mot · H102Fi13 · 2014-05-06 00:00:00 — Därutöver föreslogs resurser för att förbättra matchningen på arbetsmarknaden genom satsningar på bristyrkesutbildningar som utformas i nära samverkan med näringslivet och andra arbetsgivare, utbyggd yrkesutbildning och satsning på högskolan. Med sådana aktiva insatser hade vi kunnat komma närmare målet om att ska ha lägst arbetslöshet i EU 2020. Mindre klasser och högre kompetens Utbildning är nyckeln till framtidens jobb och konkurrenskraft. Därför föreslogs betydande investeringar i skolan, förskolan och i människors möjligheter till vidare utbildning i den socialdemokratiska budgetmotionen. Vi föreslog mindre klasser, fler specialpedagoger och speciallärare i skolans lägre åldrar och satsningar på förskolan. Det hade gett mer tid för lärarna med varje enskild elev och möjliggjort att varje elev får stöd i sin utveckling. Det enskilt viktigaste för elevernas resultat är att de möter skickliga och engagerade lärare som har bra förutsättningar att bedriva en god undervisning. Vi ville därför öka attraktiviteten i läraryrket. Vi tog initiativ till en nationell samling för läraryrket och avsatte medel för en lärarmiljard. Vi avsatte också medel för att höja kvaliteten i lärarutbildningen, minska den administrativa bördan och stärka rektorernas möjligheter att stötta och leda det pedagogiska arbetet. som vi presenterade insatser för att vända resultaten i skolan, föreslog vi fler platser inom den högre utbildningen. En växande andel av jobben kommer att kräva en högre utbildning. behöver tillhöra de länder i världen som har högst andel med högre utbildning. Vi sade nej till regeringens neddragningar av antalet högskoleplatser, och föreslog fler utbildningsmöjligheter i yrkeshögskola och högskola. Med sådana aktiva insatser hade fler unga och vuxna kunnat utbilda sig för att stärka sina möjligheter att hitta ett jobb. Mer tid för vård Svensk sjukvård håller fortfarande hög kvalitet i en internationell jämförelse. Vi ser dock tecken på att utvecklingen går åt fel håll. Flera delar av sjukvården har allvarliga problem. De anställda i vården behöver ta hand om allt fler och belastningen på akutmottagningar, vårdavdelningar och andra verksamheter är mycket hög. Den pressade situationen leder till brister i patientsäkerheten. Vi behöver utveckla en sjukvård där patienter känner trygghet och där personalen kan utföra sitt jobb på ett säkert sätt. Socialdemokraterna föreslog därför i budgetmotionen att resurser skulle investeras för mer vårdpersonal. Det hade gett mer tid för vård och höjt kvaliteten. Inom ramen för insatsen låg ett särskilt fokus på att säkerställa ett bra omhändertagande av svårt sjuka äldre. För att personalen skulle få mer tid för vård föreslogs också en nationell vårdrevision för att minska administrationen inom vården. Trots den oroliga situationen inom sjukvården valde regeringen att prioritera ytterligare skattesänkningar i budgeten . För Socialdemokraterna var det viktigare att komma till rätta med vårdkrisen och att återupprätta förtroendet för sjukvården än ytterligare skattesänkningar. Med en socialdemokratisk politik hade vi kunnat stärka sjukvården . Regeringen ryter mot de svenska budgetreglerna Socialdemokraterna lade fast det finanspolitiska ramverket – med överskottsmål, utgiftstak, balanskrav på kommunerna och en sammanhållen budgetprocess – efter den svenska 90-talskrisen. har tjänat väl. anslöt sig även till denna ordning. Den breda uppslutningen bakom ramverket har varit en styrka för under finanskrisen. Ordning och reda i statens finanser har varit en av viktigaste konkurrensfördelar. Men denna konkurrensfördel går lätt förlorad om ramverket ignoreras. För att minska den offentliga skulden och för att skapa en buffert inför den demografiska utvecklingens kommande påfrestningar på de offentliga välfärdssystemen har ett överskottsmål. Överskottsmålet innebär att de offentliga finanserna ska visa ett överskott på av BNP över en konjunkturcykel. Det betyder att konjunkturnedgångar kan mötas med en mer expansiv politik – så länge som finanspolitiken stramas åt när konjunkturen stärks. Över tid ska underskott och överskott ligga på en nivå som är förenlig med målet. Regeringen uppger att den står fast vid överskottsmålet – men man förmår inte leva upp till det. I stället har stora och ofta ofinansierade skattesänkningar genomförts. avsåg regeringen att låna ytterligare medel för att sänka skatten för dem som tjänar bäst. röstade ned detta förslag, vilket bidrog till en bättre måluppfyllelse. Vår hållning är att regler ska efterlevas. De offentliga finansernas utveckling uppvisade de offentliga finanserna ett överskott om . I vårpropositionen beräknas underskottet bli . Sammantaget har de offentliga finanserna alltså vid makten försvagats med , enligt regeringens egen bedömning. Den viktigaste förklaringen till att de offentliga finanserna har försvagats är att regeringen har genomfört stora skattesänkningar, varav många med lånade pengar. Regeringens skattesänkningar har sammantaget försvagat de offentliga finanserna med . Ofta har ofinansierade skattesänkningar motiverats med att sådana insatser skulle vara väl avvägda mot bakgrund av konjunkturläget. Det finns flera skäl att invända mot denna argumentation. För det första är permanenta skattesänkningar föga lämpliga som konjunkturinsatser, eftersom de inte avvecklas när konjunkturen stärks. För det andra är det väl känt att offentlig konsumtion och offentliga investeringar ger ett starkare bidrag till konjunkturen än skattesänkningar. Hushåll som har det lite bättre ställt kan välja att spara hela eller delar av skattesänkningen. kommer en del av ökningen i konsumtionen att motsvaras av en ökning i importen, och således inte stimulera den inhemska ekonomin. Figur 32: Finansiellt sparande konsoliderad offentlig sektor Miljarder kronor Källa: , . Figur 33: Konjunkturjusterat finansiellt sparande konsoliderad offentlig sektor Procent av BNP Källa: , (), (). har regeringen valt att genomföra en mycket expansiv finanspolitik. Underskottet är det största sedan nittiotalskrisen. stärks konjunkturen, enligt regeringens egen bedömning. Tillväxten 2014 väntas bli , vilket är betydligt högre än genomsnittet . Regeringens finanspolitik låter sig alltså inte motiveras på konjunkturpolitiska grunder. Uppföljning av de budgetpolitiska målen Det finanspolitiska ramverket har tjänat väl. Ordning och reda i de offentliga finanserna är en viktig konkurrensfördel för . Grunden för detta är att de regelverk som satts upp också efterlevs. Regeringen överskrider inte utgiftstaken. Den nedanstående uppföljningen fokuserar därför på uppfyllelsen av överskottsmålet. För att utvärdera uppfyllelsen av överskottsmålet har regeringen själv valt att upprätta tre indikatorer: Det historiska tioårssnittet, det konjunkturjusterade sparandet samt en sjuårsindikator som mäter sparandets utveckling över budgetåret, de tre föregående åren och de tre följande åren. , i budgetpropositionen , fann regeringen att den föreslagna politiken inte var förenlig med överskottsmålet. Om det bakåtblickande tioårssnittet konstaterades: –2011 motsvarade det finansiella sparandet i den offentliga sektorn i genomsnitt av BNP. Sparandet låg med andra ord något under målsatt nivå. Figur 34: Finansiellt sparande i offentlig sektor samt indikatorer för avstämning mot överskottsmålet Procent av BNP -1,3 -1,6 -0,3 -1,3 -2,0 -0,8 -1,3 -2,3 -1,3 -0,2 -1,0 -1,3 -0,5 -1,0 -1,8 -1,1 -0,5 -0,7 -0,9 Källa: Vårpropositionen , (), (). Om sjuårsindikatorn konstaterades, likaledes: Om vikt tillmäts både den ojusterade och den konjunkturjusterade sjuårsindikatorn förefaller det finansiella sparandet ligga något under överskottsmålet. Även det strukturella sparandet pekar i samma riktning: Denna indikator pekar på ett sparande som ligger under målet och nästa. Regeringen bedömde själv att reformutrymmet i budgetpropositionen var väl tilltaget: Sammantaget visar indikatorerna som används för att följa upp överskottsmålet på ett finansiellt sparande som ligger något under målet 2012–2014. har de indikatorer regeringen använder för att utvärdera måluppfyllelsen sjunkit. Samtliga ligger långt ifrån den målsatta nivån. I budgetpropositionen låg ingen av indikatorerna i närheten av nivån på . Sjuårsindikatorn var negativ. Regeringen valde likväl att föreslå stora ofinansierade skattesänkningar. Det bidrog till sämre måluppfyllelse. Regeringen konstaterade , i budgetpropositionen , att Om vikt tillmäts både den ojusterade och den konjunkturjusterade sjuårsindikatorn ligger det finansiella sparandet av BNP samtliga år. Vidare konstaterades att Det strukturella sparandet bedöms vara lägre än av BNP 2012–2015 för att sedan öka till något 2017. Denna indikator pekar således på ett sparande som ligger under överskottsmålets nivå fram vid en oförändrad politik, utöver de åtgärder som föreslås i denna proposition. stod det alltså klart: Överskottsmålet skulle inte nås. Enligt de indikatorer regeringen själv fastställt för att följa upp måluppfyllelsen var den förda politiken inte förenlig med ramverket. I vårpropositionen finner regeringen återigen att indikatorerna inte når upp till överskottsmålets nivå. Både det strukturella sparandet och sjuårsindikatorn är negativa. Ingenting tyder på att regeringen lever upp till det finanspolitiska ramverket. Regeringens har tre expertmyndigheter som stämmer av den förda politiken mot det finanspolitiska ramverket – Finanspolitiska Rådet, och . Finanspolitiska Rådet noterade rapport: Överskottsmålet nås inte. Rådet konstaterar vidare att de indikatorer regeringen redovisar pekar på att överskottsmålet inte uppnås. Rådets bedömning, liksom beräkningar från såväl som , visar att det kommer att ställas stora krav på finanspolitiken för att målavvikelsen ska kunna korrigeras. För att upprätthålla trovärdigheten för det finanspolitiska ramverket bör regeringen presentera en tydlig plan för hur överskottsmålet ska kunna nås under den konjunkturcykel som är relevant för måluppfyllelsen. Enligt bedömning krävs en stram finanspolitik för att överskottsmålet ska nås. Med antaganden om en återhållsam finanspolitik gör prognosen att det finansiella sparandet kan nå överskottsmålets nivå 2018. konstaterar att indikatorerna för utvärdering av överskottsmålet visar att målet inte nås. För att målet ska nås krävs skattehöjningar eller utgiftsminskningar. Hur snabbt målet ska nås och på vilket sätt är en politisk bedömning. Expertmyndigheterna är eniga: Överskottsmålet nås inte. Regeringen har överskattat reformutrymmet. Överskottsmålet har inte varit förenligt med de stora ofinansierade skattesänkningar som regeringen genomfört . I stabilitets- och tillväxtpakten finns två skarpa gränser: underskottet i den offentliga sektorns finanser får inte vara större än av BNP och skulden får inte överstiga av BNP. Eftersom endast ett fåtal EU-länder klarat dessa gränser samtliga år har pakten lidit av trovärdighetsproblem. 2011 stramades pakten upp – bl.a. genom en möjlighet att bötfälla euroländer som inte följer regelverket – i syfte att stärka dess status och funktion. Kärnan i stabilitets- och tillväxtpakten är att medlemsländerna ska bedriva en ansvarsfull ekonomisk politik. Riktmärket är att statsfinanserna ska vara nära balans eller i överskott. Medlemsländerna ska etablera ett budgetmål på medellång sikt och utforma en finanspolitik som gör det troligt att målet nås. Detta medelfristiga budgetmål – som ska ta hänsyn till konjunktursvängningar samt bortse från engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder – ska sättas så att det finns en bred marginal ned till underskottsgränsen på av BNP och så att skuldsituationen kan hanteras på ett effektivt sätt. Inom stabilitets- och tillväxtpakten gäller för euroländer och länder som på väg in i eurosamarbetet att det medelfristiga målet aldrig får sättas på en nivå som är sämre än –av BNP. Inom ramen för finanspakten har dessutom gjort ett mer långtgående gemensamt åtagande. Där slås fast att det medelfristiga målet inte får vara sämre än –0,av BNP. Endast om skulden är klart lägre än av BNP är det acceptabelt att gå ner till –av BNP. är bundet av stabilitets- och tillväxtpaktens regelverk, men har ingen skyldighet att följa de något hårdare reglerna i finanspakten. När det gäller balansen i de offentliga finanserna är bedömning att når ett underskott på . räknar med ett underskott på . har ifrågasatt om det finns ett betryggande avstånd till gränsen på . När det gäller den strukturella balansen har regeringen satt ett medelfristigt mål på –av BNP. gör bedömningen att det konjunkturjusterade sparandet uppgår till –1,. Motsvarande siffra i prognos är –1,. Mycket talar alltså för att målet inte nås. Kommissionen återkommer med sin värdering av det svenska konvergensprogrammet maj/juni. skulle, mot bakgrund av de bedömningar som presenterats, kunna få rekommendationen att presentera ytterligare insatser för att konsolidera de offentliga finanserna. Figur 35: Prognostiserat offentligt finansiellt sparande Fyraårsprognoser från mandatperiodens budgetpropositioner (procent av BNP) Källa: Budgetpropositionerna , 2012, 2013 respektive 2014, samt vårpropositionen 2014. Överskottsmålet nås inte. En förklaring till att regeringen har tagit ut ett alltför stort reformutrymme är att de egna prognoserna för de offentliga finanserna regelmässigt varit överoptimistiska. Fundamentet för regeringens kalkyler är en uppfattning att jämviktsarbetslösheten i , , är . Med denna uppfattning följer att arbetslösheten på samma sikt kommer att sjunka kraftigt. Förklaringen till regeringens mycket optimistiska syn på arbetsmarknadens utveckling är ett antagande om att den genomförda politiken till slut ska vara mycket effektiv i att skapa jobb. De hittillsvarande utfallen vittnar inte om att detta antagande skulle vara riktigt. Regeringens antagande att arbetslösheten kommer att sjunka kraftigt får återverkningar på regeringens syn på de offentliga finansernas utveckling. Med förväntat stigande sysselsättning ökar de förväntade skatteintäkterna. sjunker de förväntade kostnaderna för arbetslösheten. Prognosfelen som följt av regeringens optimistiska syn på arbetsmarknadens utveckling är betydande. I budgetpropositionen väntade sig regeringen att de offentliga finanserna skulle uppvisa ett överskott om av BNP 2014. I vårpropositionen väntar sig regeringen i stället ett underskott om av BNP. Regeringen uppger i vårpropositionen att de väntar sig att de offentliga finanserna ska stärkas med . Det skiljer sig inte materiellt från tidigare års prognoser. väntade sig regeringen att de offentliga finanserna skulle stärkas med . I verkligheten försvagades de. Regeringen har under vart och ett av sagt att de offentliga finanserna kommer att stärkas med . tyder ingenting på att dessa prognoser har haft något med den faktiska utvecklingen att göra. En mer aktiv finanspolitik Vid måttliga konjunktursvängningar bör finanspolitiken verka via de automatiska stabilisatorerna. Med ett sämre konjunkturläge följer ökade utbetalningar från arbetslöshetsförsäkringen. sjunker skatteintäkterna med sjunkande sysselsättning. På dessa sätt stimuleras ekonomin med automatik när konjunkturen försämras. Regeringen har emellertid försämrat arbetslöshetsförsäkringen och sänkt skatten rejält. Det innebär att de automatiska stabilisatorerna har försvagats. Att investera i en bättre arbetslöshetsförsäkring och en mer effektiv arbetsmarknadspolitik är viktigt för att stärka dessa. Vid större konjunktursvängningar kan mer aktiva finanspolitiska insatser övervägas. Det finns flera anledningar att se över hur sådana insatser kan genomföras på ett mer effektivt sätt: För det första tyder senare års forskning på att finanspolitiken har större möjligheter att stabilisera den ekonomiska utvecklingen än vad forskarsamhället trott. Storleken på de finanspolitiska multiplikatorerna förefaller ha underskattats – i synnerhet i de fall när penningpolitiken passiviserats av en bindande nollränterestriktion. För det andra har de automatiska stabilisatorerna i försvagats. Även detta är ett argument för att överväga insatser för att stärka den aktiva finanspolitiken. Vid större konjunktursvängningar finns det anledning att vidta aktiva finanspolitiska åtgärder för att stabilisera den ekonomiska utvecklingen. Trots att motiven för en mer aktiv finanspolitik stärkts är det väl känt att sådana insatser är förenade med tidsfördröjningar. För att åstadkomma en god tidsanpassning av finanspolitiska åtgärder är det viktigt att det finns spadfärdiga projekt som kan sättas igång med kort varsel. Spadfärdiga projekt kan inkludera offentliga infrastrukturprojekt och stimulanser till bostadsinvesteringar men de kan också omfatta andra program såsom subventionerad sysselsättning. Därför bör möjligheterna att åstadkomma bättre tidsanpassning vad gäller statens infrastrukturinvesteringar och stimulanser till bostadsinvesteringar ses över. Den införda lagen om stöd vid korttidsarbete kan tjäna som exempel på ett program för subventionerad sysselsättning som kan sättas igång med kort varsel och därmed med rimlig anpassning till konjunkturutvecklingen. Systemet innefattar statliga subventioner för att bevara arbetstillfällen vid företag som möter en vikande efterfrågan genom att anställda tillfälligt går ned i arbetstid och lön. På samma sätt skulle ett system med ekonomiskt stöd till en nettoökning av sysselsättningen i företag också kunna utformas så att det kan aktiveras med kort varsel. Sådana marginella sysselsättningsstöd (MSS) har i viss utsträckning prövats tidigare i liksom i flera andra länder. svenska erfarenheter är inte odelat positiva men mycket tyder på att de system som har prövats har varit alltför komplicerade eller alltför begränsade i tiden. För att möjliggöra en bättre tidsanpassning av den aktiva finanspolitiken bör ett system med marginella sysselsättningsstöd utredas. De automatiska stabilisatorerna ska stärkas. Därutöver har motiven för att använda mer aktiva finanspolitiska insatser vid större konjunktursvängningar stärkts. Därför bör möjligheterna att förbättra tidsanpassningen av sådana insatser ses över. Utformningen av marginella sysselsättningsstöd bör också utredas. Full sysselsättning är den ekonomiska politikens viktigaste mål. Men under har haft högre arbetslöshet och lägre sysselsättning, även i perioder med stark BNP-tillväxt, än vad som var fallet före 1990-talskrisen. Figur 36: Arbetslöshet i EU:s medlemsländer 2013 Full sysselsättning är ett läge när alla som kan och vill arbeta också finner ett arbete. Men det räcker inte med låg arbetslöshet. För att begreppet full sysselsättning ska vara meningsfullt som målsättning krävs att sysselsättningsgraden är hög. Många måste både vilja och kunna arbeta. För att den samlade ekonomiska politiken ska ta tydligare steg mot full sysselsättning behöver ett sysselsättningspolitiskt ramverk utvecklas. Ett sysselsättningspolitiskt ramverk med ett övergripande mål tydliggör politikens inriktning. Det stärker styrningen inom och myndigheter för att lyfta fram nya förslag som verkar i riktning mot måluppfyllelse. ska följa utvecklingen i sysselsättningsgraden, antalet arbetade timmar och arbetslösheten, för såväl kvinnor som män. Det sysselsättningspolitiska ramverket ska byggas kring ett tydligt mål för jobben: ska öka antalet människor som arbetar och antalet arbetade timmar i ekonomin så mycket att vi når lägst arbetslöshet i EU. Ökad jämställdhet är viktigt för ökad sysselsättning. är sysselsättningsgraden bland män betydligt högre än bland kvinnor. Om man mäter hur stor andel kvinnor och män som arbetar, men framför allt om man tar hänsyn till att kvinnor generellt sett har kortare arbetstid än män. Det är inte förnuftigt. Kvinnors sysselsättning ska öka. Det är viktigt både för ekonomi och för kvinnors ekonomi och ställning på arbetsmarknaden. Vårt mål är att kvinnors förvärvsfrekvens ska vara lika hög som männens. Ett ambitiöst mål ska följas av en kraftfull politik med fokus på jobben. Då krävs ordning och reda i de offentliga finanserna, en aktiv näringspolitik, investeringar i människors kunskaper och kompetens och en fungerande välfärd. I ett internationellt perspektiv har starka offentliga finanser, vilket till stor del förklaras av att regeringar följde det finanspolitiska ramverket. För att bedöma värdet på statens förmögenhet räcker det emellertid inte med att enbart se till statens finansiella ställning. För att bedriva en väl avvägd ekonomisk politik måste man även beakta hur värdet på de statliga reala tillgångarna, det vill säga vägar, järnvägar och annat fysiskt kapital i statlig ägo, utvecklas. Värdet på den offentliga kapitalstocken beror av investeringsbeslut som fattats under en betydande tidsrymd. För att analysera behovet av ökade investeringar behöver man därför studera utvecklingen i ett längre historiskt perspektiv. Sedan ungefär har de offentliga investeringarna stabiliserats kring av BNP. För att på bästa sätt följa hur de offentliga investeringarna utvecklas behöver investeringarna tydligt redovisas. Vi föreslår att en investeringsplan över de samlade offentliga investeringarna ska biläggas budgetpropositionen . Planen ska redovisa i närtid genomförda, nu pågående samt planerade offentligt finansierade investeringsprojekt. Investeringsplanen ska redovisas som utgiftstaken fastställs. Investeringsplanen ska redovisas både i absoluta tal och som andel av den samlade ekonomin. Kapitalstockens utveckling ska särskilt belysas. Figur 37: Arbetslöshet i EU15 Procent av arbetskraften Figur 38: Ungdomsarbetslöshet i EU15 Procent av arbetskraften Så når vi lägst arbetslöshet i EU 2020 Socialdemokraterna har utvecklat och förnyat sin politik. Vårt mål är att nå lägst arbetslöshet i EU 2020. Vår strategi består av insatser på tre områden: Öka efterfrågan på arbetskraft. För att öka efterfrågan krävs en aktiv näringspolitik och samverkan mellan politik, näringsliv, akademi och arbetsmarknadens parter. hela innovationskedjan så att fler företag, innovatörer och entreprenörer lyckas utveckla sina idéer till framgångsrika produkter och tjänster. Utbilda för rätt kompetens. Trots att har hög arbetslöshet har många arbetsgivare svårt att hitta personal. En fungerande utbildningspolitik och en effektiv arbetsmarknad är avgörande om vi ska kunna komma till rätta med arbetslösheten. Vi vill göra omfattande satsningar inom skola, utbildning och en effektiv arbetsförmedling så att människor kan ta de jobb som finns och de nya som växer fram. Investera för framtiden. För att upprätthålla konkurrenskraft krävs att vi gör nödvändiga investeringar. Det omfattar exempelvis infrastruktur för fungerande transporter för varor och för att människor ska kunna pendla till jobbet, nya bostäder och klimatinvesteringar. Öka efterfrågan på arbetskraft – en aktiv näringspolitik är ett av världens mest öppna, innovativa och konkurrenskraftiga länder. Frihandel och globalisering skapar stora möjligheter för och svenska företag. Vi socialdemokrater vill stärka innovationsklimat och därmed skapa förutsättningar för nya jobb att växa fram. Vi ser med oro på att nu sjunker i rankning över konkurrenskraft. är för litet för stora motsättningar. För att ska stå starkt i den internationella konkurrensen krävs ett väl utvecklat samarbete mellan politik, näringsliv, fackliga organisationer och akademi. Näringslivet är inget särintresse. Samverkansmodeller mellan det privata och det offentliga har historiskt varit mycket viktiga för att driva på utvecklingen i . Konkurrenskraften i näringslivet främjas av långsiktighet i investeringar och ägande. Socialdemokraterna avser att se över hur långsiktiga investeringar kan premieras framför spekulation och kortsiktighet. Samverkan är centralt för att se till att forskning och utveckling (FoU) blir till kommersiella produkter.