mot · H102U11 · 2014-03-26 00:00:00 — I spåren av den ekonomiska krisen har det blivit fullständigt uppenbart att EU:s sociala dimension är för svag. Ett socialt protokoll handlar om att säkerställa EU:s framtida legitimitet och trovärdighet. Försvagningen av de fackliga rättigheterna – inte bara genom krisårens angrepp utan också via fackens försämrade möjligheter att agera mot exploatering av utstationerad arbetskraft – leder helt fel. Starka fackföreningar som agerar utifrån solida regelverk är en stor tillgång för företagen, individens trygghet och hela samhället. Urholkningen av den individuella tryggheten – i bl.a. genom regeringens försvar av att tiotusentals visstidsanställda tvingas gå på staplade visstider – ger ohälsa och högre snarare än lägre arbetslöshet. Det oseriösa företagandet – där det i allt fler branscher blir vanligt med sådant som vägrade kollektivavtal, användande av tvivelaktiga underleverantörer, fejkad F-skatt och fusk med körrapportering – gör att seriösa aktörer försvinner och att arbetsförhållandena blir orimliga. Hela denna utveckling måste nu vändas. Ingen vinner på att de osjysta spelreglerna tar över. Rätten till en god arbetsmiljö Behovet av fler arbetade timmar aktualiserar diskussionen om höjd pensionsålder. Om människor ska sluta arbeta senare krävs att arbetskraften hänger med i arbetsmarknadens utveckling. Det krävs också att individerna klarar av en höjd förändringstakt i det egna arbetet. Alla tankar om höjd pensionsålder faller platt om det inte finns en väl utarbetad strategi för hur arbetsmiljön ska förbättras. De tre fackliga centralorganisationerna LO, TCO och har gemensamt protesterat mot att kommissionen fokuserar på när medlemsstaterna väljer att ha en bättre skyddsnivå, t.ex. på arbetsmiljöområdet. Arbetsmiljödirektiven är minimidirektiv. Att kritisera medlemsstater som har högt satta ambitioner innebära att den lägsta tillåtna skyddsnivån också blir den högsta. För oss är det självklart att alla arbetstagare i ska ha rätt till en god arbetsmiljö. Därför är det skrämmande att kommissionen finner det legitimt att undanta ett stort antal arbetstagare från viktiga delar av arbetsmiljöreglerna. Det är särskilt allvarligt mot bakgrund av att kommissionen meddelat att den inte kommer att lägga fram en ny strategisk plan med hänvisning till den ekonomiska krisen. Vi ser det som en degradering av arbetsmiljöfrågorna. Därför vill vi socialdemokrater att ska ta fram en ny arbetsmiljöstrategi. Rörligheten över gränserna är en viktig drivkraft för ekonomisk utveckling, men det krävs också regler för att säkerställa att rörligheten inte leder till social dumpning, konkurrens genom låga löner. Den svenska kollektivavtalsmodellen bygger på att arbetsmarknadens parter tar ansvaret för lönebildningen. Framförhandlade avtal bidrar till en fungerande ekonomi, internationell konkurrenskraft, höjda reallöner och en rättvis fördelning av lönerna. EU har inte rätt att direkt eller indirekt reglera löneförhållandena i . Alla försök från att lägga sig i lönebildningen ska avvisas. Alla som arbetar i ska ha lika lön och lika villkor. Ändå kan vi nästan läsa om exempel på löne- och villkorsdumpning, att den fria rörligheten missbrukas av oseriösa företag. Så skapas konkurrens genom dåliga villkor, inte kompetens. Den säger sig stå upp för den svenska kollektivavtalsmodellen men det är bara läpparnas bekännelse. I samband med den s.k. Lavaldomen 2007 valde regeringen att genomföra mer långtgående försämringar än vad krävde i lex . innehåller en rad allvarliga brister som öppnar upp för konkurrens genom dumpning av löner och villkor. Därför måste regelverket som omger kollektivavtalen bli starkare. Grunden för att de fackliga organisationerna ska kunna teckna kollektivavtal är den grundlagsskyddade konflikträtten. har regeringen begränsat den rättigheten genom att lex begränsar möjligheten att vidta stridsåtgärder mot arbetsgivare som utstationerar arbetskraft i . Efter ett tillkännagivande i tillsattes en utredning (2012/13:75 [p. A 7]. Detta ser vi som mycket positivt. I den ekonomiska krisens spår ser vi nu en social kris breda ut sig och arbetslösheten är skyhög. Nästan sex miljoner unga européer saknar ett jobb att gå till. Att få fler människor i arbete måste vara vår absolut främsta prioritet. Därför är det glädjande att nu har två politikområden på sitt bord, som båda är viktiga för jobben – industripolitiken och klimatet. För oss socialdemokrater är industrin en viktig del av svensk närings- och tillväxtpolitik. För såväl som EU:s del är det avgörande att ha en stark och konkurrenskraftig industriell bas. En framtida europeisk industri kommer att möta nya utmaningar och därför behöver en ny modern industripolitik utformas. Det behövs också en strategisk samverkan för att olika industrigrenar ska kunna utvecklas. De förslag som fördes fram i kommissionens meddelande För en europeisk industriell renässans gick i rätt riktning – där fanns resonemang kring modernisering genom investeringar i innovation, nya teknologier, bättre kompetens samt små och medelstora företag. Dessvärre valde den att inte stödja kommissionens mål om att industrins andel av EU:s bnp ska öka till . Till skillnad från regeringen anser vi att industrijobben, i såväl som EU, inte är praktiskt taget borta – utan tvärtom ryggraden i vår konkurrenskraft. Det är naturligtvis avgörande för svensk industri att vi i EU bedriver en politik som kan främja en sådan utveckling. Därför är det anmärkningsvärt att den avvisar kommissionens mål för en ökad andel industri, med hänvisning till att industrins framväxt skulle ske på bekostnad av tjänstesektorn. Industrin är ofta navet för att en omfattande tjänstesektor ska kunna växa fram. Därför finns all anledning att stödja initiativ som slår vakt om industrins betydelse och dess möjlighet till tillväxt. Vi menar att industrin är en förutsättning för att värdekedjor ska uppstå inte minst vad gäller en mer högteknologisk export. Vi uppmanar därför regeringen att ställa sig bakom målet om att industrins andel av EU:s bnp ska öka till . har, som militärt alliansfri stat, en lång tradition av en stark nationell försvarsindustri som inte bara har försett och förser landet med materiel utan också med kunskap och oberoende samt tillgång till viktiga militära och industriella samarbeten. tjänar på att ha en internationellt konkurrenskraftig försvarsindustri, såväl ur ett strategiskt säkerhetspolitiskt perspektiv som ur ett industripolitiskt perspektiv. Socialdemokraterna anser att ska ta aktiv del i att stärka försvarsindustri genom att uppmuntra och stödja sådan svensk medverkan i industriellt samarbete som också gynnar svenskt försvar och svensk säkerhet. Vi anser också att ska delta i genomförandet av direktiven om offentlig upphandling och om överföringar inom EU. Vi sympatiserar i grunden med en utveckling mot en mer konkurrensutsatt marknad på försvarsmaterielområdet. Svensk försvarsindustri kan ha mycket att vinna på ett öppet upphandlingsförfarande i samtliga medlemsländer. Vi vill emellertid varna för en alltför naiv tilltro till marknadskrafterna inom detta område och framhålla att svensk försvarsindustri riskerar att drabbas hårt om tillämpningen av bestämmelserna skiljer sig åt mellan länderna. Blickar vi ut över kan vi konstatera att försvarsmaterielmarknaden ännu är i grunden politisk. På många håll är handeln med försvarsmateriel till och med en erkänd del av ländernas säkerhets-, försvars-, utrikes- och näringspolitik. De stater som inte har någon klar vilja med sin försvarsindustri och hur man ska förhålla sig till denna utveckling kommer att få se sin industri försvinna och därmed vara hänvisade till andra stater även vad gäller den materiel som är mest känslig och hemlig. saknar fortfarande en försvarsindustriell strategi och skiljer sig i det avseendet från andra stater på motsvarande teknologiska nivå. hållning vad gäller försvarsmaterielsamarbetet inom EU och strategin för en gemensam försvarsmarknad måste ta hänsyn till kärnfrågan om försvarets behov av inhemsk materielförsörjning i ett skarpare läge och den svenska försvarsindustrins överlevnad. Utan ett intimt samarbete mellan statsmakten och försvarsmakten kommer långsiktigt att förlora kompetens, arbetstillfällen och försvarsförmåga. En tydlig medvetenhet om den inhemska försvarsindustrins betydelse för bör vara vägledande i arbete på europeisk nivå för att stärka försvarsindustrin i EU. har vid ett flertal tillfällen uttalat sig om vikten av att regeringen säkerställer svenska säkerhetsintressen och värnar den svenska försvarsindustrins ställning i . I den sjupartiuppgörelse som ingicks i utskottet underströks regeringens ansvar för att definiera de nationella säkerhetsintressen som kan motivera avsteg från konkurrensupphandling och för att inleda ett strategiskt utvecklingsarbete tillsammans med försvarsindustrin för att säkerställa utveckling av sådan försvarsmateriel som kan kopplas till dessa säkerhetsintressen. I överenskommelsen ingick också att regeringen löpande skulle informera om arbetet. Socialdemokraterna menar att regeringen måste vidta mer aktiva och kraftfulla åtgärder för att leva upp till intentionerna i uppgörelsen.