mot · H2022935 · 2014-11-10 00:00:00 — Bättre villkor för svensk film tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om den demokratiska förankringen av filmavtalet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om de skärpta kraven på jämställdhet i filmavtalet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om filmstöd till kulturarvsfilm. Film är en naturlig och stor del av det svenska kulturutbudet och kulturkonsumtionen i vårt land. Att ge goda villkor för en levande och stark filmindustri är således en viktig del i kulturpolitiken. Utöver att ge förutsättningar för produktionen menar att filmpolitiken också bör syfta till att säkerställa ett utbud som är tillgängligt för individer oberoende av fysiska förutsättningar. Dessutom är det för oss självklart att filmpolitiken, liksom annan kulturpolitik, bör bidra till att stärka, levandegöra och tillgängliggöra det svenska kulturarvet. välkomnar således att filmavtalet villkorar produktionsstöd med krav på möjlighet för filmerna att visas med svensk text och instämmer i bedömningen att detta är ett viktigt steg för att öka tillgängligheten till svensk film för personer med funktionsnedsättning. Vi förordar också att arbetet med långsiktigt digitalt bevarande av filmarkivet bör prioriteras av och hoppas att detta åtföljs av ökad tillgänglighet till och spridning av arkivmaterial. Alltsedan 1963, då det första filmavtalet tecknades, har svensk filmindustri fått stöd av staten genom detta avtal. Avtalet har omförhandlats och för statens räkning har det varit regeringen som haft till uppgift att delta i förhandlingarna och underteckna avtalet. har formellt godkänt avtalet för att medge den finansiering som sker genom statliga bidrag. anser det inte vara en tillfredsställande modell att enbart får besluta om ett redan färdigförhandlat avtal. Folkets främsta företrädare borde i rimlighetens namn ha möjligheten att påverka innehållet i ett avtal som ligger till grund för fördelning av skattemedel. Detta bör ges regeringen till känna. Det nya filmavtalet ställer upp som mål att fördelningen av stöd mellan kvinnor och män ska vara jämn. Detta innebär skärpta krav jämfört med nu gällande avtal som i stället haft målsättningen att ettdera könet senast före avtalsperiodens slut bör ha fått av de fördelade stöden. Jämställdhet innebär för att män och kvinnor är lika inför lagen, har samma rättigheter och skyldigheter och att alla människor oavsett könstillhörighet har rätt och möjlighet att välja sin egen väg i livet. Vi menar således att jämställdhet inte måste innebära att män och kvinnor gör exakt samma saker i exakt samma omfattning. anser svenska kvinnor vara kompetenta, resursstarka och således fullt kapabla att ta plats inom vilken bransch de än väljer att söka sig till. Vi menar dock att detta inte per automatik innebär att en jämn könsfördelning uppstår inom alla branscher. får färre kvinnor än män filmstöd, men att enbart se till fördelning av stöd är enligt vår åsikt ett trubbigt verktyg för att mäta jämställdhet och lika villkor då det är fullt möjligt att det finns bakomliggande faktorer som kan förklara en skev fördelning. Det är dessutom vår övertygelse att all form av kvotering i stället för att öppna dörrar verkar kontraproduktivt genom att befästa föreställningar om att det ena könet inte kan klara sig utan riktat stöd. Vi anser det vara olyckligt att filmavtalet låsts fast vid att utvärdera jämställdhet genom att se till i hur hög grad fördelning av stöd går till män respektive kvinnor och att det förutsätter bristande jämställdhet i de fall denna fördelning inte är helt jämn. Vi befarar också att det kan finnas en risk med att det övergripande målet om jämn könsfördelning kan leda till att andra, kvalitativa bedömningsgrunder åsidosätts. Detta bör ges regeringen till känna. I filmavtalet definieras ett antal kategorier som alla beviljas särskilt riktade produktionsstöd. Detta är givetvis ett gott verktyg för att säkerställa stöd till produktioner av prioriterad karaktär. Producenter av historisk film och kulturarvsfilm verkar ofta under särskilda och ibland fördyrande villkor. Genren tenderar att hamna mellan stolar i fråga om bidragsgivning. menar att det vore önskvärt med ett särskilt stöd riktat mot nyproduktioner som lyfter upp och levandegör den svenska historien och det svenska kulturarvet. Genom att känna vår historia känner vi oss själva; vårt gemensamma arv utgör själva fundamentet för vårt samhällsbygge. Det är vår övertygelse att stärkta möjligheter till produktion av historisk film skulle bidra till ökad gemenskap och en mer sammanhållen nation. Detta bör ges regeringen till känna.