mot · H102XSD500 · 2014-04-29 00:00:00 — Slutligen finns rätt att avslå ansökan även i de fall ett avslag kan motiveras med hänsyn till rikets säkerhet, allmän ordning eller folkhälsa. Därutöver finns en möjlighet att återkalla ett blåkort om villkoren inte längre uppfylls, om innehavaren inte har tillräckliga medel för att försörja sig själv och eventuella familjemedlemmar utan att nyttja det sociala trygghetssystemet, om innehavaren ansöker om försörjningsstöd eller med hänsyn tagen till rikets säkerhet, allmänna ordning eller folkhälsa. blåkortssystem nyttjar de möjligheter direktivet ger till striktare regleringar. Det resulterande regelverket möjliggör ett mottagande av uteslutande högkvalificerad arbetskraft. Utöver blåkortsdirektivet ska det inte förekomma någon generell arbetskraftsinvandring från tredje land. 15.4 FRI RÖRLIGHET INOM EES EU-medborgare kan relativt enkelt röra sig inom unionens gränser. Detta är i grunden bra, men med vissa undantag. Den generella rörligheten bör justeras på så vis att EU-medborgare kan vistas i i upp till en månad istället för nuvarande tre, utan att ansöka om tillstånd därtill. För svenskt vidkommande bör detta inte appliceras på de nordiska länderna, där nuvarande höga grad av rörelsefrihet bör kvarstå. En EU-medborgare som önskar stanna i än en månad ska då uppfylla vissa villkor. Han eller hon ska: bedriva verksamhet som anställd eller som företagare eller delta i utbildning i landet, ha stabila, regelbundna och tillräckliga försörjningsmedel samt, visa upp bevis som styrker innehav av sjukförsäkring som täcker alla de risker som normalt täcks för medborgare i . Uppfylls inte villkor enligt ovan ska ha rätt att neka uppehållsrätt. Det bör också förtydligas i att medlemsländer har rätt att införa viseringstvång gentemot andra medlemsländer, om invandringen från det medlemslandet inte kan sägas i tillräckligt hög utsträckning ha uppfyllt kriterierna enligt ovan. Detta skulle för svenskt vidkommande kunna bli relevant för exempelvis medlemsländer som , och möjligen även . Att all offentlig makt i ska utgå från folket är den mest centrala av principer. Den moderna demokratin har vuxit fram i intim symbios med nationalstaten. Demokrati betyder folkstyre och uppfattning är att man inte helt kan förbigå ordet folk i begreppet folkstyre och att folkstyret i längden riskerar att bli mycket problematiskt att upprätthålla i en stat som bebos av flera folk, där det inte råder konsensus kring vilka som ska räknas till folket och där det kanske inte ens förekommer en gemensam arena för debatt eftersom invånarna i staten inte talar samma språk. Vi ser således förekomsten av en gemensam nationell och kulturell identitet bland befolkningen i staten som en av de mest grundläggande hörnstenarna i en stark och väl fungerande demokrati. vill arbeta för att ska handla, samarbeta och upprätthålla goda relationer med alla demokratiska och fredliga nationer och stater i världen. Samarbete är en förutsättning för stabilitet och fred i världen. När problem blir globala måste också bekämpandet av dem ges en global plattform. Särskilt viktigt är detta då det är fråga om miljöhot, väpnade konflikter eller internationellt organiserad brottslighet. Internationellt samarbete är också viktigt för bevarandet av den kulturella mångfalden i världen. Vi betraktar oss i fallande ordning som en del av en nordisk, europeisk, västerländsk och global gemenskap. I linje med detta vill vi särskilt arbeta för att stärka den nordiska identiteten och bredda och fördjupa det nordiska samarbetet. När stater samarbetar kan det, förenklat uttryckt, ske på två grundläggande nivåer: mellanstatligt och överstatligt. Samarbete mellan stater innebär vanligtvis ingen kränkning av den för oss så viktiga suveränitetsprincipen. Tvärtom är sådant samarbete en förutsättning för fred och stabilitet i världen. anser dock att mellanstatligt samarbete, det vill säga samarbete mellan suveräna nationalstater, är fullt tillräckligt. Vi ser med stark skepsis på det europeiska samarbetet som i ökande utsträckning tar sig uttryck i överstatliga former, det vill säga då det bildas en politisk union, vars konstitution står över medlemsstaternas. Det är då inte längre de enskilda folken som ytterst bestämmer över politiken i det egna landet, utan det internationella organet, där ländernas olikheter ofta leder till obalans i maktförhållandet. Grundtanken bakom vårt hävdande av suveränitetsprincipen är att varje folk bäst känner sina egna intressen och därför också bäst kan värna dessa. Historien har visat att överstatliga organ sällan består i längden, och att de snarare splittrar än knyter medlemsländerna närmare varandra. 16.1 DEMOKRATI OCH SJÄLVSTÄNDIGHET Dagens europeiska samarbete har i allt högre utsträckning fått en överstatlig karaktär och är långt från det frihetsprojekt det marknadsförde sig som . Från att ha utgett sig för att vara ett frivilligt samarbete för att säkerställa fri handel och ökad rörlighet ser vi en enorm byråkrati med tiotusentals anställda under och ett ständigt inflöde av nya regleringar och fördrag där ges bestämmanderätt över utrikespolitiken, kriminalpolitiken, och också migrationspolitiken för att nämna några exempel. vill omförhandla EU-medlemskapet följt av en folkomröstning för att säkerställa att det är folkvalda som har sista ordet rörande beslut som påverkar det svenska folket. 16.1.2 TILLSÄTT EN DEMOKRATIKOMMISSION har olika fördrag röstats igenom som kraftigt begränsar det folkliga inflytande som kännetecknar en demokrati. Exakt hur detta har påverkat den svenska beslutanderätten är det ingen som vet. I kommuner kan mer än hälften av alla förslag som röstas igenom vara en konsekvens av beslut i , i lite mindre än hälften. Till dess att svenska folket får säga sitt i en ny folkomröstning bör en demokratikommission tillsättas som utvärderar effekterna på den svenska demokratin av det minskade folkliga inflytandet. 16.1.3 EU UT UR GRUNDLAGEN I slutet på 2010 röstades den andra etappen av den stora svenska grundlagsändringen igenom. Ett av förslagen som låg på bordet var att grundlagsfästa EU-medlemskapet i den svenska regeringsformen. protesterade då och menade att ett medlemskap i en sådan organisation inte ska eller bör uttryckas i ett avsnitt som berör det svenska statsskicket. Trots protester röstades denna grundlagsändring igenom. Konsekvenserna blir att det måste till en grundlagsändring innan ett eventuellt utträde kan ske, något som direkt går emot principen om folkomröstningsresultatet då det inte krävdes en grundlagsändring för att gå med. Om nu medlemskapet har ändrats till den grad att det måste grundlagsfästas är det rimliga att en folkomröstning hålls. vill verka för att EU skrivs ut ur grundlagen i väntan på en folkomröstning. Att återupprätta tryggheten i samhället är en av profilfrågor. Trygghetsområdet har varit eftersatt och det krävs stora förändringar för att komma tillrätta med både vardagsvåldet och den organiserade brottsligheten. Ur ett EU-perspektiv är det främst den organiserade brottsligheten som har kunskap och resurser att bedriva sin brottsliga verksamhet över gränserna. Vår medverkan i det EU där man förbjuds ha uppsikt över sina gränser har medverkat till att den organiserade brottsligheten fått fäste och brottsligheten ökat, vilket regeringen erkände i en proposition där de skriver att, De kriminella nätverken breder ut sig och blir allt fler. Brottsligheten har också blivit mer internationell, bland annat till följd av medlemskap i och inträde i . har tullens resurser minskat och dess rättigheter att kontrollera gränsen urholkats. På en tioårsperiod har tullens personal minskat och antalet kontroller rasat . vill se ett där det är lätt att resa, turista och uppleva varandras länder. Dock medför den transnationella brottsligheten att tryggheten i våra olika länder minskar. För att skydda våra medborgare och andra från människohandel, inbrott, droger och hitrest brottslighet vill vi se ett återupprättat gränsskydd. 16.2.2 UTÖKAT MELLANSTATLIGT SAMARBETE För att bemöta den transnationella brottsligheten, som oftast är organiserad, behöver länder samarbeta med varandra. finns ett antal sådana organ etablerade, till exempel Europol och Eurojust, som ligger inom ramen för EU. Dessa fungerar dock i praktiken i relation till medlemsstaterna som mellanstatliga organ och har i princip inga befogenheter i eller över dessa. Att utveckla dessa två organisationer på mellanstatlig väg ser vi som en viktig del i ett framtida europeiskt samarbete. Det går nämligen alldeles utmärkt att samarbeta inom ramen för dessa organ utan att vara med i EU:s överstatlighet. Till exempel verkar både och i dessa organ . Då även framöver kommer vara en attraktiv plats att smuggla in illegala varor och illegala invandrare ser vi även att ett framtida mellanstatlig samarbete inom ramen för Frontex, för kontroll av de yttre gränserna, är viktigt. Frontex bör därför stärkas i syfte att kontrollera yttre gränser. På så sätt kan vi bättre förhindra illegal verksamhet som kommer utifrån . Som ett led i detta vill vi även se att Eurosur implementeras. Eurosur är ett pan-europeiskt gränsövervakningssystem vars syfte är att förhindra illegal invandring samt motarbeta transnationell brottslighet. Med sådant utökat mellanstatligt samarbete kan man uppnå en effektiv brottsbekämpning och behålla självbestämmanderätt. 16.2.3 UPPRUSTAT SVENSKT FÖRSVAR ISTÄLLET FÖR EU-FÖRSVAR Varje självständig nation behöver ett existensförsvar, vilket inte har. Vår primära målsättning bör vara att bygga upp ett sådant försvar för att möta framtida hot i vårt närområde, inte ett försvar dimensionerat för insatser på fjärran slagfält med oklara utsikter till framgång i det aktuella landet och till oklart gagn för . Vi anser att svenska män och kvinnor ska skydda i första hand och vårt närområde i andra hand, där självt ska avgöra hur, när och var vi ska agera. Därför förespråkar vi en upprustning av försvar och ett nej till en gemensam EU-militär. Så länge är en del av EU påverkas vi också av de medlemsstater som ingår i EU. Dels genom transfereringar till fattigare länder som betalar genom EU-avgiften, dels genom att vi påverkas av beslut som tas av EU:s medlemsstater och dels genom migration mellan EU:s olika medlemsstater. Av dessa anledningar finns det starka skäl för oss att ha synpunkter på EU:s fortsatta utvidgningsiver, framförallt när det gäller länder som dels är ekonomiska eftersatta men även de länder som kulturellt sett står långt ifrån . Därför motsätter vi oss till exempel fortsatta förhandlingar med som inte uppfyller vare sig de ekonomiska, politiska eller kulturella kriterier vi anser vara ett krav för att bli medlem i EU. Även ett medlemskap för med flera länder skulle medföra negativa konsekvenser för , dels i form av ökade utgifter och dels på grund av förväntad invandring från dessa länder. 16.3 MIGRATION INOM OCH IN TILL EU är på det stora hela positiva till den inre marknaden. Ett exportberoende land som påverkas positivt av att vara en del av en större marknad som präglas av fri rörlighet av varor, tjänster, kapital och arbetskraft. Det finns dock en del brister som vi vill rätta till vad avser migration inom EU och in till EU. Sammanfattningsvis kan sägas att vi vill öka fokus på kvalificerad arbetskraftsinvandring från tredje land, att det generella arbetskraftsbehovet inom unionen bör kunna tillgodoses inom unionens gränser samt att regelverket för den fria rörligheten inom unionen bör förtydligas. 16.3.1 RIV UPP UTSTATIONERINGSDIREKTIVET Utstationeringsdirektivet behandlar företags rätt och möjlighet att utstationera sin personal i andra medlemsländer. I grunden är det positivt att företag kan söka efter arbetskraft inom hela EU, men problemet uppstår dels som ett resultat av att den utstationerade personalen inte följer inhemska avtal och regelverk, dels av att den utstationerade personalen inte betalar skatt i det land där den arbetar. Som ett resultat av detta får vi en undanträngning av inhemsk arbetskraft som vi heller inte får se några vinster i form av skatteintäkter. vill i grunden riva upp utstationeringsdirektivet. Arbetskraft ska kunna röra sig fritt inom EU för att arbeta men ska då leva upp till inhemska avtal samt betala skatt i det land där de arbetar. 16.3.2 MINDRE ARBETSKRAFTSINVANDRING – MER SPECIALISTKOMPETENS Det finns inom EU totalt sett inget särskilt behov av generell arbetskraftsinvandring. De luckor som finns på arbetsmarknaden i ett enskilt land kan i princip täckas av arbetskraftsöverskott i andra medlemsländer. I grunden bör därmed ingen generell arbetskraftsinvandring från tredje land förekomma. Däremot bör unionen vara öppen för mottagning av högkvalificerad arbetskraft. Detta tillgodoses allra bäst genom en strikt tillämpning av blåkortsdirektivet. Direktivet gör gällande att en arbetskraftsinvandrare från tredje land kan ansöka om arbets- och uppehållstillstånd i ett medlemsland givet att den sökande kan: uppvisa en inkomst som motsvarar 1,5 gånger medianinkomsten i det landet, visa upp handlingar som styrker relevanta högre yrkeskvalifikationer samt, visa upp bevis som styrker innehav av sjukförsäkring som täcker alla de risker som normalt täcks för medborgare i medlemslandet. har det enskilda medlemslandet rätt att först pröva situationen på den egna arbetsmarknaden, innan beslut tas. Blåkortet kan återkallas om villkoren inte längre uppfylls, om innehavaren inte har tillräckliga medel för att försörja sig själv och eventuella familjemedlemmar utan att utnyttja det sociala trygghetssystemet, om innehavaren ansöker om socialbidrag eller med hänsyn tagen till rikets säkerhet, allmänna ordning och folkhälsa. I grund och botten är det såklart positivt att man kan leva nära sina närmaste familjemedlemmar. Dagens kravlösa och svagt reglerade anhöriginvandring skapar dock en belastning på välfärdssamhällena i EU:s länder bortom alla rimliga gränser. Familjeåterföreningsdirektivet bör tillämpas i en mycket restriktivare tolkning mot , där det tydligt framgår att familjeåterförening enbart kan komma ifråga då: anknytningspersonen har en gällande sjukförsäkring som täcker alla de risker som medborgare i det landet täcks av och som omfattar såväl anknytningspersonen som dennes familjemedlemmar, anknytningspersonen har stabila, regelbundna och tillräckliga försörjningsmedel för sig själv samt för dennes familjemedlemmar för att undvika att en anhöriginvandrare behöver nyttja försörjningsstöd samt att, anknytningspersonen kan uppvisa en bostad som anses normal för en familj av jämförbar storlek. Ovanstående förslag skulle drastiskt minska den mycket stora, okontrollerade och kostsamma anhöriginvandringen. 16.3.4 FRI RÖRLIGHET INOM EU EU-medborgare kan relativt enkelt röra sig inom unionens gränser. Detta är i grunden bra, men med vissa undantag. Den generella rörligheten bör justeras på så vis att EU-medborgare kan vistas i annat medlemsland i upp till en månad istället för nuvarande tre, utan att ansöka om tillstånd därtill. För svenskt vidkommande bör detta inte appliceras på de nordiska länderna, där nuvarande höga grad av rörelsefrihet bör kvarstå. En EU-medborgare som önskar stanna i än en månad ska då uppfylla vissa villkor. Han eller hon ska: bedriva verksamhet som anställd eller som företagare eller delta i utbildning i landet, ha stabila, regelbundna och tillräckliga försörjningsmedel samt, visa upp bevis som styrker innehav av sjukförsäkring som täcker alla de risker som normalt täcks för medborgare i . Uppfylls inte villkor enligt ovan ska ha rätt att neka uppehållsrätt. Det bör också förtydligas i att medlemsländer har rätt att införa viseringstvång gentemot andra medlemsländer, om invandringen från det medlemslandet inte kan sägas i tillräckligt hög utsträckning ha uppfyllt kriterierna enligt ovan. Detta skulle för svenskt vidkommande kunna bli relevant för exempelvis medlemsländer som , och möjligen även . är kritiska till att stora delar av makten över det finansiella livet kommit att hamna på federal nivå. Ett genuint frihandelsområde är inte beroende av överstatliga mekanismer för att kuva finansiella risker. vill helt avveckla den så kallade bankunionen, som bland annat gör den till övervakare av omkring 6 000 banker inom euroområdet. Tillståndsprövning och övervakning gällande exempelvis kapitaltäckningsregler bör framgent ligga på nationell nivå. På så vis kan också bästa praxis utvecklas; ett medlemsland med sunda regelverk, kontroller och uppföljning kommer i slutändan att kunna låna billigare på marknaden, vilket ger incitament åt andra medlemsländer att utvärdera och ompröva sina egna regelverk. 16.4.2 SKROTA EU:S JORDBRUKSSTÖD Den så kallade gemensamma jordbrukspolitiken (CAP – Common Agricultural Policy) är det kanske mest ineffektiva och kostsamma inslaget i hela EU. Jordbruksstödet utgör ungefär en tredjedel av EU:s budget. vill helt skrota jordbruksstödet, vilket på det stora hela utgör en transferering från svenska skattebetalare till jordbrukare i länder som och , det vill säga inte ens relativt fattiga länder. I samband med det bör också medlemsavgifterna till EU sjunka i paritet med det avskaffade jordbruksstödet och den krympande EU-budgeten. För svenskt vidkommande kommer istället det så kallade gårdsstödet betalas ut direkt från den svenska staten. 16.4.3 MINSKA EU:S BUDGET EU:s budget uppgår till hisnande . vill kraftigt reducera denna budget. Som ovan nämnts bör jordbruksstödet helt avskaffas. bör även sammanhållningsfonden och strukturfonderna avvecklas. Vi vill istället satsa mer resurser på säkerhet och då i synnerhet på det yttre gränsskyddet, det så kallade Frontex. Totalt skulle detta minska EU:s budget med åtminstone två tredjedelar mot dagens nivåer. Budgeten bör framgent finansieras genom andra lösningar, exempelvis genom importtariffer istället för genom transfereringar från medlemsländerna. finansierar detta av den totala budgeten, och med den föreslagna reduceringen av budgeten med omkring två tredjedelar genom ovan nämnda åtgärder skulle tarifferna behöva dubbleras för att helt finansiera EU-avgiften. För svenskt vidkommande hade detta medfört stora bruttobesparingar i statens utgifter. 16.4.4 NEJ TILL STÖDMEKANISMER Under den ekonomiska kris som utspelat sig i euroområdet har man sett sig tvungen att inrätta ett antal stödmekanismer och lånefaciliteter till förmån för medlemsländer som lider av labila statsfinanser. EFSM (Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen) och EFSF (Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten) permanentades genom ESM (Europeiska stabilitetsmekanismen) och innefattar hisnande . Det är orimligt att medlemsländer som tagit ansvar för sina statsfinanser ska betala för dem som misskött sig. I grunden är det heller inte misskötta statsfinanser som ligger bakom euroområdets kroniska problem; de länder som lider mest gör det som ett resultat av en – för deras del – felaktig penning- och valutapolitik. Med en egen valuta hade dessa länder, i huvudsak kring , kunnat använda sin valutakurs som en krockkudde och devalvera för att på så vis stimulera sina ekonomier. Man hade också kunnat anpassa ränteläget utifrån sina egna förhållanden. En stabilitetsmekanism hade då inte varit nödvändig. Den politiska prestige som har investerats i det katastrofala europrojektet omöjliggör dock, för stunden, en sådan lösning. ser inte detta som rimligt och kommer att driva frågan om ESM:s avskaffande. I det genuina europeiska frihandelsområde som är vision ska inte finansiellt stabila länder tvingas till solidaritet, lika lite som finansiellt instabila länder ska tvingas till drakoniska besparingsåtgärder. Där är varje deltagande part suverän och ensam ansvarig för sin finans- och penningpolitik. För att utöka EU:s tillgång till egna medel – och i förlängningen, sin makt och befogenhet – har det föreslagits att EU ska få viss beskattningsrätt. Bland annat har ett flertal länder gått vidare i ett så kallat fördjupat samarbete för att införa en skatt på finansiella transaktioner. kommer att arbeta intensivt mot alla förslag i en sådan riktning. Skatterätten ska obönhörligen ligga på nationell nivå och vi kommer under inga som helst omständigheter tillåta att svenska medborgare blir skattesubjekt till . EU:s egna medel ska inte öka utan tvärtom minska och de utgifter som krävs för att upprätthålla den inre marknaden ska tas ut exempelvis genom importtariffer. 16.4.6 FRIHANDELSOMRÅDE ISTÄLLET FÖR EU anser att det är viktigt att handla med vår omvärld, vilket såklart inkluderar länderna i EU. Därför vill vi istället för ett överstatligt EU ha frihandelsavtal med , i likhet med det som exempelvis har. Det möjliggör att vårt exportberoende land kan fortsätta exportera och utvecklas. klarar sig , och utmärkt utanför EU och det skulle även kunna göra. 16.5 DJURSKYDD OCH LIVSMEDEL var i hög grad självförsörjande på basala livsmedel och hade en skyddad produktion av livsmedel. I och med att svenska bönder inte behövde konkurrera med övriga världen kunde ett starkt djurskydd utvecklas. När medlemskapet i EU öppnade upp den svenska marknaden för konkurrens med övriga EU, och resten av världen, fick de svenska bönderna problem i att det svenska djurskyddet ledde till ökade kostnader. I en konkurrensutsatt livsmedelsproduktion får de som behandlar djuren sämst inte sällan störst marginaler. motsätter sig detta cyniska förhållningssätt och ämnar stärka den svenska livsmedelproduktionen med ett ännu starkare djurskydd. anser att konsumenternas förtroende för kvaliteten på livsmedlen förutsätter ett starkt djurskydd i och flexibla kontroller utifrån varje EU-medlemsstats specifika behov. Ett starkt djurskydd har även ett egenvärde då det besparar djuren det lidande som uppstår vid långa transporter och plågsamma slaktmetoder. Det bästa sättet att uppnå ett starkt djurskydd inom EU är att verka för höga nivåer på gemensamma regler vid transporter samt att gemensamt motverka undantag för plågsamma slaktmetoder. Krav på ett starkt djurskydd i får inte leda till att svenskt jordbruk konkurreras ut av jordbruk i andra EU-länder. Den svaga positionen på marknaden för svenska livsmedel kan inte ses som något annat än ett marknadsmisslyckande, varför anser att ingripanden bör göras för att stärka konkurrenskraften hos svenska bönder. För att bibehålla ett starkt djurskydd inom anser att de gemensamma reglerna på den inre marknaden bör tillåta nationella restriktioner vid import i de fall djuren avlivats på ett plågsamt sätt samt att möjlighet ges för medlemsstaterna att premiera bönder för det djurvälfärdsarbete de utför. Inom ramen för EU vill även verka för att varje medlemsstat får införa de sjukdoms- och smittokontroller som anses nödvändiga. vill därför minska Kommissionens inflytande över hur, när och varför kontroller utförs i alla led i produktionskedjan samt vid import av livsmedel. har tidigare genom starkt gränsskydd, vårt klimat och glest befolkade djurbestånd haft ett mycket gott djurhälsoläge. avser att arbeta för att ska kunna behålla de kontroller som vi anser nödvändiga för att även fortsättningsvis kunna känna trygghet i att smittriskerna är låga och att kvaliteten är hög på svenska livsmedel. För att undvika fler fall liknande kalabaliken kring klorkycklingen 2008, där Kommissionen utgick mer från globala livsmedelsföretags intressen än europeiska konsumenters, kommer att verka för att Kommissionens möjlighet att på egen hand besluta om regler kring hantering av livsmedel och djur kraftigt beskärs. Det bästa sättet att tillse att livsmedel håller hög kvalitet är att djuren inte plågas under uppfödning, transport eller slakt. Det är även viktigt att svenska konsumenter har förtroende för produkterna i affärerna. För att uppnå detta måste svenska bönders konkurrenssituation förbättras och särarten hos svenska djurbestånd bestå. Viktigt är också att stärka lokala och regionala värde- och produktionskedjor vilket leder till en mindre import av livsmedel.