerna. Dessvärre tog den borgerliga regeringen bort den tidigare förvärvslagen som hade ett sådant syfte och en sådan funktion. menar att någon form av prövning av fastighetsägaren bör göras, t.ex. i hyresnämnden. Att införa en sådan förvärvslag får också antas ha en förebyggande effekt. Vad som ovan anförs om att införa en förvärvslag bör som sin mening ge regeringen till känna. tillämpas en del nya regler avseende allmännyttan och hyressättningen. En förändring gentemot tidigare lagstiftning är att de allmännyttiga bostadsbolagen ska bedriva sin verksamhet enligt s.k. affärsmässiga principer. Det ska inte förväxlas med begreppet ”affärsmässiga grunder” som förekommer i andra sammanhang. vill betona att de kommunala bostadsbolagen trots ovanstående fortfarande har ett allmännyttigt uppdrag som syftar till att främja bostadsförsörjningen i kommunen. De allmännyttiga bolagen har ett samhällsansvar som ska ta hänsyn till företagets befintliga och presumtiva hyresgäster och till hur bostadsmarknaden kan utvecklas. Det kan därför inte med hänvisning till lagstiftningen ställas krav på att enskilda hus eller projekt ska vinstmaximeras. Kommunernas avkastningskrav ska i stället ställas utifrån den sammantagna bilden på företagsnivå och ett långsiktigt perspektiv ska tillämpas. Dessvärre ser vi att det finns en stor förvirring kring hur begreppet ska tolkas. Mot bakgrund av detta bör hyreslagen utvärderas med särskilt fokus på hur begreppet affärsmässiga principer tolkas och konsekvenserna av detta. Vad som ovan anförs om en utvärdering av Allbolagen bör som sin mening ge regeringen till känna. En annan fråga rör den förändring som innebär att allmännyttans hyresnormerande funktion har försvunnit. prövade hyresnämnden främst hyran mot hyressättningen i likvärdiga allmännyttiga bostadsföretag. har detta system ersatts med en regel om att jämförelse görs med likvärdiga lägenheter med förhandlade hyror hos både kommunala och privata bostadsföretag. Eftersom de privata värdarnas hyror ligger något över de allmännyttiga och generellt har ett intresse av att ständigt pressa upp hyrorna så kan vi se att den nya modellen ger utrymme för en utveckling mot större hyreshöjningar. I kombination med den akuta bostadsbristen på många orter kan detta i slutändan leda till orimliga hyresnivåer. Allmännyttan bör återgå till att bli hyresnormerande för att bromsa upp de accelererande hyresnivåerna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det s.k. påtaglighetsrekvisitet innebär att hyresnämnden vid en hyresprövning inte ska anse en hyra som skälig om den är ”påtagligt högre än hyran för lägenheter som är likvärdiga”. Det har i praxis lett till att de privata värdarna har kunnat ligga högre än de allmännyttiga hyrorna vid jämförelseprövningar. Motivet för införandet av rekvisitet var att få en prisrörlighet på marknaden när allmännyttan hade en normerande roll. I väntan på att allmännyttan åter får en hyresnormerande roll och så länge de privata värdarnas hyror ingår i hyresnämndens jämförelsematerial är det naturligt att påtaglighetsrekvisitet också försvinner. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. När en prövning av hyran sker i hyresnämnden görs antingen en direktjämförelse mellan prövningslägenheten och jämförelselägenheter eller en allmän skälighetsbedömning där nämndens kännedom om hyresläget på orten spelar avgörande roll. I praxis ställs mycket höga krav för att lägenheter ska anses likvärdiga och jämförbara med varandra, vilket lett till att direktjämförelser nästan aldrig sker. som den nya lagen skulle leda till att bredda jämförelseunderlaget har kravet på ”likvärdighet” i praktiken skruvats åt. Det är uppenbart att lagstiftarens intention varit att bruksvärdeshyrorna på bostadsmarknaden i regel ska fastställas efter en jämförelse med likvärdiga lägenheter. Men sker nästan alla avgöranden genom allmänna skälighetsbedömningar som i hög utsträckning hamnar på den övre delen av hyresskalan. Det undergräver i praktiken den kollektiva förhandlingsmodellen och rättvisan på hyresmarknaden. Lagstiftningen bör ses över i syfte att bredda begreppet likvärdighet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.6 Begränsa värdeöverföringar från kommunala bostadsbolag Den nya lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag begränsar i viss mån kommunernas möjligheter att ta ut pengar från sina bostadsbolag och använda dem till andra verksamheter. Trots detta finns det flera exempel där kommuner beslutat att ta pengar från de allmännyttiga bolagen och använda till kommunens verksamheter. I gjordes t.ex. vinstutdelningar på från stadens tre allmännyttiga bostadsbolag under . Grunderna för detta hade mycket svag koppling till lagens intentioner om att värdeöverföringar ska gynna hyresgästernas välfärd. Detta anser är orimligt och lagstiftningen bör därför skärpas. Som huvudregel bör vinster som görs i kommunala bostadsbolag stanna i verksamheten. Det måste bli tydligt exakt för vilka bostadsförsörjningsändamål vinster ska kunna användas och hur beslut ska fattas om sådana värdeöverföringar. Vidare är det en brist att det inte finns någon sanktionsmöjlighet mot kommuner som bryter mot reglerna om värdeöverföring. Regeringen bör återkomma med ett lagförslag med denna innebörd. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Nooshi Dadgostar (V)