mot · H2022915 · 2014-11-10 00:00:00 — Orden för vetenskap och kultur tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att instifta en vetenskaps- och kulturförtjänstorden. Flera civila förtjänstordnar användes även såsom belöningar för förtjänstfulla insatser inom vetenskap och konst. Ganska tidigt instiftades emellertid särskilda ordnar för förtjänster på dessa områden; det äldsta exemplet torde vara den franska S:t Mikaelsorden (1469), som fick denna karaktär. Bland ännu existerande dylika ordnar märks franska Palmes académiques (1808), som ursprungligen hade två grader men 1955 omvandlades till en tregradig orden, samt den numera alltyska (förut västtyska och ursprungligen preussiska) ”Pour le Mérite” för vetenskap och konst (1842), portugisiska ”Instrucao Pública” (1927/29), spanska den vises orden (1939) och den österrikiska Orden för vetenskap och konst (1955, men med föregångare ), även om därvidlag belöningsmedaljer ofta kommer i fråga såsom i de nordiska länderna; i nederländska Oranienhusorden ingår såsom en avdelning en hedersmedalj för konst och vetenskap. I bibehöll man av de indragna nyare civilförtjänstordnarna blott Arts et Lettres (1957), vilken förutom för vetenskapliga och konstnärliga förtjänster även kan utdelas för litterära förtjänster, eftersom denna orden fått ”särskilt anseende genom de instiftande utnämnda och befordrade personernas eminenta kvalitet”. I instiftades genom lag 1985:10 ”Ordem de Camoes” för kulturella förtjänster i fem klasser och i genom en ukas en ”Hedersorden” (Orden Poceta) för förtjänster inom näringsliv, vetenskap och kultur i en klass. Fristaten lantdag återupplivade genom lag 1980 (Bayer. Gesetz-und Verordnungsblatt 1980:151 och 211) den ursprungligen 1853 instiftade ”Maximiliansorden för vetenskap och konst”. Den skall företrädesvis belöna tyska vetenskapsmän och konstnärer i en klass och antalet ordensinnehavare – fördelade på två avdelningar, ehuru med ett gemensamt ordenstecken – får icke överstiga 100. Ordenstecknet bäres alltjämt i band – dock något förändrat – om halsen. Otvivelaktigt skulle en motsvarande orden i vinna stort anseende och allmän uppskattning. Visserligen är med sina 11 miljoner befolkningsmässigt något större än , men ”numerus clausus” – 100 ledamöter – vore likväl ändamålsenligt. Ett vidare kulturbegrepp än ”konst” vore dock definitionsmässigt att föredraga, i synnerhet som vissa medaljer (Litteris et artibus och ) redan är reserverade för skapande konstnärer. Ej heller bör återrekrytering begränsas till viss avdelning. Det har utretts, att drottningrollen ofta utövades inom konstens, kulturens och, kanske i synnerhet, teaterns områden (se docent i Klient och patron, 1988). En särställning därvidlag torde ha intagits av drottning , vilken bl.a. 1753 grundade den ursprungliga . Såsom nygift kronprinsessa instiftade hon en orden, som av samtiden benämndes ”Ordre de l'” (Endräktens orden), men som på grund av emblemen i det smakfulla ordenstecknet (se ill.) – det bars på bröstet i ett citrongult band – vanligen går under benämningen ”Solfjädersorden”. Detta originella ordenstecken skulle åter kunna tagas i bruk för en nyinstiftad orden för vetenskap och kultur. Om man ej ville använda den ursprungliga stiftarinnans monogram under kronan, skulle i stället på dess plats kunna insättas den regerande monarkens namnchiffer. Så göres ju regelmässigt på Dannebrogsorden vid varje tronskifte.