· H2C120141120fs · 2014-11-20 14:00:46 — Vi måste sätta oss ned tillsammans för att se till att ge bättre stöd i tidig ålder, få en bättre lärarrekrytering, få en jämlik skola och lämna situationen där skolans problem skylls på någon annan och ingen tar ansvar bakom oss. Vi är beredda att tillsätta en skolkommission som ska titta på de stora frågorna om hur det kan bli mer likvärdighet i skolsystemet och hur lärarna kan stödjas i sitt uppdrag. Men det hjälper inte barnen som är i skolan här och , och därför måste det till investeringar i skolan. Och dem är vi beredda att göra. Jag tänkte ställa en fråga till statsrådet . I våra gränsregioner finns många människor som pendlar till ett annat land. Mellan och är det ungefär 17 000 . Det är bra på många sätt. Ett problem är att dessa människor inte finns med i den officiella statistiken. Det gör bland annat att och andra delar av förefaller ha högre arbetslöshet än vad som egentligen är fallet. Det gör i sin tur att planeringsförutsättningarna blir skeva eftersom en så stor del av arbetskraften inte räknas in i olika planeringsunderlag. fanns en nordisk statistikdatabas, , som är nedlagd. Därför frågar jag statsrådet som har ansvaret för de nordiska samarbetsfrågorna: Avser statsrådet att vidta några åtgärder för att förbättra det statistiska underlaget gällande pendlare i gränsregioner? Ett tack till för att han sätter ljuset på en angelägen fråga! Det är riktigt att när vi inte har en korrekt bild av hur verkligheten ser ut kan vi heller inte alltid fatta de bästa besluten. Den här frågan var som sagt uppe i samband med att man diskuterade fortsättningen på Statnords arbete. Vi var för en fortsättning, men två av våra grannländer ville inte skjuta till de ekonomiska resurser som en fortsättning förutsatte. Jag har inte gett upp tanken på att det skulle kunna bli en fortsättning på den här statistiska kartläggningen så att vi får en bra bild av hur det ser ut i gränsregionerna och i våra grannländer sammantaget. Jag utgår ifrån att vi kommer att kunna ta upp det. Jag kommer själv att se till att frågan kommer att tas upp i det fortsatta nordiska samarbetet. Tack så mycket för det svaret! Det känns väldigt bra att statsrådet har ambitionen att ta upp den frågeställningen. En möjlighet är att vår statistiska centralbyrå skulle kunna få ett utökat ansvar för frågorna ifall det nu inte går att övertyga våra grannländer om att starta ett sådant arbete igen. är det på den svenska sidan som helt finansierar det. Man skulle kunna tänka sig andra modeller ifall det inte går att se över ett sådant utökat ansvar för SCB eller liknande längre fram. Ja, det finns säkert flera sätt att lösa det behovet på. Ett skulle kunna vara att de olika nationella statistikbyråerna och myndigheterna tar ett gemensamt ansvar. Det är en fråga som vi får titta på och återkomma till. Jag tycker att det är viktigt att vi tar ett gemensamt ansvar och delar på det mellan de nordiska länderna. Vi får återkomma till frågan. firar vi att fyller . Det är en stor dag. Det är viktigt att vi arbetar för att konventionen återspeglas i barns vardag. Vi vet att barn som finns i ekonomiskt utsatta hushåll deltar i fritidsaktiviteter i mindre utsträckning än andra barn. Alliansregeringen införde en fritidspeng för att dessa barn skulle få bättre möjligheter att vara med i fritidsverksamhet, till exempel att betala träningsavgifter. Stödet var utformat så att barnen inte skulle behöva känna att de tog från hushållskassan för att betala träningsavgifterna. Denna peng vill regeringen nu slopa rakt av . Med precision slår regeringen mot utsatta barns fritidsaktiviteter. Hur går det ihop med stadganden om barns rätt till fritid, lek och rekreation? Frågan går till : Är regeringen beredd att ändra sig och backa i den här frågan? Det vore ett utmärkt tillfälle när fyller . Tack för frågan! Ja, det här är verkligen att fira. var en viktig milstolpe för att stärka barns rättigheter, och det är också en av anledningarna till att vår regering är beredd att göra till svensk lag. Det har dröjt , och det har vi väl alla ett gemensamt ansvar för. Det har dröjt alldeles för länge innan vi lyckats göra till svensk lag. Vi kan konstatera att den förra regeringen tyvärr misslyckades med att gå i mål med det arbetet. Vi kommer att göra det. ställer en konkret fråga som handlar om fritidspengen. Vi vidtar från regeringens sida flera åtgärder mot barnfattigdomen. En av de viktigaste är höjningen av underhållsstödet, som är speciellt viktigt för många av de barn som lever i barnfattigdom. Vi gör förändringarna vad gäller fritidspengen kopplat till förändringen av för socialbidrag. Det är för att se till att alla barn, inte bara barn i familjer som klarar att söka ett särskilt stöd, ska kunna få tillgång till en fungerande fritidsverksamhet. Tack för svaret! Så här skriver i sitt remissvar gällande förslaget om att slopa fritidspengen: "Barn som vi träffat beskriver att de ofta känner stort ansvar för familjens ekonomi. berättar så här: 'Jag har alltid spelat fotboll, men så slutade jag ungefär och det var också lite för att det började bli dyrt.'" Idén med fritidspengen var att utgifter för fritidsaktiviteter inte skulle behöva konkurrera med familjens ekonomi i övrigt. konstaterar: Det är djupt olyckligt att avskaffa detta stöd utan att veta hur det drabbar barnen. säger så här om regeringens förslag: Ett avskaffande av fritidspengen drabbar de mest utsatta barnen. Jag frågar igen: När fyller , är det inte ett bra tillfälle att backa i den här frågan, inte för skull eller för Rädda Barnens skull men för dessa barns skull och deras rätt till fritidsverksamhet? Jag är jätteglad för att har börjat läsa remissvaren från barnrättsorganisationer och . Jag hade såklart önskat att man hade gjort det också när man försämrade förutsättningarna för sjuka som blev utförsäkrade. Varje gång en sjuk förälder utförsäkrades innebar det att fler barn behövde växa upp i barnfattigdom. Man stärkte inte heller a-kassan, vilket gjorde att arbetslöshet blev förknippad med fattigdom. Den här regeringen kommer att stå upp för barnrätten. Den här regeringen kommer att göra till svensk lag. Just i den här frågan drar och jag olika slutsatser om vad som är den bästa vägen för att se till att unga i familjer med ekonomiska svårigheter också får möjlighet till fritidsaktiviteter. Jag tror inte att ett bidrag som man särskilt måste söka är det som fungerar bäst för familjer som känner ett stort avstånd till de kommunala myndigheterna. Vi tror snarare på att man förändrar socialbidragsnormen och stärker förutsättningarna för ekonomiskt svaga familjer totalt sett, genom att till exempel höja underhållsstödet och återuppbygga en fungerande a-kassa och sjukförsäkring. Min fråga går till statsrådet . Vi ser nu efter några veckors regerande våndan av att inte vara förberedd. Några vallöften är svikna - det är vi visserligen glada för. Några reformer backar man på. Inte minst finns förslaget om obligatorisk gymnasieskola. Där vill man alltså slå ett obligatorium i huvudet på de elever som är svaga, som inte är speciellt motiverade att gå i skolan eller som hoppar av. Förslaget har mött ganska stort motstånd, och vi har även hört att statsrådet har tvekat om det i någon interpellationsdebatt. Min fråga är: När kommer regeringen att dra tillbaka förslaget? Tack, , för frågeställningen! Till att börja med kan jag konstatera: Ska man klara sig på en modern arbetsmarknad behöver man gymnasiekompetens. Den sortens kvalifikationer har visat sig vara en nyckel till jobb. Regeringens främsta ambition framåt är att höja sysselsättningen och framför allt att pressa tillbaka den skyhöga ungdomsarbetslöshet som råder i vårt land. Vi i regeringen har sagt att vår målsättning är att alla unga ska få gymnasiekompetens. Däremot har vi varit tydliga med att formen för hur detta ska nås ska utredas. Vi vill gärna göra det tillsammans med . Vi sträcker ut vår hand även till de andra partierna i och hoppas att vi tillsammans ska ta ansvar för när det kommer till den här frågan. Som det ser ut just nu kommer förslaget att falla om det läggs på bord. Jag tror också att vi måste stärka gymnasieskolan, men det går naturligtvis framför allt genom en bättre grundskola så att fler klarar de nationella programmen. Min fråga är då: Finns det fler verktyg i statsrådets låda än ett obligatoriskt gymnasium? Tack, frågeställaren! Jag kan inleda med att säga att regeringen delar den åsikt som framförs att det är viktigt att gå in med tidiga insatser. Det ska bli fler lärare och mindre skolklasser. Vi ska se till att tiden mellan läraren och eleven förstärks, för vi vill ju få till mötet mellan kunskapsförmedlaren, som är läraren, och eleven. Det är där någonstans kärnan ligger. Där är vi helt och hållet överens. Jag hoppas att vi tillsammans kan ta ett ansvar för och för skolan och att vi finner varandra i fråga om hur vi ska se till att alla elever får gymnasiekompetens. Låt oss utreda frågan så som vi har sagt, låt oss ta ansvar tillsammans och låt oss sedan se till att vi ger unga en ljus framtid! Min fråga är riktad till justitie- och migrationsminister . Vad tar den nya regeringen fram för förslag för att skydda handeln mot hot och andra brott? För att illustrera problemets allvar ska jag återge några skrämmande siffror. Stölder, rån och bedrägerier kostar handeln ofattbara . Det motsvarar hela landstings årliga budget. Och det är inte bara pengar det handlar om; det handlar om sömnlösa nätter, förstörda liv, slöseri och mycket annat. Rån med skjutvapen ökade . 65 000 svenskar har drabbats av id-kapningar, där identiteterna används i handeln till bedrägerier. anmäldes 13 000 fakturabedrägerier. Min fråga är: När tänker regeringen ta problemet på allvar och vidta konkreta åtgärder? har helt rätt i att det här är en stor fråga, inte minst på landsbygden där man ser en del inbrottsvågor i delar av vårt land. Och det är naturligtvis en stor fråga för handeln, som drabbas av butiksrån och sådant. Den här regeringen har sagt att det viktigaste för oss är att försöka få upp andelen uppklarade brott. Det spelar ingen roll hur höga straff du har om du inte fångar några bovar. Det viktiga är att se till att polisen utvecklar sina utredningsmöjligheter och att man utvecklar rättsväsendet så att fler brott upp. Det tror jag är ett viktigt besked för dem som oroar sig, för ju fler av dem som begår brotten vi faktiskt lyckas fånga, desto mer förebygger vi fortsatt brottslighet. Själva polisverksamheten och åklagarverksamheten ligger på inrikesministern, . har man utsett en ny rikspolischef, som ni säkert har sett. Det blir en viktig sak för polisväsendet och åklagarväsendet framöver att jobba med just den typ av brott som frågeställaren pekar på. har gjort väldiga insatser i frågan och har några väldigt bra, konkreta förslag. Bland annat vill de att polisen ska synas mer på gatorna eftersom det förebygger många brott. Dessutom skulle de vilja att man inför en ny lag och helt enkelt kriminaliserar både id-kapningar och bluffakturor. De vill även införa inträdesförbud i butiker - handlaren ska kunna porta dem som stjäl. Att polisen blir mer effektiv, mer närvarande och förenklar sina rutiner är önskvärt. Jag kan lova frågeställaren att regeringen framöver kommer att föra en nära dialog med i just de frågorna. Det gjorde vi faktiskt redan före valet - jag har träffat representanter för , och då togs de frågorna upp. I vår strävan efter att både förebygga fler brott och se till att klara upp fler brott kommer en dialog med bland annat att vara oerhört viktig framöver. Jag vill ställa min fråga till , minister för strategi- och framtidsfrågor samt nordiskt samarbete. genererar en tredjedel av och samlade bnp. Det visar hur mycket som redan sker där i form av tillväxt och sysselsättning. Men det finns potential för regionen att bli ännu bättre. Det är viktigt att poängtera att detta inte är någon regional fråga utan i allra högsta grad en riksfråga. Det som händer i berör hela landets utveckling och ekonomi. Problemet är att det finns en del hinder för integration, främst på grund av att och är två olika länder med olika regelverk. Det kan man såklart inte överbrygga hur mycket som helst, men det finns en del gränshinder som man faktiskt skulle kunna lösa. Ett exempel är att examina från utbildningar inte värderas lika på båda sidor, vilket kan leda till arbetskraftsbrist. Vad är regeringens syn på de här frågorna? Det är en jätteviktig fråga. Jag är en varm anhängare av ett gränslöst , och jag tycker att vi ska göra allt som står i vår makt för att förverkliga detta. Det borde inte finnas några nationella gränser för arbetskraft, varor eller tjänster i vår del av världen. Många gränser har också försvunnit . Bland annat genom EU:s tillkomst har många hinder för arbetskraftens rörlighet eliminerats. Mer finns naturligtvis att göra. Det var bland annat därför som vi gemensamt tillsatte det så kallade . Det har arbetat i drygt och identifierat ungefär 38 hinder som man har börjat arbeta med. har man lyckats eliminera snart fyra. Tolv ytterligare befinner sig i en process för att försvinna. Detta kommer naturligtvis att gynna en sådan region som , vars länder har så nära relationer till varandra. Jag hoppas att vi framöver kommer att se en ständig förbättring av möjligheterna till ett gränslöst . Jag tycker att det låter väldigt bra att arbetet pågår. Även har kartlagt gränshinder. kom deras rapport 33 gränshinder. En del av de hindren har betats av , men det har också tillkommit nya. Det är det som är viktigt i sammanhanget - de här frågorna är inte en gång för alla lösta. Det gäller att beta av gränshinder, men eftersom det tillkommer nya gäller det att följa arbetet så att man kan lösa även dem. Det här ligger i både och intresse. Vi har ju annalkande arbetskraftsbrist i , och vi har det redan i . Det kan man faktiskt råda bot på genom att pendla över sundet. Det har vi redan kunnat se fördelar med. Det handlar om behörighet till olika yrken, som jag var inne på. Det handlar om att kunna göra praktik på båda sidor, och det handlar om hela arbetsmarknadens funktionssätt. Jag är tacksam för ett svar. Det har införts ett nytt arbetssätt inom ramen för . Man kan förebygga att hinder uppstår. När vi till exempel träffar beslut om nya regler i EU-samarbetet ska vi inleda ett proaktivt undersökningsarbete så att vår tillämpning av nya regler inte leder till gränshinder i . Den frågan är alltså uppe på dagordningen, och jag hoppas att det ska fungera väl. Är det så att det fortfarande förekommer hinder för att arbeta, som handlar om behörighet, är det också en fråga som det finns regler för att hantera framöver. Om det inte fungerar väl utgår jag från att vi kommer att kunna uppmärksamma det. Min fråga är till utbildningsministern. Jag tror säkert att utbildningsministern är överens med mig om att skolor oavsett vem som driver dem har behov av långsiktiga förutsättningar, inte minst ekonomiskt, för att kunna utvecklas och ge eleverna utbildning av hög kvalitet. Genom att lägga sig platt för i stället för att genomföra det vi var överens om inom ramen för har regeringen sett till att osäkerheten inför många friskolors framtid är stor. Långa utredningar som förlänger osäkerheten riskerar att skada friskolornas möjligheter att överleva. kom en rapport om att studie- och yrkesvägledare avråder många elever från att söka till fristående skolor på grund av den osäkerheten. Vad är utbildningsministerns svar till de elever som undrar om den skola de vill välja kommer att överleva och finnas kvar? Ja, det finns en stor osäkerhet. Det finns en stor osäkerhet bland elever och föräldrar om de pengar som går till skolorna kommer eleverna till del. Den osäkerheten har växt ur att man har sett skolor som skurit i lärartäthet och i lärares löner så att lärarkontinuiteten har försämrats, som struntat i att ha ett fungerande skolbibliotek, som inte haft en elevhälsa - allt för att kunna tjäna lite extra pengar. Den osäkerheten har kommit ur att vi har sett skolor där verksamheten sakta men säkert tömts på kapital tills man hamnat i en situation där elever mötts av en lapp på dörren på vilken det i princip stått: Ledsen, jag har tömt bolaget på pengar och konkat verksamheten. Den osäkerheten tänker vi råda bot på. Det gör vi genom ett nytt regelverk som garanterar att de skattepengar som går till en skola också kommer eleverna till del. Det är ett regelverk som alla de många seriösa och duktiga friskoleaktörer som finns i och som arbetar för sina elever inte kommer att ha några som helst problem att följa. Om osäkerheten försvinner gör det också att friskolor får mycket bättre möjlighet att få gott rykte bland de föräldrar och elever som väljer skola. Problemet är att tiden av osäkerhet om vilka långsiktiga villkor som kommer att gälla för fristående skolor i bara kommer att bli ännu längre och skapar större osäkerhet och tvivel när det gäller friskolornas överlevnad. Det tragiska är att de oseriösa aktörerna, som tillhör undantagen, ju har bra ekonomi bakom sig, så de klarar att överleva med osäkerheten. De som drabbas hårdast är de små friskolor som kanske drivs av en enskild företagare och inte har mycket kapital bakom sig. De får svårt att hantera osäkerheten, och eleverna kanske väljer bort dem. Det är ju väldigt svårt för föräldrar och elever att se vilken skola som är seriös eller inte. Det vore angeläget att man kortade ned tiden av osäkerhet, så att alla fristående skolor vet vilka regler som gäller. Det gäller för elever och föräldrar också. Problemet är att perioden av osäkerhet nu blir så lång. Vi får uppenbarligen lite olika signaler. Jag möter också duktiga, seriösa friskoleaktörer som berättar för mig att det som några friskolor har gjort - de har skurit ned lärartätheten eller till och med drivit verksamheten på ett sådant sätt att man gått i konkurs - har skadat förtroendet för dem, och därför väljer föräldrar och elever nu bort dem. De ber oss att skapa regler som gör att alla kan vara trygga med att oavsett vilken skola man väljer går skattepengarna in i verksamheten och kommer eleverna till del. Detta är den osäkerhet vi har lyssnat på, och den är grunden för den friskolepolitik vi kommer att driva. Vi har haft en situation där till och med Skolinspektionens generaldirektör har behövt säga till föräldrar att de ska läsa skolornas årsredovisningar för att kunna göra ett informerat val då de väljer skola. Det kan ju inte vara okej att man som förälder ska vara tvungen att läsa en årsredovisning för att kunna veta om den skola man väljer faktiskt gör det bästa för ens barn. Det krävs kompetens för att läsa en årsredovisning, och man kan kanske behöva anlita en ekonom eller en jurist. Så kan det inte funka, utan det behövs ett regelverk som kan göra en trygg med att alla skolor är bra skolor och låter skattepengarna komma eleverna till del. Min fråga går till gymnasie- och kunskapslyftsminister . Vi står inför stora utmaningar att få igång bygginvesteringarna. Regeringen har aviserat ett blygsamt stöd till energieffektivisering i miljonprogrammet. I är vi, som var inne på, oroliga för att kraftigt höjda arbetsgivaravgifter för unga kommer att minska intresset i byggbranschen av att anställa yrkesutbildade ungdomar. Låt oss vara överens om att ett ökat bostadsbyggande och att fler elever söker sig till skolornas byggprogram för att ta jobb i byggindustrin är något som hänger intimt samman. Min fråga till statsrådet är: Har regeringen konkreta åtgärder för att förbättra dialogen mellan gymnasieskolornas program och byggindustrin för att få fram fler lärlingsplatser och mer arbetsplatsförlagt lärande på både stora och små byggföretag? Tack till frågeställaren för en väldigt viktig fråga! En av den här regeringens viktigaste ambitioner är en god partssamverkan. Jobben och skolan är två av våra prioriteringar, och de är egentligen två sidor av samma mynt. , som jag har hand om, handlar i mångt och mycket om att utbilda framtidens arbetskraft till det som arbetsmarknaden efterfrågar. Ska vi klara av den utmaningen måste vi ha en dialog med arbetsmarknadens parter och med branscherna för att få svar på vad som behövs för att skolan ska kunna utbilda ungdomar till det som arbetsmarknaden efterfrågar nu och . Vi måste också, likväl som vi skolar dagens arbetskraft, skola framtida arbetsgivare. Ja, det kommer att bli mer partssamverkan och samtal med branscherna. Tack, statsrådet, för svaret! Vi i vet att jobbskaparna i landet finns i de små och medelstora företagen. Det gäller i högsta grad inom byggbranschen. Yrkesintroduktionsanställningarna är ju begränsade till företag inom vissa avtalsområden och till sådana som har kollektivavtal. För byggindustrierna som helhet betyder kraftigt höjda arbetsgivaravgifter för unga att bostadsbyggandet fördyras med 2,4 miljarder eftersom 50 000 personer är anställda i den sektorn. Kombinationen med en ny gymnasieskola, där elever tvingas läsa in högskolebehörighet, kan göra att färre ungdomar söker sig till byggjobben och till de utbildningar som leder till jobb inom den sektorn. Min nästa fråga till ministern är därför: Är inte ministern orolig över att arbetsmarknaden kan gå miste om yrkeskunnande och motiverade hantverkare om man inför högskolebehörighetskraven inom gymnasieskolan? Jag vill återigen poängtera att partssamverkan och dialog med branscherna om vad de behöver kommer att prioriteras. Vi kommer att finna olika former för sådan dialog med arbetsmarknaden. Frågan gällde behörighetskraven. En modern arbetsmarknad kräver högskolebehörighet. Vi ser att våra konkurrentländer runt om i världen - , med flera - har den sortens ambitioner. bör också ha det. Vi ska inte lura ungdomarna att de klarar sig utan sådan kompetens. De behöver det, och därför kommer den här regeringen att prioritera detta framöver. Min fråga går till statsrådet . Det finns många teorier om hur man kan minska brottsligheten i vårt samhälle. Det finns bland annat förebyggande åtgärder som man kan sätta in i skolan, det finns polisåtgärder och det finns straffskärpning. Mätbarheten hos straffskärpningens påverkan är inte helt enkel. Därmed är det inte så lätt att utläsa forskningsresultat på detta område, och åsikterna går också isär. Min fråga till är: På vilket sätt anser statsrådet att strängare straff påverkar graden av brottslighet i samhället, och finns det vissa typer av brott som kräver straffskärpningar? Det är alldeles riktigt att det inte finns några enhetliga resultat i forskningen när det gäller detta. Min allmänna inriktning är att om man vill avskräcka från brott är det mycket effektivare att öka upptäcktsrisken, det vill säga att öka antalet brott som upp. Där har vi stöd i forskningen, som säger att detta är mycket effektivare att göra. Därför tänker jag inte gå fram med några generella straffskärpningar över hela linjen. vill jag dock säga att det finns några brott som jag tycker att samhället ska se strängare på än man har gjort . Då får man väga varje brottstyp för sig. En sådan frågeställning gäller de allvarliga sexualbrotten, där jag tycker att vi bör göra en skärpning för att komma i linje med det allmänna rättsmedvetandet när det gäller hur man ska se på de allvarligaste sexualbrotten. Där kommer vi att gå fram med en skärpning. Jag har också en fråga om vilka övriga åtgärder som ministern främst tror skulle minska brottsligheten i samhället. I den breda politiken tror jag att det bästa är att försöka skapa ett samhälle där klyftorna är så små som möjligt och öppna möjligheten att komma vidare på andra sätt än med kriminalitet. Det är så bra som möjligt för så många som möjligt. Vi har en svår situation med en kombination av fast etablerad, organiserad kriminalitet och en väldigt hög arbetslöshet bland de unga. En del av dessa ungdomar kommer att sugas upp av den organiserade kriminaliteten om vi inte ser till att bryta den utvecklingen .