mot · H2022295 · 2014-11-10 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att erkänna och dess exilregering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om upprättandet av en västsaharisk representation i i samband med erkännandet. är sista koloni. Efter att tidigare ha lytt under spansk överhöghet blev äntligen fritt 1975. Friheten varade dock innan grannlandet ryckte in med sina tungt beväpnade trupper och ockuperade landet. Huvuddelen av befolkningen drevs på flykt och bor alltsedan dess i flyktingläger i öknen i . Förhållandena i lägren är svåra och det råder brist på vatten, mat och mediciner. De västsahariska flyktingarna är totalt beroende av internationell hjälp för sin överlevnad. Inledningsvis försvarade sig västsaharierna mot sina ockupanter. Kampen leddes av befrielserörelse, Polisario . övergick Polisario till fredlig kamp. Orsaken var att FN då gav västsaharierna nytt hopp genom att anta en positiv resolution om . Innehållet gick ut på att en folkomröstning skulle hållas då västsaharierna själva skulle få avgöra sin framtid. har , med stor framgång och stöd från bl.a. , lyckats sabotera genomförandet av den utlovade folkomröstningen. Den humanitära situationen i flyktingläger har successivt försämrats. Det ekonomiska stödet från har minskat, med påtagliga negativa effekter i form av mat- och medicinbrist i lägren. Detsamma gäller FN:s stöd. Situationen för civilbefolkningen i det ockuperade har också förvärrats . Otaliga västsaharier har drabbats av misshandel, trakasserier, tortyr och fängslande. Många har dömts i rättsvidriga processer, berövats sitt jobb och sin lön, relegerats från skolor, förflyttats med tvång eller fått se sina hem skövlade. FN-delegationer som besökt de ockuperade områdena har vittnat om våld och kränkningar av västsahariernas mänskliga rättigheter. De bekräftar därmed de rapporter som både Amnesty och Human Rights Watch tidigare kommit med. har inte gett västsaharierna något inflytande över vare sig sin framtid, sitt land eller dess naturtillgångar. Det tydligaste exemplet på detta är fiskeavtal med EU, som innefattar västsahariska vatten. Avtalet gjordes upp över huvudet på folk och intäkterna från det lukrativa avtalet har lagt beslag på. Avtalet dömdes ut som folkrättsvidrigt och underkändes av . har ett nytt fiskeavtal upprättats, men även detta innefattar västsahariska vatten! som förföljelsen mot västsaharierna blir allt värre förespråkar endast en enda lösning av konflikten, nämligen ”begränsad autonomi”, vilket i praktiken innebär fortsatt marockansk överhöghet och ockupation. Istället för att vika sig för orimliga krav på att får fortsätta att förtrycka folket och kontrollera bör världen istället stå fast vid FN:s tidigare antagna resolutioner och kräva frihet för folk! bör nu ansluta sig till det åttiotal länder som erkänt som ett land. Afrikanska unionen (där alla utom ingår) står bakom ett erkännande. har redan gjort ett tillkännagivande till regeringen om detta och det är hög tid att regeringen verkställer beslutet! skulle därmed som första land i ge ett erkännande åt västsahariernas fredliga kamp för att återfå det land som stals från dem av för . Genom att inte erkänna legitimerar man orättmätiga krav på att räkna som en del av . Förhoppningsvis följer fler länder efter och erkänner , vilket skulle ge ett erkännande till västsahariernas fredliga kamp och öka trycket på att verka i enlighet med FNs konventioner. I anslutning till att erkänner och dess exilregering bör ges rätt till en västsaharisk representation i . Trots att är en diktatur och ockupationsmakt har de inte bara en representation i utan till och med en ambassad. Givetvis bör landet de ockuperar, , ges minst samma rätt!