mot · H2022961 · 2014-11-10 00:00:00 — Nya visionärer kommer även att påverka världen på ett icke förutsägbart sätt. Den västerländska normalmodellen behöver inte vara alla folks mål. 3.1 Konflikter och hot Efter slut minskade de mellanstatliga konflikterna i världen. reducerades också försvarsanslagen i delar av världen. Det fanns en uppfattning att krig mellan stater var passé och att framtiden huvudsakligen skulle bestå av internationella insatser för att upprätthålla eller skapa fred och demokrati. Efter en kort euforisk period har detta scenario inte visat sig stämma. har försvarsanslagen i världen ökat kraftigt som konflikterna blivit allvarligare igen. Det har också visat sig vara mycket svårare och dyrare att sprida fred och demokrati än vad man trodde . Försvarsanslagens snabba ökning har bromsats upp , men detta beror enbart på att och tvingats göra omfattande nedskärningar av sina försvar pga. den ekonomiska krisen. Eftersom resten av världen fortsätter sina rustningar påskyndar detta bara utvecklingen mot en multipolär värld utan västlig militär hegemoni. I en multipolär värld med konkurrerande stormakter kommer det också att bli allt svårare för det internationella samfundet att enas om insatser. Det faktum att ibland väljer att agera självpåtagen världspolis och intervenera utan FN-mandat riskerar sätta prejudikat för nya stormakter. så kommer västs relativa försvagning militärt göra det allt svårare kunna agera internationellt. Om också delvis tappar intresset för vissa regioner pga. sitt nya energioberoende kommer det också minska viljan att ingripa. Risken är stor att det kommer att ske en rad med ingripanden utan internationell sanktion från olika stormakter, men då endast när nationella säkerhetsintressen är hotade. Det finns få tecken som visar att vi går mot en fredligare värld. Risken har snarare ökat för interna konflikter utvecklas till mellanstatliga konflikter som i , och . En annan fara är att nationellt självhävdelsebehov bland snabbt växande nationer riskerar att skapa nya mellanstatliga konflikter. Finns det även konkurrens om naturresurser så ökar riskerna än mer. Ett område där detta syns väldigt tydligt är i haven utanför östra och södra . Den på kärnvapen baserade terrorbalansen mellan och /har bevarat världsfreden. Den viktigaste mekanismen för att detta ska fungera är båda sidors konstaterade andraslagsförmåga. Bisarrt nog är det som hotar och oroar oss mest det som räddat oss undan ytterligare ett världskrig. Eftersom inget land vill starta kärnvapenkrig finns dock risk för bruk av militära medel på en nivå som ligger under den gräns där kärnvapenanvändning kan vara aktuellt. har börjat manövrera i detta handlingsutrymme. 3.2 ABC-stridsmedel (CBRN) Det finns inget som tyder på att spridningen av massförstörelsevapen är under kontroll. I takt med ekonomisk utveckling får allt fler länder teknisk förmåga att utveckla massförstörelsevapen. ser många länder innehav av sådana vapen som en garanti mot anfall från konventionellt överlägsna länder. De länder som främst finns i världen blick just nu är och . Skulle något av dessa länder skaffa kärnvapen riskerar detta att leda till att flera grannländer också skaffar kärnvapen. En ökad spridning av massförstörelsevapen till nya länder ökar också risken för att terrorister kommer över dessa vapen. Inget tyder på att stormakterna skulle kunna komma överens om en omfattande nedrustning på kärnvapenområdet. Snarare pågår en förnyelse av kärnvapenarsenalerna. Mycket beror detta på att ser kärnvapen som vitala för sin försvarsförmåga gentemot konventionellt överlägsna stormakter, främst och . Spridningen av informationsteknologi har varit en mycket viktig del i globaliseringen som knutit samman världen så att man har omedelbar tillgång till hela världen. Ny teknik har varit vital för ökad omvärldskunskap samt i spridandet av nya idéer. Informationsteknologin kan användas för både positiva och negativa ändamål. Spioneri och regelrätta cyberattacker över nätet har blivit vardag . Stormakterna med och i spetsen satsar stort på att bygga upp sina resurser för cyberkrigföring, spionage och övervakning. Detta har blivit extra tydligt med de pågående avslöjandena av NSA:s övervakning av en stor del av internet. Militär underrättelsetjänst, terrorism och organiserad brottslighet kommer att använda sig av informationsteknologi i allt högre utsträckning. Inte minst för att det är billigt och svårspårat samt att man når hela världen. Detta gör det allt viktigare att vidta adekvata åtgärder för att skydda och försvara vitala nationella intressen mot cyberhot. Detta blir särskilt viktigt när större delen av samhället är helt beroende av fungerande informationsteknologi. Särskilt viktigt är att skydda betalsystem, energiförsörjning och transporter. bör skaffa sig ett aktivt informationsteknologiskt försvar (aktiv cyberförmåga). Rika länder kan förväntas skapa ”egna internet” som är avgränsade mot övriga datanätverk. Regeringen bör undersöka möjligheten för ett nordiskt-baltiskt säkert internet baserat på svenska mikrosatelliter. Satelliterna är i ett sådant läge strategiska produkter och direktupphandlas. En del av försvaret utgörs av det psykologiska försvaret med uppgift att skydda mot fiendens felaktiga propagandaspridning och föra ut den korrekta bilden av skeendet till den svenska och internationella publiken. Detta är en viktig uppgift i en konflikt eftersom krigföringen alltmer har utvecklats mot att knäcka inte bara motståndarens förmåga till strid utan också hans vilja att strida. För att kunna uppnå detta behövs en nystart av en särskild myndighet för detta ändamål – Styrelsen för psykologiskt försvar. 3.5 Terrorism och organiserad brottslighet I takt med globaliseringens framväxt har även terrorism och organiserad brottslighet globaliserats. Det har alltid funnits internationella nätverk, men går det mycket lättare att kommunicera och organisera sig internationellt. I en värld med helt olika nivå på militära resurser, både teknologiskt och ekonomiskt, måste svagare aktörer använda sig av asymmetrisk krigföring för att ha en chans att skada fienden. Särskilt viktigt är detta för icke-statliga aktörer. När den överlägsna aktören använder sig av fjärrstyrda drönare så svarar den svagare aktören med terrordåd antingen mot fysiska mål eller mot virtuella mål på internet. finns också risken att terrorister kommer över massförstörelsevapen. Det finns också en risk att terroristgrupper och den organiserade brottsligheten kommer att närma sig varandra. Terrorister behöver finansiera sin verksamhet och organiserad brottslighet kan använda sig av terroristernas metoder för att uppnå sina mål. Ett exempel på detta är organiserad brottslighet som hotar med cyberangrepp i utpressningssyfte. Kampen mot terrorism och organiserad brottslighet är av stor vikt. Det krävs dock en rad svåra avvägningar i denna verksamhet. Det måste dels ske en avvägning mellan internationellt samarbete och nationell suveränitet. Det måste också ske en avvägning mellan effektivitet och konsekvenser för mänskliga rättigheter samt ekonomisk utveckling. Terror- och brottsbekämpning får inte undergräva demokratin eller den ekonomiska utvecklingen, men måste den vara så effektiv att större terrordåd blir ytterst ovanliga. Det moderna samhället är känsligt för störningar och terrorattacker, inte minst de stora städerna. Antiterrorförband med hög beredskap och specialbeväpning har därför en viktig roll. 3.6 Den europeiska robotskölden För att skydda och mot iranska långdistansrobotar kommer att placera ut antirobotrobotar i . Robotarna som placeras i har väckt stor ilska i och resulterat i att i sin tur placerat ut olika robotsystem i . Om robotarna verkligen kommer på plats är risken stor för ytterligare rysk upptrappning. 3.7 Stormakter med fjärrstridsambitioner och bygger upp nya förmågor som exempelvis hangarfartygsgrupper vilket visar en vilja att kunna verka mot en kvalificerad motståndare utanför sina närområden. Inom överskådlig tid finns det dock ett tekniskt gap till som gör det orealistiskt att företa fjärroperationer utan tillstånd. Efter (WP) upplösning finns endast en viktig försvarsallians, nämligen Nato. Nato utvidgades efter WP:s upplösning så att samtliga före detta stater i som varit medlemmar i blev medlemmar i . Även de tre före detta baltiska delrepublikerna i blev medlemmar i . lades Natos fokus om från att primärt försvara medlemmarnas eget territorium till att bli en organisation som främst agerar internationellt för att försvara Natoländernas intressen. Natos kapacitet att agera reduceras nu kraftigt genom kraftiga nedskärningar i försvarsanslagen både i och i som följd av den rådande ekonomiska krisen. genomför en omprioritering av sin försvarspolitik från – till . Natos kapacitet att agera reduceras nu kraftigt genom kraftiga nedskärningar i försvarsanslagen både i och i som följd av den rådande ekonomiska krisen. Det finns också ett ökande missnöje i med att försvarsanslag bara är av : s trots att ekonomierna är jämnstora. genomför en omprioritering av sin försvarspolitik från – till . Nato kommer sannolikt att trappa ned sina internationella insatser framöver pga. resursbrist. Däremot kommer organisationen säkert att finnas kvar i sin ursprungliga roll som säkerhetsgarant för medlemmarna. militära närvaro och fokusering på kommer också långsiktigt att minska. har relationen mellan och försämrats och ingen ytterligare utvidgning har heller skett. Ukrainakrisen och militära ingripande i den har i stor grad flyttat Natos fokus tillbaka till . kommer sannolikt fokus att ligga på den gemensamma europeiska säkerheten. De långsiktiga trenderna ligger dock fast oavsett det spända säkerhetspolitiska läget i . förespråkar att avstår från medlemskap i . Vi ifrågasätter inte att Nato gjort bra saker. Nato och rustade exempelvis ihjäl i . Detta faktum och relation till Nato är dock två olika frågor. och var under inte med i Nato, men var väl rustade och utgjorde en zon med relativ avspänning. Så kan det fortfara vara. Det finns flera skäl för att inte ska vara medlem i Nato: • Ett avspänningsskäl: Som ett neutralt land mellan och skapar vi avspänning i ett strategiskt geografiskt område. • Ett politiskt skäl: Vi riskerar inte att dras in djupt i konflikter som inte rör oss. • Ett tillräcklighetsskäl: Vi kan höja försvarsanslaget och, med eller utan , skapa en egen tröskeleffekt. 3.9 Partnerskap för fred och värdlandssupport Nato har också utvecklat ett omfattande samarbete med andra länder i närområdet via Partnerskap för fred (PFF). PFF utvecklas nu så att samarbetet fördjupas med vissa nationer som upplevs har särskilt bra samarbetspotential. Frågan är nu hur nära relation kan ha med Nato utan att vi delvis börjar räknas in i alliansen. deltagande i Partnerskap för fred (PFF), Natos snabbinsatsstyrka (NRF) och värdlandssupport (HNS) markerar, som vi ser det, en gräns. Dessa tre åtaganden förpliktar inte, det följer inga krav på stöd till andra länder eller på att vi ska vara tvungna att upplåta vårt territorium. Den försvarsallians vi vill bygga är den med . Vi vill inte ingå som fullvärdig medlem i Nato och inte heller ha någon mer djupgående integration i . En försvarsallians med innebär att om någon attackerar så är även i krig, men det innebär också att båda länderna har en högre tröskeleffekt mot krig. PFF ger oss möjligheter att vid internationella konflikter delta tillsammans med Nato. NRF ger oss billig tillgång till bra övningar. HNS ger oss en ytterligare en möjlighet om krig försätter oss i ett ytterst ansträngt läge. EU har ännu inte format någon övergripande överstatlighet på försvarsområdet, men det närmar sig. Allt fler säkerhetspolitiska områden beslutas bli överstatliga. EU: s stridsgrupper är ett förstadium till EU: s egen krigsmakt och därför bör inte delta. Lika lite som EU bör bli en nation med egen lagstiftning och skatterätt, lika lite bör EU förses med en egen krigsmakt. Denna utveckling motverkas av Nato som är den enda organisation i som kan leda storskaligt krig. Få Natoländer vill byta ut Nato mot EU i ett krigsperspektiv. På försvarsmaterielsidan finns tankar inom EU om att låta EU bli ramen för gemensamma satsningar, en försvarsindustristrategi för EU. Medlemsstaternas forskningsanslag får då samlas till EU för gemensamt nyttjande i större skala utanför marknaden. Risken för att en sådan utveckling blir döden för svensk försvarsindustri är stor. Andra medlemsländer tar för sig i gemensamma projekt medan backar. bör satsa på försvarsmaterielsamarbeten med enskilda länder; de nordiska länderna i första hand, men även länder inom sexnationerssamarbetet (, , , , och ). Andra lämpliga länder är , och . Den svenska försvarsindustrin har på egen hand visat vägen till flera viktiga samarbeten. 3.11 Andra större aktörer: Den internationella säkerhetsordningen var i stort sett unipolär efter med som enda supermakt. är nu på väg mot sitt slut. kommer fortsatt vara den enskilt viktigaste och mäktigaste aktören , men inte längre hegemoniskt dominerande. Vi går mot en multipolär värld med ett antal konkurrerande stormakter. Maktbalansen mellan dessa kommer att avgöras via formella eller informella allianser. Även om kan matcha eller bli starkare än så kan de inte alls matcha med allierade. En tänkbar utveckling är att närmar sig och eventuellt övriga Bricsländer för att skapa en motvikt till allianser. De europeiska länderna bör redan nu ta säkerhets- och försvarspolitisk höjd för en sådan tänkbar utveckling. har bedrivit en aktiv utrikespolitik och i princip ensamt dominerat internationell politik . kommer dock en period av svår omställning för då man går från att vara ensam på toppen till att bli en av ett antal stormakter. Att ställa om från supermakt till stormakt är alltid smärtsamt. och de europeiska kolonialimperierna är exempel på detta. Det finns en risk för att sluter sig igen och återgår till den typ av isolationism som rådde . En sak som talar för ett minskat engagemang i omvärlden är det energioberoende som verkar möjligt i närtid. kommer också att behöva hantera sin stora statsskuld, sitt långsamma politiska system och sitt stora strukturella budgetproblem med underfinansierade socialförsäkringar. Militären kommer inte heller att vara så dominerande globalt som . De militära resurser som finns kommer sannolikt till stor del att fokuseras på att utgöra en motvikt mot . Sju decennier av aktivistisk utrikespolitik talar dock för att inte återgår till en renodlad isolationism. 3.12 Andra större aktörer: har haft en snabb ekonomisk utveckling . Inom något decennium kommer man att passera ekonomiskt och bli världens ledande ekonomiska makt. står inför en mängd ekonomiska utmaningar och möjligheter de kommande decennierna. Viktigast av allt är att man behöver ställa om från exportdriven till en konsumentdriven ekonomi. Lyckas man med detta så kan man se fram emot flera decennier av stark ekonomisk tillväxt. Det kinesiska försvaret har stärkts drastiskt, särskilt . Försvarsanslagen har flerdubblats och militären håller på att ställas om till ett högteknologiskt försvar. Det teknologiska gapet till och väst har minskat avsevärt. Fortsätter denna utveckling kommer sannolikt att satsa lika mycket på sitt försvar som om . Detta innebär dock inte att deras försvar blir jämnstarka på en gång. har många decennier bakom sig av mycket större försvarsanslag och en lång historia av att hantera dessa moderna vapensystem. kommer sannolikt inte att passera i militär styrka . Däremot kommer säkert att kunna matcha militärt i närområde långt . kommer också att behöva satsa stora resurser för att säkra viktiga naturresurser ute i världen samt skapa säkra transportleder till . Om lyckas bygga allianser med andra stormakter förbättrar det också geopolitiska läge avsevärt. Det finns också osäkerhet om politiska framtid. Går det att kombinera ett auktoritärt politiskt system med ekonomisk tillväxt ? Lyckas med detta så ser demokratins situation mycket sämre ut globalt. 3.13 Andra större aktörer: har återhämtat sig ekonomiskt efter den kraftiga nedgång man drabbades av efter . Efter Putins makttillträde har landet utvecklats i nationalistisk och auktoritär riktning. Regim och befolkning har inte heller kommit över förlusten av stormaktsstatusen. Därför utgör återuppbyggnaden av försvar en prioriterad uppgift för regimen. Man anser sig också ha särskilda rättigheter i det nära utlandet, dvs. i det före detta . Detta område anses av höra till den ryska intressesfären. visade också att man var beredd att gå i krig med ett grannland, , för att försvara sina intressen. upplever att , Nato och väst orättfärdigt utnyttjade svaghet . Detta visar att man behöver ett starkt försvar. Man är också orolig över det snabbt växande och den islamiska väckelsen i söder. anser sig behöva både ett starkt kärnvapenförsvar och ett konventionellt försvar för att skydda sitt territorium och sina intressen. En massiv upprustning pågår nu i syfte att bygga upp detta försvar. Lyckas man så kommer att ha en stor förmåga om . Det som talar emot en sådan utveckling är en krympande befolkning, osäker ekonomi pga. stort råvaruberoende, omfattande korruption samt en hel del svagheter i försvarsindustrin. Det finns anledning till oro för den demokratiska utvecklingen i . Det är också värt att notera att den ryska oppositionen endast till begränsad del består av grupper med liberala värden i västlig mening. Stora delar av oppositionen består istället av kommunister och nationalister med en auktoritär inriktning. 3.14 Andra större aktörer: EU EU har både utvidgats och fördjupats . Detta har dock inte alltid varit i samklang med den interna opinionen i de olika medlemsländerna. Den rådande ekonomiska krisen har visat på en rad strukturella problem med eurosamarbetet. Man har lyckats rädda samarbetet, men bara så mycket att det hankar sig fram hjälpligt. Ingen riktig återhämtning har inträffat och de sociala kostnaderna har varit höga. Läget är nu det att man antingen måste fördjupa samarbetet på det ekonomiska området eller riskera hela europrojektet. Problemet är att det finns ett väldigt svagt folkligt stöd både för EU och i än högre grad ett än mer fördjupat samarbete. Detta betyder att framtiden ser väldigt osäker ut. EU:s ambitioner att fördjupa sitt utrikespolitiska, säkerhetspolitiska och försvarspolitiska samarbete drabbas också av denna EU-skepsis. EU:s omfattande problem gör också att den mjuka makt som EU tidigare haft som positivt exempel nu i stort sett försvunnit. 3.15 Andra större aktörer: I är läget inte mindre komplicerat än före revolterna, tvärtom finns flera nya och oroväckande konfliktlinjer. Motsättningarna mellan sunni- och shiaislam har växt och kan i värsta fall resultera i en regional storkonflikt. har islamism i olika former kraftigt stärkt sin ställning i regionen, vilket riskerar att omintetgöra demokratiseringssträvanden, förvärra regionala konflikter och öka motsättningarna med västvärlden. Särskilt allvarligt är detta för som är granne med regionen. I och sitter islamistiska partier i regeringsställning. I påverkar den övergripande konflikten mellan shia- och sunniislam hur konflikten utvecklas, vilket influerar hur framför allt , , , och Hizbullah positionerar sig. Globalt har bland annat politiska, militärstrategiska och ekonomiska intressen att bevaka i . I finns en fruktan för att sunnitiska extremistgrupper från som strider mot Asadregimen kan återvända till och bekämpa den irakiska centralregeringen, som är shiitisk. I finns betydande farhågor om att den iranska regimen fortsätter kärnvapenutvecklingen i hemlighet. Den islamistiska regeringens utrensningar i turkiska statsapparaten har lett till att den traditionella motvikten inom militären och byråkratin, som varit mer sekulär och nationalistisk, har försvagats starkt. Detta är ett avgörande skifte i inrikespolitik, där militären av hävd har sett sig som förvaltare av arvet efter . Alla grannländer utom och är medlemmar i . Detta gör att ett nära samarbete mellan de nordiska Natoländerna och inte är helt enkelt. Ett utökat nordiskt eller nordisk-baltiskt försvarssamarbete kan sannolikt spara resurser och kan underlätta att bibehålla viktiga funktioner inom underhåll, inköp, utbildning mm. Ett starkt finskt och baltiskt försvar är väldigt viktigt ur svensk synvinkel då det ökar vår förvarnings- och förberedelsetid. försvar är i huvudsak inriktat på att försvara och havsområdena med omfattande energitillgångar. Detta gör att man primärt satsar på marin och flygvapen. satsar av BNP på försvaret och anslaget ökar. har övergett tanken på att ha ett allsidigt försvar utan vill, genom att vara en mycket lojal Natomedlem, försäkra sig om stöd från Nato istället. De relativt stora offren i den danska ISAF-insatsen är exempel på detta. Man satsar bara på ett par förmågor samt en stor förmåga till internationella insatser. Till detta kommer att man tvingas lägga resurser på marinenheter som kan skydda danska intressen på . satsar av BNP på försvaret. har fortfarande kvar ett omfattande territorialförsvar baserat på värnplikt. Landet genomför nu en kraftig reduktion av numerären både för att ha råd med omfattande materialinköp samt som konsekvens av neddragningar i försvarsbudgeten pga. den ekonomiska krisen. kommer att tvingas välja mellan ökade försvarsanslag eller avvecklat territorialförsvar. är mycket intresserat av nordiskt försvarssamarbete och är neutralt. satsar av BNP på försvaret. har huvudsakligen inriktat sig på internationella insatser men håller nu på att stärka territorialförsvaret. satsar , och av BNP på försvar. och har dock beslutat att höja anslagen till av BNP. Alla baltiska länder är intresserade av ett nära försvarssamarbete med . Det är klart att våra baltiska grannländer inte tar nuvarande solidaritetsförklaring på allvar och att inte har några reella resurser att påverka förloppet av en kris i . Detta är ett allvarligt problem för den hittillsvarande säkerhetspolitiska inriktningen och kräver antingen en anpassning av politiken till våra faktiskt existerande resurser eller – vilket vi föredrar – en betydande resurstillförsel till det svenska försvaret. Det första vi kunde göra för att reellt hjälpa balterna är att befästa . En stående nordisk-baltisk fredsbrigad är en god idé, men den får inte vara bunden till EU eller Nato utan ska vara en mellanstatlig angelägenhet. satsar rejält på att bibehålla ett starkt territorialförsvar, ha nära relationer till och de centraleuropeiska grannländerna. satsar av BNP på försvaret. har haft ett av starkaste konventionella försvar. genomförs dock omfattande neddragningar i försvaret som i stort sett eliminerar förmåga att hjälpa andra länder i med deras territorialförsvar. satsar av BNP på försvaret. 3.17 Förutsättningar för nordiska försvarsmakternas samarbete betraktar som, i fallande ordning, en del av en nordisk, europeisk, västerländsk och global gemenskap. I linje med detta vill vi särskilt arbeta för att stärka den nordiska identiteten och bredda och fördjupa det nordiska samarbetet. Vi vill, i likhet med vad som fördes fram i Stoltenbergrapporten , öka det nordiska samarbetet inom en rad frågor på försvars- och säkerhetsområdet. Vi ser uppenbara förtjänster i att de nordiska länderna tar ett gemensamt ansvar för regionens säkerhet, i likhet med vad som länge planerades under det era. Soldaternas offervilja är naturligt störst när det gäller det egna landet, men även beredskapen att offra sig för ett nordiskt broderland är stor. Det nordiska försvarssamarbetet bör därför drivas så långt som möjligt. Av dessa skäl välkomnar vi att de nordiska länderna lanserade Nordefcosamarbetet 2009. Vi anser dock att det inte har gjorts tillräckligt mycket konkret för att uppnå ett fördjupat försvarssamarbete i linje med de förslag som finns i Stoltenbergrapporten, och vi vill se ökade insatser i det nordiska försvarssamarbetet för att uppnå sådana resultat.