mot · H102XS26006 · 2014-04-02 00:00:00 — med anledning av prop. 2013/14:116 Mer fokuserad nedsättning av socialavgifterna för de yngsta Regeringen har misslyckats i kampen mot ungdomsarbetslösheten. Ungdomsarbetslösheten har stigit både i absoluta tal och som andel av arbetskraften, och antalet unga långtidsarbetslösa har tredubblats. har en högre ungdomsarbetslöshet än de flesta jämförbara länder. Andelen arbetslösa unga skiljer sig mycket stort på vilken utbildningsnivå de har, men regeringen har inte förstått utbildningspolitikens roll för att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Andelen elever som klarar sig genom grundskola och gymnasium har inte ökat på grundskolenivå har den tvärtom sjunkit år av alliansstyre. De gymnasiala yrkesutbildningar som ger goda chanser till jobb har tappat i attraktionskraft i och med alliansregeringens förändring av gymnasieskolan där det blivit krångligare att läsa vidare senare i livet om man väljer en yrkesutbildning. Både antalet yrkeshögskoleutbildningar och antalet platser på dessa utbildningar har varit färre än vad både arbetsgivare och unga efterfrågat. Högskolan har skurits ner både i antalet platser och i målsättningen om hur stor del som ska studera vidare trots god efterfrågan från arbetsgivarna, trots rekordhögt intresse för högskolestudier bland de unga, och trots att går emot den internationella trenden att öka andelen högskoleutbildade. Istället har regeringen satt sitt hopp till generella nedsättningar av arbetsgivaravgiften. Nedsättningen av socialavgifter för unga kostar skattebetalarna netto . Det är ett ineffektivt skatteundantag, eftersom det inriktas mot de unga som redan har jobb inte dem som saknar det. Följaktligen har reformerna dömts ut av en nära nog enig expertkår även regeringens egna experter. bedömning är att sänkningen lett till begränsade sysselsättningseffekter och höga dödviktseffekter, det vill säga att samma personer som får arbete genom åtgärden ändå skulle ha anställts. Regeringens finanspolitiska råd kommer till slutsatsen att lägre arbetsgivaravgifter för alla ungdomar är en dyr och ineffektiv åtgärd för att sänka ungdomsarbetslösheten. menar att sysselsättningseffekterna kommer att bli små. Minst i näringslivet, trots att kostnaden för reformen är betydligt högre i denna sektor. IFAU har dömt ut reformen utifrån tidigare forskning och menar att de de flesta av de jobb som vi ser efter halveringen av arbetsgivaravgiften skulle vi ha sett ändå. avstyrker regeringens förslag både av hänsyn till kostnadseffektivitet och på grund av risken för ökat krångel för arbetsgivarna. I en rapport från ekonomiska avdelningen på utvärderas regeringens reformer, och minst effekt tror man att de sänkta socialavgifterna för ungdomar har. Av alla de expert- och forskningsresurser som står till regeringens och det offentliga samtalets förfogande har helt enkelt denna politik utomordentligt litet stöd. Anledningen till att reformen har misslyckats och med all sannolikhet kommer att misslyckas även framöver är kort sagt att resurserna satsas på de ungdomar som redan har arbete, istället för de ungdomar som saknar arbete. Det finns väldigt stora behov av att satsa på det som skulle göra ungdomar mer anställningsbara. har resurserna för en verkligt jobbskapande politik blivit allt mer knappa, i och de allt större underskotten i de offentliga finanserna som enligt kommer att uppgå till bara . I detta läge har inte råd att fortsätta med en inriktning på reformer som i sämsta fall inte givit någon sysselsättningseffekt alls, och i bästa fall 10 000 arbetstillfällen, till en kostnad av . Det motsvarar som allra bäst en kostnad om per nytt arbetstillfälle. Det är ungefär fyra gånger så mycket som den verkliga kostnaden för att anställa en ung person även om arbetsgivaravgiften vore på ordinarie nivå. Att rikta ytterligare en kvarts miljard kronor i varaktig offentligfinansiell kostnad till detta kan inte beskrivas som något annat än ansvarslöst. Shadiye Heydari (S)