mot · H102Sf23 · 2014-04-02 00:00:00 — med anledning av prop. 2013/14:138 Vissa socialförsäkringsfrågor tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att återkomma med förslag om att ekonomisk kompensation ska betalas ut vid fördröjd utbetalning till enskilda från . Regeringen föreslår i propositionen att det ges utökade möjligheter till ränteuttag för sjukersättning i syfte att skapa enhetlighet för ränteuttag inom socialförsäkringen. har förståelse för det syftet men anser att man även som en viktig princip ska kunna kompensera åt andra hållet (se nedan). Vidare föreslås att anmälningsskyldigheten ska förenklas för den som får bostadstillägg eller äldreförsörjningsstöd, vilket vi stöder fullt ut. Vi beklagar att regeringen återigen går fram med ett ensidigt krav på att ränta ska betalas av den enskilde utan att ge enskilda möjlighet att få ekonomisk kompensation när ska återbetala pengar eller kassan har orsakat fördröjd utbetalning. Frågan om ränta åt båda håll har diskuterats i , bl.a. i följdmotion 2006/07:SF5 då utskottsmajoriteten anförde följande: Utskottet vidhåller sitt ställningstagande men förutsätter att regeringen överväger frågan om en eventuell skyldighet för att betala ränta till enskilda när dessa drabbas av en försenad utbetalning på grund av ett felaktigt beslut eller i övrigt bristande handläggning hos . Det dröjde ända till 2009 innan en utredning tillsattes och då först efter att , och kommit med förslag på utskottsinitiativ i socialförsäkringsutskottet. Den utredningen presenterade sitt förslag 2010. En utredning tillsattes efter att socialförsäkringsutskottet behandlat ett utskottsinitiativ från Utredningen om kompensationstillägg (SOU 2010:41). Utgångspunkten för utredningens arbete var att föreslå ett regelsystem för ekonomisk kompensation . Utredningen presenterar i sitt betänkande ett förslag till ett system med ekonomisk kompensation. Den lösning som utredningen föreslog gick i huvudsak ut på att myndigheten ska betala kompensationstillägg om en förmån betalas ut senare än efter utgången av den kalendermånad som förmånen i fråga hänför sig till. Kompensationstillägget ska beräknas som en ränta på det försenade förmånsbeloppet. Men utredningens förslag var ändå att inte ge ekonomisk kompensation då de satte de administrativa kostnaderna som och hade räknat fram framför den enskilda individens rättigheter. anser att det är viktigt att handläggningstider ska vara rimliga och att samma resonemang som alliansregeringen haft om ekonomiska drivkrafter för de försäkrade människorna även kan appliceras på myndigheten. Om regeringen vore konsekvent så skulle resonemanget gälla att ränta ska ske åt båda håll. När myndigheten håller handläggningstiderna så behöver inte regelverket innebära några ökade kostnader. Det är också rimligt att man sätter upp regler exempelvis som skattemyndigheten har att beloppet ska vara över en viss summa för att det ska utbetalas. När principen är att det kostar för myndigheten att i onödan dra ut på handläggningstider likaväl som det kostar för enskilda individer att inte göra återbetalning ges en viktig signal från samhället. Det behövs en ny utredning som kan titta på frågan om ränta åt båda håll ur den enskilda individens synvinkel om tilltro till systemet som incitamenten för myndigheten att hålla handläggningstiden ökar. Det är en principiell fråga att när ränta får tas ut av vid återkrav är det också rimligt att å sin sida ska ha skyldighet att betala ekonomisk kompensation till enskilda när dessa har drabbats av försenade utbetalningar på grund av ett felaktigt beslut eller i övrigt bristande handläggning hos . Därför bör frågan utredas igen hur kan utbetala ersättning. Detta är enligt mening av stor vikt för att rättssäkerheten i och tilltron till socialförsäkringssystemet ska upprätthållas.