mot · H202848 · 2014-11-06 00:00:00 — Vi bedömer dock att behovet är stort av åtgärder som stimulerar gemensamma reningsanläggningar för enskilda avlopp som är gynnsamma för både miljö och fastighetsägare, utöver de insatser som är möjliga inom ramen för särskilda bidrag inom LOVA (Lokala vattenvårdsprojekt). Regeringen bör därför återkomma med förslag till ytterligare åtgärder som stimulerar gemensamma avloppslösningar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 16 Förbud mot bottentrålning Bottentrålningen är ett stort hot mot känsliga och ofta relativt okända havsmiljöer och ekosystem. De flesta arter som lever i djuphaven har en långsam tillväxt- och reproduktionstakt, vilket gör att det tar mycket innan mängden fisk som tas upp kan ersättas. Extremt tunga redskap som river upp skadliga stoftmoln och ödelägger livet på bottnarna används. På bottnar finns dumpade stridsmedel och på många områden finns gifter och kemikalier lagrade i bottensedimenten som kan frigöras vid bottentrålning. Bottentrålning medverkar även till att fosfor frigörs ur sedimenten och bidrar till övergödning. Bottentrålning bör förbjudas i alla svenska havsområden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. bör inom EU och globalt verka för ett förbud mot bottentrålning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 17 Förbud mot ålfiske Ålen är klassad som akut hotad. Det är därför av allra största vikt att ålfisket regleras på ett kraftfullt sätt. Med tanke på den ytterst begränsade kunskap vi har om ålens livscykel är det mycket riskabelt att fortsätta utfiskningen av ålen. anser att ett totalstopp är den enda möjliga lösningen för att försöka rädda bestånden. har även () varnat för att ålen håller på att utrotas. bör införa ett totalförbud för ålfiske. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 18 Reglera fisket i Natura 2000-områden I enlighet med EU:s art- och habitatdirektiv ska säkerställa en gynnsam bevarandestatus för de arter och livsmiljöer som omfattas av direktivet. av hav är skyddade genom s.k. Hur fisket ska regleras i dessa områden är oklart, och i vissa områden sker t.o.m. fiske med bottentrål som skadar bottenmiljön. Fiske i marint skyddade områden bör ske genom tillståndsprövning i . Om gällande lagstiftning i är otydlig beträffande om fisket är tillståndspliktigt eller inte i dessa områden bör regeringen återkomma med lagförslag. Regeringen bör ta initiativ till förhandlingar med andra EU-länder för framtagande av regleringar som förhindrar att de biologiska värdena försämras i Natura 2000-områden genom ohållbart fiske. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 19 EU:s fiskeavtal med tredjeland En stor del av EU-flottans fiskefångster kommer från fiske i andra länders vatten, dvs. vatten utanför EU. Europeiska fiskeflottor kan med stöd av s.k. fiskepartnerskapsavtal fiska i andra länders fiskezoner. Avtalen innebär att avtalsländerna överför fiskemöjligheter till EU mot ekonomisk ersättning. Den största delen av avtalen har slutits med utvecklingsländer. Dessvärre har många av avtalsländerna fiskbestånd som redan är överfiskade och utrymmet för utländska fartyg är således minimalt. Avtalsländerna är beroende av det småskaliga kustfisket som skapar sysselsättning och livsuppehälle för många av världens fattiga. Denna försörjningsmöjlighet riskerar att slås ut då EU:s fiskeflotta fiskar på redan hårt ansatta bestånd. I t.ex. har mycket av det kustnära fisket helt slagits ut, till stor del som följd av EU:s fiske. anser därför att EU:s fiskeavtal med tredjeland bör omvandlas till utvecklingsprojekt inom hållbart fiske. EU bör hjälpa de länder där avtal finns och stärka deras fiskeförvaltning i stället för att stjälpa den. Detta ska ske genom både ekonomiskt stöd, ny teknik och kunskapsöverföring. Vad som ovan anförs om att bör verka för att EU:s fiskeavtal med tredjeland omvandlas till utvecklingsprojekt inom hållbart fiske bör som sin mening ge regeringen till känna. 20 Ökat skydd av områden har i Nagoyaöverenskommelsen åtagit sig att genomföra en räddningsplan (de s.k. Aichimålen) för att bromsa utarmningen av biologisk mångfald och att se till att jord-, vatten- och skogsbruk bedrivs hållbart. ska av alla land- och sötvattensområden, samt av kust- och havsområden, vara bevarade genom ekologiskt representativa reservat och andra effektiva områdesbaserade naturskyddsåtgärder. har även 16 nationella miljökvalitetsmål som utgör grunden för vår nationella miljöpolitik. har endast 6–av sina havsområden i ett marint områdesskydd. I är motsvarande skydd och i . Forskning visar att behovet av skyddade områden ligger på ungefär 20–för varje livsmiljö. Regeringen bör återkomma med förslag på långsiktig strategi och målsättning att öka skyddet av betydelsefulla havsmiljöer till . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (V)