mot · H2022993 · 2014-11-10 00:00:00 — Utvecklingen i närområdet och vår omvärld kräver att har ett starkt försvar med hög tillgänglighet. militära förmåga och agerande är en viktig faktor för den säkerhetspolitiska stabiliteten i området. Säkerheten i närområdet handlar dock inte bara om militära hot och utmaningar. Miljöhot, riskfyllda energitransporter på och störningar av handelsflöden till och från kan leda till svåra påfrestningar för vårt samhälle. Den allt djupare integrationen mellan länderna i inom luft- och havsövervakning, sjöräddning och miljösamarbete säkrar att vi är bättre förberedda om en katastrof eller olycka skulle äga rum. Utvecklingen i betyder allt mer för vår egen säkerhet. Klimatförändringarna skapar nya utmaningar men också möjligheter som måste förhålla sig till och påverka. Vi vill öka det nordiska samarbetet och se en starkare roll för EU i utformandet av Arktispolitiken då EU förfogar över viktiga instrument för att främja en säker och hållbar utveckling av området. Vi delar värdegemenskap och utmaningar med de andra nordiska och baltiska länderna som utgör en unik grund för att fördjupa vår utrikes- och försvarspolitiska samverkan. Vi vill kraftfullt förstärka detta samarbete. Om alla de nordiska länderna tillhör EU och Nato skulle det ytterligare underlätta vår samverkan. Vi tror att denna form av fördjupad regional integration med likasinnade länder inom ramen för EU och Nato-samarbetet kommer att spela en allt viktigare roll . Alliansregeringen påbörjade även en viktig process för att fördjupa försvarssamarbetet med . kommer respektive försvarsmakter lämna förslag på hur vi kan gå vidare med samarbetet – inom ramen för det samarbetsavtal som slöts mellan och försvarsministrar i . Detta är ett fredstida samarbete som ytterligare stärker banden mellan våra länder och som kan bidra förmågehöjande. Även det nordiska försvarssamarbetet har utvecklats och är, i likhet med det svensk-finska samarbetet, ett komplement till samarbeten i EU och partnerskapet med Nato. En öppnare värld genom handel, utveckling och bistånd 5.1 Handel för välstånd och utveckling Världen behöver mer frihandel och färre murar. Fler människor kan då dra nytta av en öppen värld där flödet av varor, kapital och tjänster stiger i snabbare takt och välståndet ökar. resa från fattigdom till välstånd grundlades när vi införde frihandel och näringsfrihet och öppnade upp vårt land mot omvärlden. På den grunden fortsätter vi att bygga vårt välstånd. är ett av världens mest handelsinriktade länder, och exporten motsvarar runt hälften av vår BNP. Vi lägger även i detta sammanhang stor kraft vid att fördjupa det nordiska samarbetet genom att montera ner gränshinder och underlätta människors möjligheter att röra sig över gränserna. Det nordiska samarbetet, som är unikt både på grund av sin närhet och sin politiska samsyn, ska främja ökad konkurrenskraft i en globaliserad värld och gemensamt göra oss bättre rustade att möta framtidens utmaningar. Handelspolitiken behöver kontinuerligt anpassas till att vår ekonomi blir allt mer tjänsteintensiv. De största ansträngningarna har länge varit inriktade på att montera ner tullmurar inom jordbruks- och industriområdet. Det arbetet ska fortsätta, men vi måste nu lägga större kraft även på att ta bort handelshinder inom tjänsteområdet. Vi ska också bekämpa barriärer och nationell särlagstiftning som står i vägen för utvecklingen inom den digitala ekonomin. Handel är ett viktigt verktyg i kampen för bättre miljö. Spridningen av till exempel vattenreningsteknik och klimatsmarta transport- och uppvärmningssystem skapar nya möjligheter. Genom att ta bort tullar och handelshinder kan vi även utöka den gröna frihandeln för miljö- och klimatvänliga varor, tjänster och teknologier. ska vara den främsta rösten för frihandel och öppenhet, inom EU och i världen. Om EU bygger barriärer mot omvärlden tappar vi i konkurrenskraft och skadar vår egen utveckling. EU:s frihandelsavtal ska vara så ambitiösa och heltäckande som möjligt. är satt under hård prövning. Det är därför viktigt att vi slår vakt om och bidrar till ett robust internationellt handelssystem som tryggar att ingångna avtal och överenskommelser efterlevs. ska driva på för ett nytt globalt frihandelsavtal inom ramen för WTO. 5.2 En bredare syn på utveckling har vi sett den snabbaste fattigdomsminskningen i världshistorien. Hundratals miljoner människor har lyfts ur fattigdom. ökar fattigdomen i vissa delar av världen och förblir en stor global utmaning. lever 1,2 miljarder människor i extrem fattigdom. I de fattigaste delarna av lever varannan människa på mindre än . Över 30 000 barn dör av fattigdomsrelaterade orsaker. Av de som lever i extrem fattigdom är kvinnor. Kunskap och utbildning är en nyckel till varje individs utveckling, men trots det går över hundra miljoner barn inte i skolan. är nära en femtedel av jordens vuxna befolkning analfabeter och drygt två tredjedelar av dessa kvinnor. Utvecklingen går åt rätt håll, men med dagens takt kommer inte alla millenniemålen, som syftar till att halvera fattigdomen i världen, att nås till 2015. Om vi med framgång ska kunna bekämpa fattigdomen måste miljöproblem, migration, handels- och säkerhetsfrågor ses som integrerade delar av utvecklingsagendan. Globala utmaningar kräver gemensamma ansträngningar. Vägen ur fattigdom går via ekonomisk tillväxt och handel. Utvecklingsländerna måste få ökat tillträde till den internationella marknaden och makt över sina resurser och inkomster. Det stödjer framväxten av ett livskraftigt näringsliv och lägger grunden för hållbar utveckling och tillväxt. Den absoluta merparten av ekonomiska flöden till utvecklingsländerna utgörs numera av exportintäkter, privata kapitalinvesteringar och remitteringar. Summan av remitteringar, det vill säga pengar som migranter skickar hem till sina ursprungsländer, uppgick enligt till mer än dubbelt så mycket som det officiella biståndet till dessa länder. En framgångsrik politik för global utveckling får därför inte stanna vid att handla om bistånd. Den måste handla om välstånd. För att vinna kampen mot fattigdomen behövs mer frihandel, fler entreprenörer och bättre idéer, mer kunskap och mer internationell samverkan. En friare världshandel har möjliggjort för företag i fattiga länder att i större utsträckning delta i globala värdekedjor, och för enskilda människor att lyfta sig ur fattigdom. Ökade inkomster och större ekonomisk frihet kommer miljontals människor till del, men den ökade handeln skapar också en ökad sårbarhet för ekonomiska förändringar i omvärlden. Den ökade handeln medför också ett större behov av att säkerställa goda arbetsvillkor för människor i låg- och medelinkomstländer. har den informations- och kommunikationsteknologiska utvecklingen gett allt fler människor i fattiga och ofria delar av världen tillgång till ökad kunskap och nya möjligheter att påverka sin egen situation och omvärld. Utvecklingen för de allra fattigaste länderna har dock varit långsam, och ojämlikheten inom dessa länder har ökat. 5.3 Biståndet som stöd till utveckling internationella bistånd inleddes . har världen förändrats i snabb takt. Fattigdomen har minskat snabbare än , som världens befolkning har ökat. Den mer gränslösa världsekonomin har skapat välstånd men också nya utmaningar. På miljö- och klimatområdet har nya och stora utmaningar tillkommit. Demokrati och mänskliga rättigheter har blivit allt mer globalt accepterade som värdegrund. Dessa förändringar i världen skapar nya utmaningar och förutsättningar för utveckling. Förändringarna innebär också att biståndets förutsättningar och möjligheter i grunden har förändrats. För att biståndet ska vara framgångsrikt och skapa resultat behöver det fortsatt bygga på länders eller aktörers egna ansträngningar. På så vis kan biståndet skapa förutsättningar för utveckling. har ett moraliskt ansvar att arbeta för att utrota fattigdom och förtryck, att bistå människor i kriser, katastrofer och konflikter med ett starkt humanitärt engagemang som räddar liv och lindrar nöd. Det målet är långt ifrån uppnått. ska därför ha en ambitiös utvecklingspolitik och ett generöst bistånd. 2007–2013 avsatte alliansregeringen av bruttonationalinkomsten till bistånd. Det gjorde till en av de mest generösa givarna i världen. Vi utgår ifrån och värnar () biståndskommitté Dacs () definition av bistånd. Denna anger att bistånd (official development assistance, ) är flöden från offentlig sektor med det huvudsakliga syftet att främja ekonomisk utveckling och välstånd i fattiga länder och med ett gåvoelement om . Svenskt bistånd ska gå till de länder som klassas som ODA-mottagare enligt /Dacs kriterier. Till grund för vårt engagemang för att förbättra biståndspolitiken ligger tron på alla människors rätt till frihet, trygghet och rättvisa och övertygelsen om att utveckling ytterst drivs av människors egen vilja och förmåga. Vi ser att biståndets uppgift är att bidra till att skapa förutsättningar för människor att lyfta sig ur fattigdom och förtryck. Biståndet är ett av flera viktiga verktyg för regeringen i arbetet för att nå målet för politik för global utveckling – en rättvis och hållbar global utveckling. Biståndet ska bidra där andra flöden inte förmår åstadkomma resultat och måste anpassas till förändringarna i omvärlden. Biståndsinsatser kan göras i samverkan med näringslivsaktörer och ha en viktig roll för att utveckla marknader. Ett effektivt bistånd kan inte bara bygga på god vilja, utan måste leverera verkliga resultat. Vi har en hög ambition för biståndet; därför kräver vi en ansvarsfull hantering av biståndsmedel. Det innebär högt ställda krav på ekonomisk styrning och rapportering, kamp mot korruption i både biståndsorganisationer och samarbetsländer och en beredskap att agera kraftfullt mot missförhållanden. Vi ska våga prioritera och se till att de svenska biståndsmedlen ger ett mervärde och skapar bäst förutsättningar för utveckling. Vi ska ta fasta på kopplingen mellan säkerhet och utveckling. Avsaknad av fred och säkerhet är ett av de största hindren för att minska fattigdomen i världen. Majoriteten av de allra fattigaste länderna är konfliktdrabbade. Krig och konflikt och det våld som följer i deras spår hotar människors omedelbara säkerhet och överlevnad, men de indirekta effekterna i form av utebliven ekonomisk och social utveckling är också allvarliga. Inget fattigt land som drabbats av konflikt eller sönderfall har ännu nått något av millenniemålen. bör därför fortsätta att fokusera en stor del av sitt bistånd till konfliktdrabbade länder och de länder som just lämnat detta stadium. I de flesta av dessa länder krävs det både fredsfrämjande insatser och långsiktiga utvecklingsinsatser. Genom att skapa säkerhet skapas den stabilitet som är en förutsättning för utveckling. Att bekämpa fattigdom genom breda fredsinsatser är effektiv biståndspolitik. bör också på detta område vara ett föregångsland och verka för att civila och militära resurser används i koordinerade insatser samordnade av FN eller regionala organisationer som Nato, EU och AU. 5.4 Ett starkare stöd för kvinnor och barn Svenskt bistånd ska bidra till ett jämställt samhälle. I ett jämställt samhälle har kvinnor och män, liksom flickor och pojkar, lika rättigheter, villkor, möjligheter, inflytande och makt att själva forma sina liv och att påverka samhället. Frånvaron av våld mot kvinnor och flickor är en förutsättning för detta. Ökad jämställdhet är därför ett mål i sig. Utvecklingen i de flesta länder är helt avhängig hur potentialen hos kvinnor och tas till vara. Att kvinnor förvägras sina grundläggande fri- och rättigheter är ett av de största hindren för utveckling och tillväxt. Rätten och tillgången till utbildning för flickor och kvinnor är helt avgörande och de måste garanteras detta på samma villkor som pojkar och män. Likaså måste kvinnor och män garanteras samma rättigheter i ekonomiska frågor. I är till exempel åtta av tio bönder kvinnor men de äger ytterst sällan marken själva. Det innebär att de har mycket små möjligheter att få lån eller utveckla sin verksamhet och på så sätt lyfta sig ur fattigdom. Mödra- och barnadödligheten omfattas av FN:s millenniemål och är en tydlig indikator på ett lands utveckling. har ett ansvar att bidra till fattiga länders uppfyllande av dessa och övriga mål. Målen om kraftigt minskad mödra- och barnadödlighet, samt flera av de andra målen, kommer inte att uppnås till 2015. ska bli världsledande på att skydda och främja kvinnors och barns rättigheter och möjligheter. Jämställdhetsperspektiv och särskilt fokus på kvinnors och flickors rättigheter ska därför prägla utformningen av all utvecklingspolitik. Det svenska biståndet ska bland annat verka för stärkande av kvinnors politiska deltagande och inflytande, utbildning, kvinnors ekonomiska aktörskap och arbetsvillkor, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR), kvinnors säkerhet inklusive bekämpning av alla former av könsrelaterat våld och människohandel. Ett effektivt jämställdhetsfrämjande arbete behöver riktas till såväl kvinnor som män i syfte att förändra institutioner och samhällsstrukturer. Könsförtryckande beteenden ska synliggöras, kvinnors och flickors praktiska behov och långsiktiga strategiska intressen ska uppmärksammas och främjas. Män och pojkar behöver ökad kunskap om, och respektera, kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga rättigheter. Då krävs också att vi ställer tydliga krav på våra samarbetsländer – kultur, religion och tradition kan aldrig motivera avsteg från principen om jämställdhet, icke-diskriminering och alla människors frihet och lika värde. Vi vill vidareutveckla det internationella samarbetet på detta område och gå från ord till handling. FN:s resolutioner om kvinnors ställning, bland annat 1325 och 1820, ska genomsyra vår politik på detta område. 5.5 Biståndet som verktyg för demokratin Politisk frihet frigör krafter för social och ekonomisk utveckling. Vi vill därför utöka förmåga att genomföra demokratibistånd och ser det som ett viktigt bidrag till att skapa en friare värld. Det handlar om att stödja uppbyggnaden av demokratiska institutioner och stärka rättsstatens funktioner i mottagarländerna. Insatser för att bidra till utbildning av politiker, tjänstemän och journalister är också centrala i detta arbete. Det partinära samarbetet med fokus på att stödja utvecklingen av demokratisk delaktighet och demokratiska partistrukturer spelar en viktig roll för att utveckla starka flerpartisystem i mottagarländerna. Vårt bistånd ska ställa krav på respekt för demokrati och mänskliga rättigheter. Vi ska stödja de individer som tar stora personliga risker genom att arbeta för dessa värden. bör därför erbjuda långtgående stöd och skydd för oppositionella, journalister, nätaktivister och andra nyckelpersoner i kampen för en friare värld. kommer aldrig att kunna göra allt överallt, men vi har ett ansvar att maximera effekten av våra bilaterala utvecklingsinsatser i samordning med andra givare för att åstadkomma en effektiv ansvarsfördelning och verkliga resultat. ska också bidra till effektiviseringen av EU:s utvecklingssamarbete och ha en tydlig röst i det internationella utvecklingssamarbetet. Genom aktivt arbete i dessa sammanhang bidrar till en mer rättvis och hållbar global utveckling. 5.6 Nya utvecklingsmål – bortom 2015 2015 är det år som millenniemålen ska vara uppfyllda. Målen har inneburit att många länder – såväl låg- och medelinkomstländer som rika länder – har bidragit till kraftansträngningar för att minska fattigdomen i världen. Som följd av dessa ansträngningar och den ekonomiska utvecklingen i många låg- och medelinkomstländer har antalet människor som lever i extrem fattigdom halverats . Trots enorma framsteg är dock fattigdomen fortfarande utbredd och framstegen mot vissa av millenniemålen är långsamma. 1 miljard människor lever fortfarande i extrem fattigdom, den humanitära situationen i världen har förvärrats allvarligt och fler människor än någonsin är på flykt. Hälsosituationen i världen har förbättrats men dör miljontals barn av sjukdomar och näringsbrist. Stora utmaningar finns när det gäller att minska mödradödligheten i världen och även rörande kvinnors och ungdomars sexuella och reproduktiva hälsa (SRHR). Kvinnor har alltjämt en markant sämre ställning på arbetsmarknaden vilket är ett av de största hindren för ekonomisk utveckling. Miljöförstöring och klimatförändringarna riskerar att öka fattiga människors utsatthet. Lärdomarna från arbetet med millenniemålen och kunskapen om de nya utmaningarna som tillkommit måste föras in i det viktiga arbetet för att skapa en global utvecklingsdagordning efter millenniemålen, den s.k. post 2015- agendan. ska fortsatt aktivt bidra till en ambitiös och bred post 2015- dagordning för att utrota fattigdom och främja hållbar utveckling. De mellanstatliga förhandlingarna förväntas inledas . ska då aktivt delta i EU-arbetet för att säkra genomslag för de svenska prioriteringarna. Bland svenska prioriteringar för hållbar utveckling ska återfinnas demokratisk samhällsstyrning, frihet från våld, jämställdhet och kvinnors egenmakt, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, samt klimathänsyn och att mänskliga rättigheter ska genomsyra dagordningen. ska verka för att post 2015-dagordningen ska bidra till en mer samstämmig politik för global utveckling och på ett balanserat sätt integrera de tre dimensionerna (social, ekonomisk och miljömässig) av hållbar utveckling. 5.7 Global migration och utveckling EU:s globala ansats för migration (EU Global Approach to Migration) utgör för samarbete med tredjeländer på migrationsområdet. Målsättningen är en heltäckande och integrerad ansats som inbegriper samtliga migrationsrelevanta områden i de yttre förbindelserna samt, genom ett samstämmigt agerande mellan berörda politikområden (framför allt invandrings- och asylpolitiken, utrikespolitiken, utvecklingssamarbetet och sysselsättningspolitiken), hantera migration på ett effektivt, rättssäkert och humant sätt. Regeringen bör aktivt verka för att denna ansats blir verklighet i alla delar. Den globala ansatsen genomförs i dialog, samarbete och partnerskap med ursprungs- och transitländer inom områdena laglig migration (inklusive viseringspolitik), olaglig invandring (inklusive människohandel, återtagande), migration och utveckling (inklusive cirkulär migration), asyl, skyddsfrågor och återvändande. Den globala ansatsen antogs och hade inledningsvis fokus på och . tillämpas den globala ansatsen även i samarbete med EU:s grannländer i öst och sydöst och är en mycket viktig del av EU:s externa politik. Ett av de viktigaste instrumenten för att förverkliga politiken är att EU skapar så kallade mobilitetspartnerskap med länder i vårt närområde. har sju sådana partnerskap ingåtts, med i tur och ordning , Republiken , , , , och . Mobilitetspartnerskap underlättar rörligheten för medborgare i såväl EU som berörda länder och ger möjligheten att bygga upp migrationskompetens vilket gynnar stabiliteten i relationen mellan EU och partnerstaten. Regeringen bör aktivt verka för att öka och bredda antalet stater med vilka EU ingår mobilitetspartnerskap samt löpande återkomma till med regelbundna rapporter om hur de olika samarbetena fungerar. i (M)