mot · H2022552 · 2014-11-10 00:00:00 — Tillåten parkering under högst tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om undantag från lokala trafikföreskrifter om utmärkningsskyldighet för tillåten parkering under högst . Cirka 14 kommuner i har en s.k. sjudygnsregel som regleras i lokal trafikföreskrift med stöd av föreskrift, TSVFS 1986:51. Sjudygnsregeln är en ”allmän” lokal trafikföreskrift med tillåtelse att parkera i följd på i övrigt oreglerade platser på gatumark. Denna lokala trafikföreskrift utmärks inte med vägmärke, och stödet för att inte utmärka denna regel finns i TSVFS 1986:51. antog sedan regeringen den nya vägmärkesförordningen (2007:90) och gjordes att antal följdändringar i trafikförordningen (1998:1276). fattade beslut om föreskrifter, VVFS (2007:305), om vägmärken och andra anordningar samt i VVFS (2007:306) om upphävande av föreskrifter om vägmärken m.m. En av följdändringarna som gjordes i trafikförordningen var den i 3 kap. 49 a § som anger: På allmän plats inom tättbebyggt område där kommunen är huvudman för hållande av allmänna platser samt inom vägområde för allmän väg får fordon inte parkeras än på vardagar, utom vardag före sön- och helgdag. Vidare finns även VVFS (1999:164) som i 8 kap. anger undantag från utmärkningsskyldighet enligt följande: 1 § Utmärkning behöver inte ske av särskilda trafikregler i lokala trafikföreskrifter om c) tidsbegränsning av parkering till högst under vardagar. Då VVFS (2007:306) antogs upphävdes TSVFS (1986:51) och därmed kommunernas stöd för att inte utmärka den ”allmänna” lokala trafikföreskriften om . Detta är mycket otillfredsställande, vilket såväl som påpekat i yttranden till . Dessutom har representanter från de båda städerna vid ett flertal tillfällen underhand påpekat att ett undantag från utmärkningsskyldigheten måste införas då TSVFS (1986:51) upphävs. Varför är ett undantag från utmärkningsskyldigheten vid tillåten parkering längre än så viktigt? Flera kommuner vill av miljöskäl att parkerade fordon inte ska flyttas som trafikförordningens 3 kap. 49 a § stipulerar. En utmärkning skulle leda till en omfattande utmärkningsflora och för kommunerna en orimligt stor kostnad. Som exempel kan nämnas att i omfattas två tredjedelar av staden av den ”allmänna” lokala trafikföreskriften om tillåten parkering i högst . En uppställningstid längre än är ett ”gynnande beslut” som innebär att trafikanten, även om den inte känner till den lokala trafikföreskriften, (och tror att det är trafikförordningens 3 kap. 49 a § som gäller) inte drabbas av några negativa konsekvenser. Inga kända negativa effekter har framkommit från de 14 kommuner som haft en o-utmärkt lokal trafikföreskrift om längre uppställningstid än , trots att bestämmelsen varit gällande . I trafikförordningen 10 kap. 13 a § anges att Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om och i enskilda fall medge ytterligare undantag från utmärkningsskyldigheten i fråga om vägar med ringa trafik eller om det finns andra särskilda skäl till det och det kan ske utan fara för trafiksäkerheten. skickade ut ett författningsförslag om lokala trafikföreskrifter med konsekvensutredning. I förslaget till föreskrifter återfinns i 10 kap. inget undantag från kravet att utmärka den längsta uppställningstiden av på i övrigt oreglerade platser. Det verkar dock inte som dåvarande tog till sig remissinstansernas synpunkter. Denna uppgift åligger numera transportmyndigheten . Jag anser det därför angeläget att denna fråga behandlas av Transportstyrelsen. Per (M)