mot · H2022871 · 2014-11-10 00:00:00 — Denna kvinnosyn kan resultera i allt från att ensamma kvinnor utsätts för sexuella ofredanden till överfallsvåldtäkter. Förekomsten av denna kulturellt motiverade brottslighet finns det stöd för i statistiken. Brå visade exempelvis i sin rapport , Brottslighet bland personer födda i och i utlandet, att gruppen ”invandrares barn”, som Brå kallar dem, förekommer dubbelt så ofta som misstänkta för våldtäkt jämfört med svenskar. Vad gäller gruppen invandrare är dessa fem gånger så ofta misstänkta för våldtäkt än svenskar. [47] Denna statistik är naturligtvis inte helt rättvis och säger inte så mycket eftersom den klumpar ihop många olika invandrargrupper. Och det är naturligtvis inte invandrade norrmän eller andra liknande folk som står för denna nya kvinnosyn och detta fruktansvärda kvinnovåld. Enligt en rapport från vårt grannland – som påminner om i mångt och mycket – Voldtekt i från Oslos polisdistrikt, ökar överfallsvåldtäkterna med utländska gärningsmän. begicks av våldtäkterna av en utländsk gärningsman, 2004 av och 2007 av . Av dessa våldtäkter 2007 var av offren norska kvinnor. Andelen utländska gärningsmän vid just överfallsvåldtäkter har rapporteras vara i . gick , ledare vid , ut och berättade att samtliga överfallsvåldtäkter i som kommit polisen till kännedom (2006–2008) hade begåtts av icke-västerlänningar – främst personer med ursprung från och . får en utlänning som döms för brott som kan ge fängelse utvisas från . Frågan om utvisning är dock frivillig för domstolen att ta upp och det är sällan det görs någon prövning. När en prövning väl görs är det sällan utvisning utdöms då domstolen ska beakta utlänningens levnadsförhållanden, familjesituation, hur länge personen har bott i och andra omständigheter som anses förmildrande. Skulle en utlänning mot förmodan ändå utvisas efter ett hemskt brott är det inte säkert att utvisningen innebär mer än ett återreseförbud och själva fängelsestraffet kan kortas ned avsevärt om domstolen anser att brottslingen lider men av utvisningen. menar att bättre utvisningsregler är en viktig pusselbit för att minska kvinnovåldet riktat mot kvinnor såväl i det offentliga rummet som hedersrelaterat våld i nära relationer. Detta i synnerhet när så många sexualbrott som överfallsvåldtäkter och hedersvåldsrelaterade brott begås av just utlänningar. Vi anser att det både av moraliska och praktiska skäl är självklart att det aldrig ska krävas mer än en våldtäkt för att en utländsk gärningsman ska utvisas på livstid. Har man begått ett sådant brott har man helt enkelt förbrukat sin rätt att vistas här. Genom att göra prövningen om utvisning obligatorisk och livstidsutvisning till regel snarare än undantag för grova brott, ser vi till att grova brottslingar aldrig ges chansen att begå fler än ett brott mot kvinnor i . Om vi genom utvisningar minskar andelen av befolkningen som ägnar sig åt kulturellt motiverat kvinnovåld kommer också förekomsten av sådan brottslighet att minska. Bättre utvisningsregler är därför är ett viktigt och gott steg på vägen mot ett tryggt samhälle fritt från kulturellt motiverat kvinnovåld. 24-årsregel för att motverka tvångsäktenskap Hederskulturers hot och våld syftar oftast till att kontrollera familjemedlemmars sexualitet och sexuella relationer till andra människor. Det kan handla om val av klädstil, fördömande attityder gentemot avvikande sexuella läggningar, synpunkter på pojk- och flickvänsrelationer men också arrangerade äktenskap. I det senare fallet kan man tala om så kallade tvångsäktenskap när det arrangerade äktenskapet skett utan båda parters fria vilja och med explicita eller implicita hot om sanktioner. Att tvinga någon att ingå äktenskap i är naturligtvis redan brottsligt. Vad som däremot är svårt för som land att skydda sig mot är tvångsäktenskap som ingås utomlands under utländsk lagstiftning. Exempelvis kan en ung flicka bli medtagen av sin familj under förespeglingen att de ska resa på semester till sitt ursprungsland men sedan istället bli bortgift under arrangerade och tvångsmässiga former. [49] I somliga fall förblir den tvångsgifta kvar i sitt ursprungsland, i andra kan den nya makan eller maken invandra till som anhöriginvandrare. För att stävja den senare formen av tvångsäktenskap har vårt grannland infört en 24-årsregel. Regeln innebär att en person boende i måste ha fyllt innan denna kan gifta sig med en person utanför EU och på så sätt ge den rätt att flytta till och få uppehållstillstånd. Resonemanget bakom regeln är att det generellt bör vara svårare att tvinga en 24-åring till äktenskap, som kanske hunnit utbildat sig, flyttat hemifrån och som blivit ekonomiskt självständig, jämfört med en 18-åring som helt lever ett liv styrt av släkt och familj. Erfarenheterna från nu mer än reform visar att 24-årsregeln gav relativt snabb effekt. Den förändrade migrationen till på så sätt att giftermål minskade som skäl till anhöriginvandring bland mycket unga. [50] anser därför att en 24-årsregel även bör införas i . [1] , (2002), Jarlens , s. [2] Se artikel 1 i Declaration on the Elimination of Violence against Women resolution 48/104 av 20 utfärdad av . [3] . [4] Enligt Brås officiella statistikdatabas på kan utläsas att antalet anmälda misshandelsbrott mot vuxna kvinnor har varit ca 30 000 medan samma siffra för män är ca 40 000. [6] . [7] NTU 2012, s. 71 [8] NTU 2012, s. 82 [9] Rädslans Rum 2001, Rapport 2001:31, s. 36-43 [10] Rädslans Rum 2001, Rapport 2001:31, s. [11] NTU 2012, s. 72 [12] för våld mot kvinnor – En samhällsekonomisk analys, publicerad 2006 och sammanfattad av i dnr 2013:1125. [13] Nationellt konsekvenser av mäns våld mot kvinnor – En kunskapsöversikt samt kostnadsberäkningar utifrån tre typfall, publicerad 2011 sammanfattad i dnr 2013:1125. [14] . [15] Sammanställd statistik om behandlade kontaktförbudsansökningar fördelat på respektive åklagarkammare härrörande från Stiftelsen publicerad av SVT i anslutning till artikeln Stora skillnader i beviljade kontaktförbud på [16] . [17] . [18] . [19] . [20] . [21] Brå Kameraövervakning i brottsförebyggande syfte, RAPPORT 2003:11. [22] bidrar till ett ljusare , publicerad på belysningsprojektet/pages/default.aspx. [23] Ibid. [24] Lab, . (2007), CRIME PREVENTION sixth edition, s. 54-55. [25] Ibid. [26] 2010:4, s. 17–21. [27] 2010:4, s. 31–56. [28] . [29] , s. 48. [30] Prop. 2012/13:143. [31] . [32] Prop. 1987/88:120 s. 83 och 29 kap. 2 § fjärde punkten BrB. [33] Tojer, Lunning, Kommentarer till anställningsskyddslagen 1982:809 7 § (Zeteo). [34] (2009), Introduktion till kriminologi, s. 448–449. [35] Försiktigt positiva resultat för , publicerad på . [36] Skr. 2007/08:39. [37] . [38] Bråss officiella statistikdatabas på , Anmälda brott efter brottstyp åren 2003–2012. [39] Ibid. [40] Kränkning och upprättelse – En rättssociologisk studie av kränkningsersättning till brottsoffer av publicerad av 2012, s. 196-196 [41] Kränkning och upprättelse – En rättssociologisk studie av kränkningsersättning till brottsoffer av publicerad av 2012, s. 216, 228 & 230 [42] Kränkning och upprättelse – En rättssociologisk studie av kränkningsersättning till brottsoffer av publicerad av 2012, s. 234 [43] Kränkning och upprättelse – En rättssociologisk studie av kränkningsersättning till brottsoffer av publicerad av 2012, s. 227 [44] Kränkning och upprättelse – En rättssociologisk studie av kränkningsersättning till brottsoffer av publicerad av 2012, s. 228 [45] Artikeln Hedersrelaterat förtryck och våld, inhämtad på . [46] om kvinnojourer, dnr 2013:1121. [47] Brottslighet bland personer födda i och i utlandet, RAPPORT 2005:17, s. 43. [48] . [49] SOU 2012:35 s. 170. [50] from the Unit • , publicerad på .