mot · H102XV70 · 2014-04-29 00:00:00 — Regeringen har låtit påskina att skattesänkningarna inte urholkar de offentliga finanserna, utan tvärtom stärker dem på lång sikt p.g.a. påstådda positiva effekter på sysselsättningen. Detta har alltid varit en medveten falsk argumentation. I regeringens egna budgetpropositioner har man nämligen kunnat läsa att självfinansieringsgraden för den åtgärd som enligt regeringen har störst positiva effekter på sysselsättningen, det s.k. jobbskatteavdraget, bedöms till . Det innebär att de nuvarande jobbskatteavdragen, som ligger på sammanlagt , försvagar de offentliga finanserna med . har också låtit analysera hur den offentliga sektorns reala skatteinkomster per capita utvecklats . har de däremot minskat med ca 7 procent.50 Detta motsvarar en minskning med . En jämförelse av regeringens skattesänkningar och dess välfärdssatsningar tydliggör regeringens prioriteringar. som man sänkt skatterna med ca (netto) har man endast ökat de sammanlagda statsbidragen till kommunerna med ca (netto) (i fasta priser).51 Det innebär att regeringens skattesänkningar sedan man kom till makten har varit 27 gånger så stora som dess sammanlagda välfärdssatsningar.52 Diagram 20 Skattesänkningar och väldärdssatsningar, 2006-2014, mdkr Diagram 21 Skattehöjningar krävs för bibehållen välfärd och för att klara överskottsmålet, mdkr. Källa: SKL, BP14, VP13 och egen beräkning Källa: KI, Konjunkturläget och VP14. Regeringens låga ambitioner på välfärdsområdet framstår än mer tydligt när man studerar deras förslag för ekonomiska vårproposition. Som tidigare nämnts har pekat på att det krävs skattehöjningar på för att klara överskottsmålet och bibehålla det offentliga åtagandet nivå.53 I vårpropositionen föreslår regeringen välfärdssatsningar på och skattehöjningar på . Regeringen påstår sig värna välfärden och säger sig stå bakom överskottsmålet, visar KI:s analys att regeringen inte kommer att vara i närheten av att klara vare sig välfärden eller överskottsmålet. Det är nu hög tid att tydliggöra regeringens dubbla bokföring och avslöja dem som de opportunister de är. Människan har en allt större påverkan på våra ekosystems funktioner både på lokal och global nivå. Många ekosystem har försvagats i produktionsförmåga och förmår inte generera för människan nödvändiga tjänster som matproduktion, rent vatten och klimatreglerande funktioner. FN:s vetenskapliga klimatpanel IPCC slår i sina tre senaste vetenskapliga rapporter fast att klimatförändringen är mer långtgående än vad man tidigare hade uppskattat och att den påverkar våra samhällen och ekosystem på ett genomgripande sätt. Detta gäller i synnerhet utvecklingsländerna som drabbas av ett varmare klimat, inte minst avseende möjligheten till en tryggad livsmedelsförsörjning. Men IPCC konstaterar också att det går att förhindra en eskalerande klimatförändring, men vi måste agera . Därför föreslår flera nya klimatreformer i denna budget, både på nationell och internationell nivå. För att välfärd för alla människor ska vara möjlig, nu och , krävs att utarmning av biologisk mångfald stoppas så att ekosystemen även fortsatt klarar att förse oss med livsnödvändiga tjänster. Med en rik biologisk mångfald står även våra ekosystem, som hav och skogar, bättre rustade mot de pågående klimatförändringarna då deras buffertförmåga stärks av artrikedom. Klimatomställningen och arbetet för intakta ekosystem måste därför med nödvändighet förenas och intensifieras. Sedan regeringen tillträdde 2006 har , trots förvärrat tillstånd för både klimatet och ekosystemen, tappat i europeiska jämförelser när det gäller insatser för miljö och klimat. Det har blivit klart att regeringen inte ens kommer att betala ut de som utlovats till den nya gröna klimatfonden för att hjälpa utvecklingsländerna att hantera klimatförändringen. Ökade anslag och nya styrmedel för det långsiktigt hållbara har uteblivit och i stället förväntas marknadskrafterna och näringarnas eget ansvar lösa miljö- och klimatproblemen. Detta ger förödande negativa ekologiska effekter inom t.ex. skogs- och gruvnäringen och stora klimatutsläpp inom vår transportsektor. Privata vinstintressen, ständigt ökad varukonsumtion och kortsiktighet prioriteras därmed före ekologiskt hållbar utveckling. Girighet går före omtanke. riskerar även ett flertal av våra näringar att ekonomiskt drabbas när produktionsförmågan försvagas av utarmade ekosystem. miljökvalitetsmål är unika och utgör en ram för vår nationella, och i stor utsträckning även regionala och lokala miljöpolitik. konstaterar i årets uppföljning av våra 16 nationella miljökvalitetsmål att 14 av dessa inte nås till 2020 med beslutade styrmedel. På många områden är konflikterna med andra samhällsintressen stora. bedömer att det för ett flertal miljömål krävs nya styrmedel och ökade ekonomiska resurser för att de ska uppnås. Bevarande av livsmiljöer, arter och ekosystemtjänster är centralt för att våra miljömål ska kunna uppnås. har även enligt konventionen för biologisk mångfald i förbundit sig till målsättningar om hållbara näringar och bevarade ekosystem till 2020. För att stoppa förlusten av växter och djur och deras livsmiljöer och uppnå nationella och internationella målsättningar krävs med nödvändighet nya styrmedel och ökade anslag för skydd och bevarande. Den borgerliga regeringen har under sina varken infört regelverk, styrmedel eller finansieringsförslag som bromsar utarmningen. Anslagen för det formella skyddet av vår värdefulla natur måste avsevärt höjas för att ska kunna bevara nödvändiga arealer på land och till havs. För att bevara våra skogars, jordars, sjöars och havs långsiktiga bärkraft krävs en tydlig styrning mot ekologisk hållbarhet. Det räcker inte att skydda natur, den måste även brukas långsiktigt. behöver en nationell livsmedelsstrategi för att öka den lokala produktionen av livsmedel. Tydliga mål måste antas för ökad ekologisk produktion och konsumtion till 2020. betonar vikten av att tar ansvar för ett rättvist miljöutrymme ur ett globalt perspektiv. Den arbete för en hållbar utveckling får inte begränsas till vilket miljötillstånd som uppnås i eller vilka klimatutsläpp som sker av inhemsk produktion. 5Ekonomiska ramverk för ökad sysselsättning 5.1Riktlinjer för den ekonomiska politiken Full sysselsättning är det överordnade målet för ekonomiska politik. Arbetet utgör basen för välfärd och ekonomiskt välstånd och ger möjlighet till delaktighet i samhällslivet. Egen försörjning är därtill grunden för personlig frihet och självständighet. Hög arbetslöshet innebär ökad makt för kapitalet på de arbetandes bekostnad. Under hot om uppsägningar kan reallönerna pressas ned, arbetsförhållandena försämras och anställningstryggheten luckras upp. Den accelererande globaliseringen har inneburit ökat konkurrenstryck och att strukturomvandlingen i den svenska ekonomin går allt snabbare. Men för att vi ska kunna bejaka strukturomvandlingen krävs både en bra arbetslöshetsförsäkring som alla har råd med och möjligheter till omskolning och vidareutbildning. Därtill krävs en strategisk näringspolitik som identifierar och understödjer komparativa fördelar i den globala ekonomin, samt betydande satsningar på forskning och utveckling. Vi ska inte konkurrera genom lägre löner utan höja arbetskraftens kunskapsnivå i bred bemärkelse. Det behövs därför ett brett kunskapslyft. Först och främst måste förbättras. Dagens situation med en tredjedel av eleverna som går ut gymnasiet med ofullständiga betyg är oacceptabel. Dessa elever löper en mycket stor risk att hamna i permanent utanförskap och är ett stort slöseri med mänskliga resurser. Bland annat mot denna bakgrund är det av central betydelse att kvaliteten i de gymnasiala yrkesutbildningarna stärks. Vidare måste den högre utbildningen stärkas och göras mer tillgänglig för alla samhällsklasser. Fler måste ges möjlighet att utbilda sig på universitet, högskolor, yrkeshögskolor och folkhögskolor. Möjligheten till vidareutbildning och omskolning under hela yrkeslivet måste stärkas. Den svenska ekonomin präglas av hög arbetslöshet som stora investeringar måste till. Det saknas inte arbetsuppgifter. Vi behöver investera i infrastruktur, energieffektivisering och ny teknik för att ställa om ekonomin i en mer klimatvänlig riktning. Bostadsbristen i storstäderna måste byggas bort och inom välfärden finns stora eftersatta behov. Dessa investeringar håller uppe efterfrågan som de stärker långsiktiga tillväxtförutsättningar. Offentliga investeringar är av avgörande betydelse för såväl näringslivets utveckling som för kvaliteten på den offentliga konsumtionen i form av t.ex. välfungerande sjukhus och skolor. Genom offentliga investeringar i infrastruktur, exempelvis i form av ökat banunderhåll och nya järnvägsspår, förbättras näringslivets transporter som miljöpåverkan kan minska. Genom investeringar i utbildning och forskning får näringslivet tillgång till kvalificerad arbetskraft med rätt utbildning och kan vidareutveckla nya produkter och tjänster. Investeringar i nya bostäder bidrar till att folk kan flytta dit jobben finns och ökar företagens möjligheter att rekrytera den kompetens som efterfrågas. Gemensamt finansierade tjänster, som utbildning och sjukvård, som är lika för alla är helt avgörande för ett jämlikt samhälle och för att personer från olika ekonomiska och sociala bakgrunder ska kunna konkurrera på arbetsmarknaden på någorlunda jämlika villkor. Väl fungerande välfärdstjänster är också avgörande för ett jämställt samhälle. Om de gemensamma omsorgstjänsterna inte byggs ut i takt med ökande behov kommer i stället behovet av oavlönat omsorgsarbete fortsätta att öka. All erfarenhet visar att det i praktiken innebär minskat utrymme för avlönat arbete för kvinnor. politik syftar till ekonomisk jämställdhet mellan kvinnor och män och ser de gemensamma välfärdstjänsterna som en avgörande faktor för att nå det målet. Ett land som byggs med gemensam välfärd och solidaritet är i grunden starkare än ett land där marknadens girighet får råda. Efter 1990-talskrisen lades den svenska ekonomiska politiken om. Man införde s.k. ramverk för finans- och penningpolitiken. Till det finanspolitiska ramverket hör överskottsmålet för den offentliga sektorns finansiella sparande, kommunernas balanskrav, utgiftstaken för statsbudgeten, förfarandet att investeringar i infrastruktur i normalfallet direktavskrivs via anslag i statsbudgeten samt riksdagsordningens bestämmelser om den s.k. rambeslutsmodellen. Penningpolitiken styrs av en från politiker oberoende riksbank, vars verksamhet regleras i riksbankslagen och som föreskriver ett ensidigt mål för penningpolitiken om prisstabilitet. För ett litet exportberoende land som är starka offentliga finanser en förutsättning för en stabil makroekonomisk utveckling. Våra förslag till ett finans- och penningpolitiskt ramverk främjar full sysselsättning, budgetdisciplin och starka offentliga finanser. De tar sikte på dagens samhällsproblem, inte gårdagens. De utgör också en avvägning mellan å ena sidan tydlighet och fasthet och å andra sidan flexibilitet och handlingsfrihet. 5.2.1Åtgärdsplaner för full sysselsättning Det överordnade målet för den ekonomiska politiken borde vara full sysselsättning. Vår definition av full sysselsättning är att alla som vill och kan arbeta ska ha ett jobb. Den ständigt pågående strukturomvandlingen i ekonomin innebär emellertid att en viss s.k. friktionsarbetslöshet alltid kommer att föreligga i form av personer som byter arbeten. Baserat på det nya arbetslöshetsmåttet – där även bl.a. heltidsstudenter som söker arbete ingår – är det vår bedömning att denna nivå ligger på . Skillnaden i arbetslöshet enligt det nya måttet och den gamla definitionen var låg . Därefter har den ökat, och uppgår till mellan 1,. De nuvarande ramverken för finanspolitiken består främst av olika budgetmässiga restriktioner i syfte att säkerställa starka offentliga finanser. Men de offentliga finanserna är inget problem i . Det är däremot arbetslösheten. Vi menar därför att de finanspolitiska ramverken behöver kompletteras med ett ramverk för full sysselsättning. Vi föreslår därför att det skrivs in i budgetlagen att regeringen till ska presentera en åtgärdsplan för full sysselsättning. Åtgärdsplanerna bör också innehålla olika medelfristiga mål, bl.a. för arbetslöshet, sysselsättningsgrad och undersysselsättning.54 5.2.2Mål för de offentliga finanserna Överskottsmålet innebär att de offentliga finanserna måste gå med ett överskott på av BNP över en konjunkturcykel. Målet infördes bl.a. mot bakgrund av den kraftiga ökningen av statsskulden under 1990-talskrisen. stod bakom överskottsmålet då det först aviserades , då vi menade att det var viktigt att få ner statskulden till rimliga nivåer. Detta syfte med överskottsmålet är uppfyllt och de svenska offentliga finanserna hör till de starkare i världen. Ett annat syfte med överskottsmålet var att spara i ladorna inför kommande demografiska förändringar. Den demografiska förändringen som förutsågs när överskottsmålet infördes är nu här. kommer de demografiska kostnaderna i kommunsektorn i genomsnitt att vara mer än dubbelt så höga som det historiska genomsnittet (för ). Överskottsmålet har därmed spelat ut sin roll. Mot denna bakgrund föreslår att överskottsmål ersätts med ett medelfristigt mål för de offentliga finanserna där dessa i normalfallet ska vara i balans över en konjunkturcykel.55 Budgetpolitiska ramverk bör utgöra en avvägning mellan å ena sidan fasthet och stramhet och å andra sidan handlingsutrymme och flexibilitet. Det nuvarande systemet med 4-åriga utgiftstak har emellertid en inneboende svaghet i detta avseende. Att bedöma nivån på statsbudgetens utgifter framåt är förknippat med stor osäkerhet eftersom stora delar av utgifterna i statsbudgeten är känsliga för pris- och löneförändringar och för den allmänna makroekonomiska utvecklingen. För att vara säker på att ha handlingsutrymme och att framtida utgiftstak inte kommer att hindra en aktiv finans- och arbetsmarknadspolitik i händelse av en större ekonomisk kris bör utgiftstaken sättas på en nivå som skapar tillräckligt stora budgeteringsmarginaler för att hantera denna osäkerhet. Men stora budgeteringsmarginaler innebär att utgiftstakens styrande roll i budgetprocessen urholkas. För att komma till rätta med det nuvarande systemets inneboende brister föreslår att utgiftstaken endast sätts för det kommande budgetåret. Med en tidshorisont behövs inte lika stora säkerhetsmarginaler, vilket innebär att utgiftstakens styrande funktion stärks. Ett-åriga utgiftstak ökar flexibiliteten i finanspolitiken i och med att utgiftstaken kan anpassas till konjunkturläget. Vårt mål om att de offentliga finanserna ska vara i balans över en konjunkturcykel garanterar också att det medelfristiga perspektivet i budgetprocessen bibehålls. Budgetlagen föreskriver att investeringar i infrastruktur, fastigheter m.m. i normalfallet ska finansieras via anslag i statsbudgeten. Detta innebär att investeringarna bokförs som kostnader i statsbudgeten i takt med att utgifterna uppstår. Konsekvensen av detta förfaringssätt är att kostnaderna för investeringar i infrastruktur direktavskrivs. Vi menar att detta är ett märkligt förfaringssätt. En investering i infrastruktur är ju något som konsumeras över . Därför är det rimligare att kostnaden fördelas över hela dess livslängd. Sättet som staten redovisar infrastrukturinvesteringar blir särskilt problematiskt i kombination med systemet med utgiftstak. Kombinationen av utgiftstak och infrastrukturinvesteringar som direktavskrivs innebär att investeringar får konkurrera om utrymmet under utgiftstaken med löpande utgifter som sjukpenning, barnbidrag, m.m. Detta riskerar att leda till att viktiga samhällsinvesteringar inte kommer till stånd eller skjuts . menar att staten, i likhet med vad som är fallet i kommuner och företag, bör införa en investeringsbudget. Förslaget skulle möjliggöra att staten i högre utsträckning skulle kunna fördela investeringskostnaderna över hela investeringens livslängd. Detta skulle förbättra regeringens och beslutsunderlag beträffande avvägningar mellan långsiktiga strategiska investeringar och mer kortsiktiga reformförslag. Det måste dock finnas tydliga riktlinjer för investeringsbudgeten. Enbart fysiska investeringar ska ingå. Vi föreslår också att det införs ett tak för investeringsbudgetens storlek samt att den ska redovisas separat till en gång i samband med budgetpropositionen. Vi menar att budgetlagen bör ändras så att lånefinansiering kan utgöra huvudprincip. Frågan att ändra redovisningsprinciperna för vissa av statsbudgetens utgifter och ändamål är emellertid en komplicerad fråga och måste därför föregås av en grundlig parlamentarisk utredning. 5.2.5Klimatbudget och nya klimatmål Världen riskerar att gå mot en global temperaturhöjning med stora ekonomiska och sociala effekter som följd. För att undvika stora mänskliga lidanden och betydande ekonomiska förluster krävs ökade åtgärder i form av investeringar och styrmedel för att minska utsläppen av växthusgaser. En förhållandevis stor offentlig sektor med betydande offentliga investeringar är i detta sammanhang av central betydelse för att kunna ställa om ekonomin i en hållbar riktning. föreslår därför att det svenska målet för utsläppsminskningar skärps till att utsläppen ska bringas ned till under koldioxidekvivalenter till 2020, jämfört med nivå. Det innebär minskade utsläpp i . Till skillnad mot regeringen vill vi att allt ska göras på hemmaplan, utan uppköp av utsläppskrediter. Vi föreslår att EU:s utsläpp ska minskas till 2030 jämfört med nivåer. Dessutom föreslår vi att ska hjälpa andra länder att kraftigt minska sina utsläpp genom klimatbistånd och ny klimatfinansiering inom främst FN:s regi. Det är viktigt att vi får ordning och reda i klimatpolitiken. Den ekonomiska politiken måste vara inom ramarna för vad som är ekologiskt hållbart. Därför vill vi införa en klimatlag med tillhörande klimatbudget, inspirerat av Climate Change Act. Med ett införande av en klimatbudget ges drivkraft för kostnadseffektivitet och en ekonomi inom ramarna för vad som är hållbart. För näringslivet ges förutsättningar för långsiktighet och stabilitet då statens budget kopplas samman med en koldioxidplan. Genom att lämpliga styrmedel, med noggrant förväntade effekter, tydligt kopplas till klimatbudgeten skapas en transparent och tydligt ansvarsfördelande process för samtliga sektorer och departement. kallar sin politik för en flexibel inflationsmålspolitik. Med detta avses att penningpolitiken, utan att åsidosätta inflationsmålet, också syftar till att stabilisera resursutnyttjandet. Ett vanligt mått på resursutnyttjandet i ekonomin är det s.k. BNP-gapet.56 har sedan inflationsmålet infördes emellertid inte varit framgångsrik med att stabilisera den svenska ekonomin kring fullt resursutnyttjande. har det genomsnittliga BNP-gapet legat på -1,, vilket tyder på att penningpolitiken i genomsnitt har varit för stram.57 Ett annat starkt tecken på att penningpolitiken har varit för stram är att såväl KPI som den underliggande inflationen trendmässigt klart understigit inflationsmålet på . En penningpolitik som trendmässigt understiger inflationsmålet får negativa konsekvenser på sysselsättningen eftersom realräntorna blir högre än vad som motiveras av konjunkturläget.58 Sammantaget visar detta att riksbankslagen behöver kompletteras med en explicit målvariabel för den reala ekonomin. menar att ett mål för sysselsättningen är det mest lämpliga målet för den reala ekonomin. Detta mål ska inte vara underordnat målet om prisstabilitet. Därtill behöver nivån på inflationsmålet höjas. Finanskrisen har med all önskvärd tydlighet visat att inflationsmål på inte skapar en tillräcklig fallhöjd ned till nollränta i händelse av en stor ekonomisk kris. föreslår att inflationsmålet höjs till och att det mått som bör använda som målvariabel ska vara ett mått på den underliggande inflationen.59 Det operativa ansvaret för penningpolitiken vilar på direktion. Ledamöterna i direktionen utses av riksbanksfullmäktige. Riksbankslagen föreskriver att ledamöter av direktionen får inte söka eller ta emot instruktioner när de fullgör penningpolitiska uppgifter. Som nämndes ovan beträffande målen för penningpolitiken säger riksbankslagen endast att har till uppgift att upprätthålla ett fast penningvärde. har sedan på egen hand bestämt att penningpolitiken ska styras av ett inflationsmål, att detta ska vara , samt att KPI ska utgöra det mått som inflationsmålet baseras på. Först därefter har i olika dokument sagt sig stå bakom utformningen av penningpolitiken. Detta har emellertid ingen praktisk betydelse eftersom ledamöter av direktionen inte får söka eller ta emot instruktioner när de fullgör penningpolitiska uppgifter. Vi menar att denna ordning är orimlig. Det ska vara som utformar de mer exakta målen för penningpolitiken. Detta ska omfatta nivån på inflationsmålet, vilken målvariabel inflationsmålet ska baseras på samt mål för utvecklingen av den reala ekonomin. Utifrån dessa mål ska sedan självständigt utforma den löpande penningpolitiken. På detta sätt skapas en tydlig ansvarsfördelning. De folkvalda i beslutar om politiken och verkställer. Den senaste tidens debatt inom direktion om utformningen av penningpolitiken, där vissa ledamöter förordat en helt annan penningpolitik än majoriteten i direktionen, visar att valet av ledamöter till direktionen kan ha stor betydelse för den förda penningpolitiken. sker dessa val utan större debatt och insyn. Vi menar att direktionens ledamöter bör utses i en öppen process. En öppen utfrågning av kandidaterna bör anordnas i samarbete mellan Riksbanksfullmäktige och finansutskott och dessa kan sedan i samråd utse ledamöterna. Vad som ovan anförts om ett alternativt ramverk för finans- och penningpolitiken bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.1Offentlig sektor och sysselsättning Den offentliga sektorn är av avgörande betydelse för utveckling, sysselsättning och tillväxt. Utbyggnaden av barn- och äldreomsorgen och föräldraförsäkringen möjliggjorde kvinnornas stora inträde på arbetsmarknaden . En bra och likvärdig skola är central för den sociala rörligheten och för de svenska företagens möjligheter att konkurrera på exportmarknaderna. I tabell 2 nedan jämförs sysselsättningsgraden bland en rad industriländer. De skandinaviska länderna utmärker sig genom att sysselsättningsgraden för kvinnor är relativt hög. Sysselsättningsgraden för kvinnor är förhållandevis hög även i andra nordeuropeiska länder som , och , medan den är lägre i de sydeuropeiska och . Av tabellen framgår också att länder med hög sysselsättningsgrad för kvinnor har en hög total sysselsättningsgrad. En gemensam nämnare för de nordeuropeiska länderna är att de har förhållandevis väl utbyggda offentliga välfärdstjänster. Det tycks alltså föreligga ett positivt samband mellan å ena sidan ambitiösa välfärdsstater och å andra sidan hög sysselsättningsgrad. Tabell 2 Sysselsättningsgrad, , 2013. Anm: Siffrorna för och avser 2012. Den offentliga sektorn och det privata näringslivet är beroende av, och främjar varandra. Det privata näringslivet är beroende av en välutbildad arbetskraft, fungerande infrastruktur m.m., som den offentliga sektorn är beroende av de skatteinkomster ett framgångsrikt näringsliv genererar. Den offentliga sektorn utgör också en stor del av marknaden för många privata företag. I handlar det om inköp för ca . Historiskt har också den offentliga sektorn fyllt en viktig funktion som risktagare i blivande framtidsbranscher. Detta har man gjort dels i rollen som kvalificerad beställare, dels i form av teknikutvecklare via myndigheter och statliga företag. Exempel på denna samverkan är och , SJ:s betydelse för Asea, samt den roll som har haft för teknisk och industriell utveckling i en rad företag. En förutsättning för en riktigt bra skola, vård och omsorg är att ägarna och huvudmännen fokuserar på det viktigaste.