mot · H102Fi308 · 2014-03-01 00:00:00 — Därutöver används alltför stor del av vårdpersonalens tid åt administration och dokumentation. Därför behöver det bli fler som arbetar i vården, som administration måste minska. Då blir det mer tid till patienten. Så säkrar vi en god vård för alla. Studier visar att läkare och sjuksköterskor tvingas ägna mycket tid åt annat än direkt patientarbete. För att sjukvården ska kunna fokusera på patienternas behov krävs bättre administrativa rutiner. Dokumentation och administration är nödvändigt, men tar mycket tid. Framgångsrikt utvecklingsarbete på olika sjukhus, kliniker och vårdcentraler runt om i landet visar att det går att ändra organisation och arbetsmetoder för att frigöra mer tid för vård. Detta arbete måste spridas och tillämpas i hela hälso- och sjukvården. måste staten se över sina krav och regler för att frigöra tid för vård. Det handlar om att läkare, sjuksköterskor och undersköterskor får nyttja sina respektive kompetenser på bästa sätt och att de får det administrativa stöd som behövs. Vi föreslår att staten och sjukvårdshuvudmännen tar initiativ för att minska den tid vårdpersonalen måste ägna åt uppgifter som inte är patientnära arbete. Arbetet ska ske tillsammans med de fackliga organisationerna. Det behövs en systematisk genomgång av lagstiftningen och regelsystemet på hälso- och sjukvårdsområdet för att minska onödig administration. Inga nya blanketter, register eller rapportering som inte är bevisat nödvändiga för vården får införas. För administration som inte är lagstyrd bör man successivt införa samma krav som för behandlingsmetoder i sjukvården; det ska vara klarlagt att behovet av de administrativa uppgifterna är tillräckligt stort, att kostnaden är rimlig i relation till nyttan och att tiden som avsätts inte tränger ut annan viktig verksamhet. Administrativa uppgifter som redan ålagts vården bör genomgå en löpande revision. Att utveckla journalhanteringen och it-systemen i vården är en nödvändighet. Journalerna är splittrade, svåröverskådliga och skapar mycket merarbete där personalens tid går åt till att logga in och ut i olika system. En väl utvecklad it-infrastruktur leder till att vårdpersonal kan ägna mer tid åt patienterna och anpassa vården till varje patients behov. Kvalitetsregister är mycket viktiga för forskningen och för att utveckla vården, men måste administreras på ett sätt som inte hindrar det övriga arbetet. Även ersättningsmodellerna i vården bör ses över. Dåliga och missriktade system leder till onödig administration men också till att vårdens resurser används felaktigt. Vi föreslår att staten, landstingen och de fackliga vårdorganisationerna samlas för en nationell vårdrevision. Lagstiftning, it-system, journalhantering, kvalitetsregister och övrig manualisering av vården ska systematiskt kartläggas. Alla möjligheter för att minska administrationen ska ses över. Flera delar av sjukvården har allvarliga problem. Sjukvårdspersonal och patienter rapporterar om en tidspressad arbetssituation som riskerar att leda till brister i patientsäkerheten. Trycket och belastningen på akutmottagningar, vårdavdelningar och andra verksamheter är mycket högt. Enligt en undersökning som läkarförbundet gjort fattas det 1 400 allmänläkare i . SCB uppskattar att det kommer att fattas 30 000 sjuksköterskor 2030. Både andelen specialistsjuksköterskor och undersköterskor har minskat . Bristen på vårdpersonal leder till minskat antal vårdplatser och bidrar till överbeläggningar. De flesta sjukhus beskriver att de har överbeläggningar eller och att de lika ofta utlokaliserar patienter. har i sina granskningar av vården upprepade gånger pekat på problemet med överbeläggningar och de olika brister som uppstår när patienter får vårdplatser som inte uppfyller deras vårdbehov. Inom ambulansverksamheten har arbetsmiljön på många håll försämrats och det tar enligt en minut längre för ambulansen att nå fram än det gjorde 2009. Det är ett tecken på att organisationen inte fungerar som den ska – men också att tillräckliga resurser inte är för handen. Även inom förlossningssjukvården har flera stora landsting/regioner som och inte klarat av att hålla verksamheten på en tillräcklig standard. Tidsbristen inom vården får konsekvenser. Antalet anmälda fall av allvarliga skador eller händelse med för risk för allvarliga skador har ökat med . Vi behöver utveckla en sjukvård där patienter känner trygghet och där personalen kan utföra sitt jobb på ett säkert sätt. En god arbetsmiljö är också en förutsättning för att vården ska vara en attraktiv arbetsplats där medarbetar stannar kvar och utvecklas. Sjukvården är en framtidssektor för . De omedelbara vårdbehoven ökar och måste tillgodoses som en säker och högkvalitativ utveckling måste tryggas. Då krävs det mer personal med hög kompetens som vill verka inom vården. Vi avsätter till sjukvården i en riktad satsning för att ge mer tid för vård och höja kvaliteten genom att öka personalstyrkan. En välfungerande vård för äldre Att säkerställa en god och högkvalitativ vård och omsorg av våra äldre är en av de stora välfärdsutmaningarna för . Allt fler blir allt äldre och andelen äldre i befolkningen kommer att öka under . Det är i grunden något positivt och en fantastisk framgång för vårt välfärdssamhälle. sker en snabb utveckling av nya behandlingsmetoder och effektivare läkemedel i hela sjukvården. I takt med medicinska framsteg ökar människornas rättmätiga förväntningar och krav på att ta del av vad den bästa sjukvården har att erbjuda. Utmaningarna och behovet av planering är mycket stort och omfattande. Det handlar om att hålla hög kvalitet och kompetens i verksamheten som vi möter ökade behov av resurser och utbildad personal. Kvaliteten i vården och omsorgen om de äldre ska vara så hög att de inte blir beroende av att deras barn går ner i arbetstid för att hjälpa till. Ett mycket stort problem i sjukvården, där det på många håll krävs förbättringar, är hanteringen av svårt sjuka äldre patienter som ofta skickas fram och tillbaka mellan sin bostad, primärvården, akutmottagningen och sjukhusets vårdavdelningar. Det är inte en vård som på ett bra sätt är anpassad till äldre människors behov, och det är ingen kostnadseffektiv vård. Kommuner och landsting bör gemensamt utveckla samarbete och organisation för vården av äldre där primärvård, socialtjänst och slutenvård skapar gemensamma rutiner för att bättre ta hand om mycket gamla och multisjuka patienter. Olika lösningar för att kraftigt minska eller helt komma bort från återkommande akutbesök på sjukhus kommer att innebära minskade kostnader för samhället och minskat lidande för den enskilde. Det kan exempelvis handla om att sjukvården gör hembesök, att det finns möjligheter till direktinläggning av äldre patienter eller att det finns äldrevårdsöverläkare i landstingen med övergripande medicinsk ansvar för vård av äldre sköra patienter. Även behovet av specialistutbildad personal såsom äldresjuksköterskor bör tillgodoses. Sådana insatser skulle också avlasta äldreomsorgen. Vården av de äldre måste tydligare utformas efter deras behov. I vår riktade satsning för att höja kvaliteten och kompetensen inom vården ökar vi personalstyrkan i vården. Särskilt fokus ska ligga på en sjukvård som utformas efter de äldres behov. Det inbegriper en särskild satsning på att systematiskt samordna äldresjukvården. Ett problem med dagens vårdgaranti är att det är väntetiden vid varje besök som regleras och inte patientens sammanlagda väntetid. För individen är det viktigt att den sammanlagda väntetiden i vården blir kort och att man får besked om och kan vara med och påverka när behandling ska genomföras. Bristen på besked är ofta frustrerande och skapar missnöje med vården. Vi föreslår patientkontrakt som omfattar alla delar i hälso- och sjukvården: besök, undersökningar, röntgen, remisser. I kontraktet ska det finnas en tidsplan för remisser och eventuella behandlingar och det ska framgå vem som ska utföra behandlingarna. När vården och patienten har kommit överens om vad som ska göras och när, ska kontraktet fungera som en vårdgaranti som säkerställer att patientens sammanlagda tid för undersökning och behandling blir kort. Vi vill satsa 5 miljoner på att stödja landsting som inför patientkontrakt. Ett kontrakt för livet startades . Den enskilde erbjöds avgiftning, utredning, motiverande och behandlande insatser och en planering som omfattar både LVM-tiden och tiden efter utskrivning. En gemensam överenskommelse mellan den enskilde, och (SiS) låg till grund för en långsiktig vård som omfattade LVM-tiden och halvåret därefter. Arbetet var mycket framgångsrikt, men trots de goda resultaten har inte den borgerliga regeringen fortsatt satsningen. Vi vill återinföra den statliga satsningen Ett kontrakt för livet. Syftet är att stärka vårdkedjorna kring den som behöver vård och behandling mot sitt missbruk. Vi satsar på att återinföra Ett kontrakt för livet. antog på förslag från den socialdemokratiska regeringen en nationell strategi mot hiv/aids. Målet var att halvera antalet nysmittade i vårt land . För att nå målet krävs dock ett intensifierat arbete bestående av särskilda informationsinsatser kring smittskydd och hiv. Under har regeringens anslag legat stilla på en miniminivå och inga särskilda initiativ har tagits trots att problemen inte på något sätt minskat. Vi vill därför satsa 10 miljoner på en särskild informationskampanj angående hiv. Handikapporganisationerna utför ett viktigt arbete för att förbättra villkoren för personer med funktionsnedsättningar och för att uppnå målen för funktionshinderpolitiken. Det är viktigt att det finns långsiktiga ekonomiska förutsättningar för det intressepolitiska arbete som bedrivs och den information och stöd som de ger sina medlemmar. Statsbidraget till handikapporganisationer har legat stilla . Det är olyckligt. Vi höjer anslagen till handikapporganisationerna och avsätter också medel till den Ågrenska stiftelsens veckovistelser för familjer som har barn med sällsynta diagnoser och syndrom. Vi avsätter för att stärka handikapporganisationerna och den . Utveckla den svenska modellen Den generella välfärden är en grundläggande del av den svenska modellen. Idén är att allas framgång är framgång. Generell välfärdspolitik handlar om mer än att bara korrigera orättvisor som skapats av det ekonomiska livet. Välfärdspolitik handlar om att öka människans makt över sitt egna liv. Skola, vård och omsorg har en central roll för fördelningen av möjligheter i livet. Avgörande delar i den generella välfärden är också socialförsäkringarna. Arbetslöshetsförsäkringen har en central roll för att bygga broar mellan de gamla och de nya jobben. Motsatsen till generell välfärd är en välfärd som vilar på idéer om grundtrygghet, välgörenhet och behovsprövning. försvagas den generella välfärden under trycket av den borgerliga politiken. Ett tydligt exempel är att resultaten i skolan sjunker. Ett annat är att arbetslöshetsförsäkringens skydd urholkats. När hålen i den offentliga välfärden växer väljer allt fler att komplettera den otillräckliga välfärden med privata välfärdslösningar. Det är ett mindre effektivt sätt att organisera välfärden och minskar människors utrymme för konsumtion. Figur 36: Antal personer som fått arbetslöshetsersättning samt öppet arbetslösa och i program med aktivitetsstöd Vi ska steg för steg höja kvaliteten inom välfärden så att människor ska kunna gå till jobbet utan oro för att ha lämna sina anhöriga på en förskola eller ett äldreboende med undermålig kvalitet. Färre ska tvingas gå ner i arbetstid mot sin vilja för att samhällets insatser för deras familj och släkt inte räcker till. En bra arbetslöshetsförsäkring bidrar till omställning i ekonomin, lägger grunden för ordning och reda på arbetsmarknaden och är en viktig beståndsdel i ett modernt välfärdssamhälle. En stark försäkring vid arbetslöshet gör att den inhemska konsumtionen hålls uppe även vid internationella ekonomiska kriser. Att arbetslöshet inte innebär fattigdom bidrar till att kommer mer lindrigt undan i internationella ekonomiska kriser, eftersom köpkraften hålls uppe. Att regeringen tvingade ut en halv miljon svenskar från a-kassan innan finanskrisen gjorde att krisen slog hårdare och blev djupare för del än den hade behövt bli. Starka försäkringar har också gjort svenska löntagare mer förändringsbenägna än vad löntagare i andra länder är – det har funnits tillförsikt i att man kan klara förändring. Häri ligger något mycket viktigt. Det svenska folket har utmärkt sig som nyfiket, tryggt i att man kommer att klara utmaningar, och därför bejakat förändring. Den svenska modellen bidrar till utveckling och omvandling, eftersom de som jobbar känner större trygghet i förändringen. I många kommuner är det tydligt hur försämringarna av socialförsäkringarna har lett till en övervältring av kostnader, när människor gått från försäkringar till bidrag – främst försörjningsstöd. Kostnaderna för försörjningsstöd har ökat vilket slår direkt mot kommunernas och landstingen möjligheter att upprätthålla kvaliteten i vård, skola och omsorg. Andelen arbetslösa inskrivna hos Arbetsförmedlingen som har ersättning från arbetslöshetsförsäkringen har minskat från 2006 till 2012.19 Räknar man även med timanställda och deltidsarbetslösa blir det av de arbetslösa som får ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. får av de som får försörjningsstöd detta stöd just för att de är arbetslösa.20 Det finns därför flera goda skäl för såväl den enskilde som välfärdens finansiering och för hela samhällsekonomin att förbättra arbetslöshetsförsäkringen. För att arbetslöshetsförsäkringen ska uppfylla sina syften och vara legitim behöver fler få ett rimligt inkomstskydd vid arbetslöshet. Därför måste taket i arbetslöshetsförsäkringen höjas. Vi föreslår att taket i a-kassan höjs från dagens till per dag. Det innebär att den maximala inkomst som berättigar till 80 procents ersättning höjs från till . Taket sänks med till per dag. Våra reformer betyder att t.ex. en metallarbetare eller undersköterska med en lön på /månaden som blir arbetslös får från försäkringen, istället för att som få . Vi föreslår vidare att ersättningsnivån höjs till under hela ersättningsperioden. Sammantaget innebär dessa förbättringar av arbetslöshetsförsäkringen – höjd ersättningsnivå och höjt tak – att de offentliga finanserna försvagas med 3,4 miljarder . En väl fungerande försäkring vid sjukdom Sjukförsäkringen bygger på den grundläggande principen att alla är med och bidrar till en gemensam försäkring och alla har samma rätt att få del av den när och om man behöver. Vi finansierar den gemensamt genom arbete och avgifter på lönen och alla kan lita på att den träder in när man behöver. Vi betalar när vi är friska och får tillbaka när vi är sjuka. Vi betalar inte mer för att vi arbetar i yrken där risken är större att vi drabbas av sjukdom eller arbetsskada eller för att släkten har en ärftlig sjukdom. Vi betalar in i förhållande till inkomst och får också tillbaka för att täcka upp för inkomstbortfall. När alla är med och delar på riskerna blir avgiften till försäkringen lägre än om var och en skulle klara sig själv. Ett system där var och en löser sin egen försäkring skulle inte bara bli dyrt, en del människor skulle på grund av funktionsnedsättning eller sjukdom inte kunna teckna en försäkring. Det gäller också personer som jobbar i vissa arbetsmiljöer eller i branscher med hög risk för skador, sjukdomar eller arbetslöshet. En förutsättning för att socialförsäkringarna ska vara hållbara är att alla som kan jobba också gör det. Utgångspunkten är att alla människor har rätt, men också skyldighet, att efter sin förmåga bidra till arbetslivet. En väl fungerande arbetslinje förutsätter att var och en av oss tar eget ansvar. Men samhället måste också ta en del av ansvaret. Människor måste erbjudas ett stöd som är individuellt anpassat och som förmår öka förutsättningarna för den enskilde att återgå till arbete. Regeringen har förändrat sjukförsäkringen i grunden. Försämringarna har slagit särskilt hårt mot kvinnor. Försämringarna äventyrar tilltron till den gemensamma försäkringen. När löntagarna kan lita på att försäkringen träder in växer behovet av att teckna privata kompletterande försäkringar. På så sätt luckras det generella systemet upp och blir mer kostsamt, för såväl individen som för samhällsekonomin. Vårt alternativ är en sjukförsäkring som både ger ekonomisk trygghet och erbjuder rehabilitering som gör det möjligt för människor att återkomma i arbete. Vi vill att sjukförsäkringen ska ge ett reellt inkomstskydd så att de allra flesta verkligen får ut av sin inkomst i ersättning vid sjukdom. I ett första steg vill vi höja taket till åtta prisbasbelopp 2014, vilket motsvarar en månadslön om . Vi vill också att ersättningen ska vara under hela sjukdomsperioden. Den som är sjuk och inte kan arbeta ska ha rätt till sjukpenning, även om man har varit sjuk . Därför föreslår vi att den bortre tidsgränsen i sjukpenningen tas bort. Rehabiliteringen måste förbättras och tillgången ökas så att människor verkligen får möjlighet att komma tillbaka till arbete. Vi vill stärka sjukförsäkringen, med högre tak och bättre ersättning, samt ta bort den bortre tidsgränsen och stärka rehabiliteringen. Vi vill på samma sätt höja taket i den tillfälliga föräldrapenningen. Kostnaden för de offentliga finanserna för dessa förslag är 2014. Investera i bättre arbetsmiljö och företagshälsovård Arbetsmiljön har försämrats på en rad områden – både inom industrin och i tjänstesektorn. har regeringen kraftigt minskat resurser. Det har påverkat omfattningen på det viktiga tillsynsarbetet som inspektörerna genomför på arbetsplatserna. Resultatet blir att ett företag kan räkna med ett besök högst . Det duger inte. Att arbeta förebyggande och att se till att anställda kan få stöd redan när hälsoproblem relaterade till arbetet börjar uppstå är effektivt. Ett sådant arbete minskar också risken för att individen behöver sjukskriva sig eller gå ner i arbetstid. Här är företagshälsovården, tillsammans med arbetsmarknadens parter, viktiga beståndsdelar för att minska och förebygga ohälsa i arbetslivet. Regeringen skär ner på företagshälsovården. avsätts ett betydligt mindre belopp i en ny insats som riktas till arbetsgivare. Detta riskerar att bli krångligare för arbetsgivaren. Vi satsar istället direkt på företagshälsovården, vilket motsvarar använda medel . Vi vill stärka med . Vi avsätter , och riktar därtill om regeringens , direkt till företagshälsovård . Barnbidraget har legat på samma nivå sedan den dåvarande socialdemokratiska regeringen höjde det . Barnbidraget är en av de bärande byggstenarna i vår familjepolitik och en viktig del av den generella välfärden. Barnbidraget ger föräldrar och barn ett välbehövligt ekonomiskt tillskott och utformningen har flera fördelar. Det innebär inte någon så kallad fattigdomsfälla eftersom det inte finns några marginaleffekter. Föräldrar som går från arbetslöshet till arbete går inte miste om bidraget. På detta sätt sänker barnbidraget trösklarna till arbetsmarknaden. Barnbidraget har också en låg administrativ kostnad och antalet felaktiga utbetalningar är mycket få. Barnbidraget är omfördelande trots att det går till alla familjer oavsett inkomst. Enligt SCB har barnbidraget ungefär så stor betydelse för den ekonomiska standarden för en förälder som lever med ett barn eller fler, än för familjer med två vuxna och ett barn. Att familjer med små marginaler konsumerar en större del av sitt ekonomiska utrymme innebär också att det är en mycket klok prioritering i valet av olika alternativ för hur den inhemska efterfrågan kan stimuleras. Ett höjt barnbidrag är betydligt mer effektivt för jobbskapande än vad breda skattesänkningar är. Vi föreslår att barnbidraget höjs med per barn och månad. Därmed blir barnbidraget . Studiebidraget för gymnasieungdomar höjs på samma sätt. Det försvagar de offentliga finanserna med . Ensamstående föräldrar, oftast mammor, har oftare en knappare ekonomi än andra föräldrar. Det drabbar barnen direkt. Det finns inte pengar till en ny cykel, till att följa med på skolutflykten eller till att ta hem kompisar och bjuda på mellanmål. Vi vill därför höja underhållsstödet. Tillsammans med höjningen av barnbidraget blir det ett välkommet tillskott för familjer som lever på mycket knappa resurser. Vi föreslår att underhållsstödet höjs med per barn och månad, till en kostnad av 2014. En utvecklande fritid för alla barn Barnfattigdom finns för att deras föräldrar är fattiga. Alla barn i ska kunna utveckla sina intressen och sina förmågor och ha en meningsfull fritid. Det har ett värde i sig. Vi vet också att de barn som får utöva intressen, delta i aktiviteter och idrotta också lyckas bättre i skolan. I förlängningen påverkas därmed också deras möjlighet att få arbete och en god inkomst under livet. Regeringen vill införa en fritidspeng för barn i familjer som haft ekonomiskt bistånd eller längre. Vi menar att det sätt regeringen angriper problemet – som förvärrats av att allt fler föräldrar går utan arbete – är fel väg att gå. Barn ska inte behöva begära kvitton och intyg från den förening eller kommun som arrangerar aktiviteten de vill delta i. Det är utpekande och stigmatiserande, och påminner starkt om den ordning som rådde innan den generella välfärden byggdes ut. Dit ska vi inte tillbaka. Vi föreslår att de medel som avsätts för fritidspengen istället tillförs kommunerna på ett sådant sätt att försörjningsstödsnormen för berörda familjer höjs med motsvarande belopp. Barnomsorg , nätter och Att arbeta kvällar, eller delade turer blir allt vanligare. Många på dagens arbetsmarknad, inte minst tjänstemän, arbetar mycket övertid i långa perioder. Också inom tjänstesektorn är arbete , nätter och alltmer vanligt förekommande. För många kan det vara svårt att förena arbetsliv med föräldraskap. Samhället har en viktig roll i att tillhandahålla en välfärd som möter dagens behov på välfärdstjänster. En utbyggd barnomsorg , nätter och är naturlig del av en modern välfärd. Det stärker både kvinnors och mäns möjligheter att jobba som barnen får trygghet och kontinuitet. Allt fler kommuner tillhandahåller barnomsorg , nätter och . Vi vill stimulera att fler tillhandahåller denna viktiga del i välfärden. Vi avsätter 2014 för detta syfte. Regeringens misslyckande med jobben drabbar varje generation . Det är den höga arbetslösheten som får bromsen i pensionssystemet att slå till, så att många äldre får mindre i plånboken . Den höga arbetslösheten och försämringarna av a-kassa och sjukförsäkring innebär att staten vältrar över kraftigt stigande kostnader för försörjningsstöd, vilket i sin tur leder till att kommunerna får svårare att upprätthålla kvaliteten i vård och omsorg för de äldre. Regeringen har dessutom skapat en skatteklyfta mellan pensionärer och löntagare, till pensionärernas nackdel. För att kunna värna de äldres intressen måste arbetslösheten bekämpas. Att vi får leva allt längre och att vi får behålla våra nära och kära allt längre i livet är en stor framgång för vårt samhälle. måste ha en politik som fungerar för dagens äldre och för de många fler som förhoppningsvis kommer att leva än längre. Därför vill vi ha ett tydligt och förutsägbart pensionssystem som är till för pensionärerna – inte för de som vill sko sig på systemet genom höga kostnader för förvaltning, rådgivning och placering. Detta vill vi driva inom ramen för pensionsöverenskommelsen. Att säkerställa en god och högkvalitativ äldreomsorg är en av de stora välfärdsutmaningarna för . Allt fler blir allt äldre och andelen äldre i befolkningen kommer att öka under . Utmaningarna och behovet av planering är mycket stort och omfattande. Det handlar om att hålla hög kvalitet i verksamheten som vi möter ökade behov av resurser och personal. Kvaliteten i vården och omsorgen om de äldre ska vara så hög att de inte blir beroende av att deras barn går ner i arbetstid för att hjälpa till.