kam-fs · H1C120140116fs · 2014-01-16 14:00:00 — som järnvägstrafiken förväntas rulla på behöver vi ha mer av säker tid på och vid spåren för att kunna göra bra underhållsarbeten. Jag tycker att det är tråkigt att man raljerar på det här viset och sammanfattar det på ett så enkelt sätt.För att ha fokus på var brister finns gör man nu fler besiktningar . Det finns ett fokus på att lyfta upp problemen på ytan. Annars kommer vi aldrig att klara av att göra någonting åt dem, oavsett vem som är i regeringsställning.En betydande skillnad är att det nu finns mer än dubbelt så mycket resurser till drift och underhåll. måste fokus sättas på vad vi gör av de pengar vi lägger. Det är viktigt. Det var det ställdes en fråga till arbetsmarknadsminister , så jag gör det nu.I går, , trädde bestämmelsen om yrkesintroduktionsanställningar, YA-jobb, i kraft. På en rad avtalsområden blev det möjligt att anställa unga genom arbetsplatsförlagd yrkesintroduktion till en kostnad för arbetsgivaren som är lägre . Ungdomsavtal är något som var tidigt ute med att föreslå. Vi är nöjda med att de nu har införts i någon form. Dessutom är det föredömligt fritt från regelkrångel, förutsatt att företagen uppfyller villkoren.Hur många fler jobb tror arbetsmarknadsministern att YA-jobben kommer att ge åt ungdomar ? Det här är en ny form på svensk arbetsmarknad. Tre parter har tillsammans satt sig ned och diskuterat vad man kan göra för att fler unga ska ha ett jobb att gå till och för att stärka kopplingen mellan utbildning och arbete. Vi har tillsammans landat i det vi nu kallar YA-jobben.Avtalen ser naturligtvis olika ut i olika branscher, men det finns en förordning som regleras med en ram. Det vi är överens om är att det handlar om att unga ska lära sig jobbet på jobbet. Eftersom det är en ny anställningsform tror jag att det kommer att ta tid innan många unga får YA-jobb. Men eftersom jag ser väldigt aktiva parter hoppas jag självklart att man öppnar dörrarna för de unga, nu när avtalen och förordningen är på plats på riktigt. På , när systemet är utbyggt, tror vi att uppemot 30 000 unga kommer att ha YA-jobb på svensk arbetsmarknad. Jag tackar för svaret. Att korta vägarna för unga in på arbetsmarknaden är vår allra viktigaste utmaning. Vi i vet att jobbskaparna finns i de små och medelstora företagen. YA-jobben är begränsade till företag inom vissa avtalsområden som har kollektivavtal. Alla arbetsgivare kan anställa unga med en arbetsgivaravgift som är en fjärdedel lägre än vad den skulle ha varit om Socialdemokraterna hade fått bestämma. Vi satsar på 9 000 platser i , vi har halverat restaurangmomsen etcetera. Hur ser arbetsmarknadsministern på möjligheten att kombinera YA-jobben med exempelvis något av detta eller med en satsning på lärlingsutbildningar enligt tysk modell? Vi ska arbeta på bred front för att fler unga ska ha ett jobb att gå till och speciellt få det första jobbet. Väldigt många unga möts av ganska uppskruvade krav när de träffar arbetsgivare. Arbetsgivaren vill gärna ha 22-åringar med arbetslivserfarenhet. Det är väldigt tuffa krav, berättar de unga för oss. Vi fick till exempel höra det på ett seminarium . Då måste också arbetsgivarna inse att de kanske behöver skruva ned kraven och se möjligheter. Vi ska såklart tillsammans på olika sätt underlätta för unga att komma i arbete.Vi ska fortsätta att utveckla detta, som är någonting nytt på svensk arbetsmarknad. Vi ska följa det tillsammans med parterna, och partssamtalen fortsätter. Vi kommer att se på utvecklingen tillsammans. Behöver vi justera reformen? Behövs det fler reformer för att unga ska ha ett arbete att gå till? Att det nu startar med parterna är naturligt, eftersom det är gemensamt parts- och regeringsinitiativ. Det är naturligt att det föds ur partssamtalen och att det sker i de här branschorganisationerna till en början. Jag har en fråga till statsrådet har kunnat stoltsera med att vara en framstående forskningsnation inom många områden, inte minst medicin. finns det dock ett ganska stort smolk i den glädjebägaren, nämligen hanteringen av tillsättningen av etikprövningsnämnderna. Jag är lite nyfiken på hur statsrådet ser på regeringens hantering.Etikprövningsnämnderna har uppdrag . Man har alltså ganska gott om tid på sig att bestämma sig för om man vill ge personerna fortsatt förtroende eller inte. Som jag har förstått det kom man med ett besked väldigt sent, , om att man inte hade för avsikt att ge förlängning för ett antal personer. Detta har gjort att flera olika forskningsprojekt och studier riskerar att bli försenade, om de ens kommer i gång. Det kan dessutom röra sig om ett ganska stort antal studier, då man hanterar stora mängder ärenden vid varje sammanträde. är fortsatt ett viktigt land när det gäller forskning på det medicinska området. Vi har runt om i landet många centrum där världsledande forskning genomförs. Detta är självklart någonting som vi ska vara rädda om, vårda och utveckla. Forskning är givetvis viktigt på alla områden, men inte minst på områden där vi vet att den tjänar mänskligheten på ett särskilt sätt, vilket vi vet att den gör när det handlar om medicinska framsteg.Frågan om etikprövningsnämnder hanteras inom , inte inom . Jag har en begränsad kunskap om situationen när det gäller förseningar på det området.Regeringens uppfattning är att forskning är viktigt och att vi på alla upptänkliga sätt ska värna och vårda den fantastiska tradition och kunskap vi har. Det gäller självklart även fortsättningsvis. Att statsrådet fick den frågan beror naturligtvis på hans uppdrag att svara på de övergripande frågorna. Men jag har respekt för att statsrådet kanske inte kan alla saker som sker inom ett annat departement i detalj.Jag skulle vilja ställa en följdfråga. Har statsrådet för avsikt att ta ett samtal inom regeringen för att se vilka åtgärder man kan vidta för att komma till rätta med det problem som har uppstått? Det är ett ganska stort problem, som jag har uppfattat det. Som sagt finns det många projekt och studier som riskerar att bli försenade, och några kanske till och med fryser inne därför att det tar innan ärendet kan prövas av en tillträdande etikprövningsnämnd. Regeringen har skjutit till väldigt mycket resurser på området. Vi har en tydlig och framgångsrik forskningspolitik. Det gäller att på alla upptänkliga sätt försöka se till så att vi främjar den världsledande forskning vi har och grundforskning som kan leda fram till nya framsteg inte minst på det medicinska området.Självklart tar jag med mig den fråga som ställer och samtalar med ansvarig i regeringen om detta. Det är angeläget att forskningen fungerar i alla dess delar på bästa möjliga sätt. Det är bra för och mänskligheten och är någonting som vi alla ska vara angelägna om. Jag vill ställa min fråga till kulturministern.Flera länder i EU och EES har upprättat en evenemangslista, det vill säga en lista som definierar vilka evenemang som bör betraktas som särskilt viktiga för samhället och därmed bör vara tillgängliga för en väsentlig del av befolkningen.I saknas en sådan lista. Det har fattats ett beslut om att utreda hur en sådan lista skulle kunna utformas. var utredningen klar. Vi väntar nu på att få höra vad som händer och hur regeringen tänker agera.Jag vill därför fråga kulturministern om regeringen avser att vidta de åtgärder som krävs, företrädesvis genom att upprätta en evenemangslista. Det är riktigt att Myndigheten för radio och tv har fått i uppdrag av departementet att se över möjligheten att kunna inrätta en så kallad evenemangslista, det vill säga att ett visst antal program - det kan vara sport som men också, som man tar upp som exempel, - ska kunna ses av så många som möjligt i ett land.Nu har man lagt fram ett förslag. Förslaget är fortfarande ute på remiss . Först när vi har fått in synpunkterna från alla dem som har gått igenom rapporten vet vi vad vi i så fall kan gå vidare med.Sedan ska man inte vara så säker på att det innebär så stora skillnader mot de förhållandena som är bara för att det finns en så kallad evenemangslista.Några länder i har en så kallad evenemangslista. har en sådan, och har en annan. Men det skiljer sig väldigt mycket i fråga om hur många man tycker det är rimligt ska kunna se. I är det . Tack så mycket för svaret. Jag förstår att det skiljer sig. Jag har läst lite grann om det. I samband med att EU:s AU-direktiv infördes i bereddes frågan noga. Slutsatsen var att man skulle säkerställa allas tillgång till stora evenemang.Frågan är aktuell. Jag läser i utredningen att det står att ett eventuellt beslut om införande av evenemangslista fattas av regeringen. Jag förstår att svaret kanske inte kan vara väldigt tydligt . Jag vill ändå uppmärksamma detta.Det är svårt att sia om framtiden och hur det kommer att bli. Skälet till att införa en lista skulle kunna vara att förebygga en situation där många människor inte har möjlighet att se ett evenemang. Jag skulle gärna vilja höra ett positivt besked från kulturministern. Något sådant positivt besked kan jag inte ge av det skälet att jag ännu inte vet vad de olika remissinstanserna anser om Myndigheten för radio och tv:s förslag.Det kan också vara så att många tycker att det är hämmande konkurrensmässigt och skulle kunna begränsa det till vissa kanaler och inte till andra.Därtill hör att om vi skulle komma dithän att vi vill ha en sådan lista som kanske omfattar , vilket är förslaget, måste den också godkännas av . Detta vet , men det vet kanske inte tittarna om.Det är inte en fråga som är aktuellt . Men den kan möjligen komma upp senare i vår. Låt oss avvakta vad remissinstanserna säger, och så kan vi återkomma senare om detta. Jag vill ställa min fråga till arbetsmarknadsminister veckan kom det nya positiva siffror som pekar på att arbetslöshetssiffrorna sjunker, och ungdomsarbetslösheten minskar också glädjande nog.Arbetsmarknadsministern har tidigare under frågestunden varit inne på hur jobben ska bli fler. Det behöver skapas ännu fler jobb än dem som vi redan har sett skapas.Det är en tuff situation för många på arbetsmarknaden. Det gäller inte minst för personer som har funktionsnedsättningar av något slag.Därför är min fråga till statsrådet: Hur ska jobben komma fler till del bland personer som har funktionsnedsättning? Tack för frågan, !Precis som nämner är att ha ett jobb att gå till viktigt. Målet för regeringen är att vi ska ha full sysselsättning. Det betyder att alla som har möjlighet att jobba också ska ha ett jobb att gå till. Människor kan ha olika arbetsförmåga, men de ska kunna jobba av den arbetsförmåga de har.Många kommer via sjukförsäkringen. De har varit sjukförsäkrade. De har haft en arbetsförmåga som ingen har sett. har de lyfts in i arbetskraften när vi synliggör människor, och de vill vara med och bidra.Det är många olika saker som behöver göras. En del är att Arbetsförmedlingen arbetar aktivt med att knacka på dörren hos arbetsgivarna och informera om bredden hos dem som finns i arbetslöshet och söker jobb.Det handlar till exempel också om de 1 000 utvecklingsanställningarna som vi under detta år har i . Det är tänkt att de ska utveckla personer för att de ska komma närmare arbetsmarknaden och i arbete. Tack för svaret, arbetsmarknadsministern! Jag delar arbetsmarknadsministerns bedömning att varje person ska kunna jobba av sin förmåga. Jag delar också arbetsmarknadsministerns uttalande att arbetsgivarna har ett stort ansvar när det kommer till att skapa fler jobb.En stor arbetsgivare är den offentliga sektorn i stat, landsting och kommuner. tycker att det är viktigt att det offentliga tar sitt ansvar när det kommer till den grupp som jag ställde min fråga om, det vill säga personer med funktionsnedsättning.Regeringen har startat ett praktikantprogram i statliga myndigheter för personer i denna grupp. Ambitionen är att 1 800 personer ska kunna få en praktikplats i någon statlig myndighet.Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Hur ser det ut för praktikantprogrammet? Ser arbetsmarknadsministern behov av att göra ytterligare insatser och åtgärder för att jobben ska bli fler för personer med funktionsnedsättning? Vi behöver fortsätta att göra mer för att jobben ska växa till och komma fler till del.Den grupp som nämner som har en funktionsnedsättning med nedsatt arbetsförmåga har det extra tufft. De möts både av fördomar och har ibland också fysiska eller psykiska hinder. Då behöver stödet finnas på plats.Ett sätt är att fler arbetsgivare öppnar dörren. I de statliga myndigheterna har vi praktikprogram. Jag hoppas att det ska ta ännu mer fart. Målet är 1 800. Det är ganska blygsamma siffror än så . Mer behöver göras där.Offentliga arbetsgivare över huvud taget måste ta ett större ansvar. Det är mitt budskap när jag möter privata men framför allt offentliga arbetsgivare. Här har speciellt vi som kommunpolitiker och landstingspolitiker ett väldigt stort ansvar och är stora arbetsgivare.Dörren måste öppnas för fler personer, och vi ska ge möjligheter för alla människor som finns på svensk arbetsmarknad. Vi kan bara göra detta tillsammans, och det är bara ute hos arbetsgivarna som de verkliga jobben skapas. Min fråga går till kulturministern.Den 3 december presenterade Myndigheten för kulturanalys en första utvärdering av Skapande skola. Regeringen har återkommande lyft fram samverkan mellan skola och kultur som ett syfte med Skapande skola. Det finns inte formellt med i målen men uppfattas ändå som ett krav och ett ändamål.Utvärderingen visar på ett glapp mellan förväntningarna och ambitionerna hos skolan och kulturliv. Utvärderingen visar också på att elevernas delaktighet är undermålig. De flesta inblandade vittnar om den stora betydelse som elevmedverkan har.Hur ser kulturministern på kritiken mot nu när det har gått utvärderingen presenterades? När vi inrättade Myndigheten för kulturanalys var det just för att vi skulle kunna får regelbundna rapporter om hur politiken har påverkat verkligheten och vad vi ska kunna göra för att förbättra. Därför är myndigheten och dess rapporter väldigt viktiga.Som säger är Skapande skola en viktig del i vår nya kulturpolitik. fördelas nu av ut till skolor i hela landet för att elever från årskurs 0, som det kallas, upp till och med nian ska kunna möta kulturskapare i undervisningen i skolan utöver det som skolan ska göra.Nu har vi fått en rapport från Myndigheten för kulturanalys som visar att det finns en del som vi behöver förbättra, men att detta absolut spelar en stor roll för elevernas möjlighet att möta professionell kultur. Regeringen säger att satsningen är viktig och att den är till för alla barn. Men fakta pekar på att hälften av målgruppen inte nås. av barnen nåddes inte av Skapande skolas aktiviteter. Utvärderingen visar att samverkan är viktig.Kan det vara så att en del i att Skapande skola inte har fungerat fullt ut är att samverkan inte har varit så bra mellan och ? Kan det vara så att Skapande skola inte riktigt passar in i utbildningsministerns katederskola? Eller kan det vara så att man har värderat jobbskatteavdragen högre än en satsning på den egna reformen Skapande skola? Jag tänker inte ta upp attacken på min kollega . Han svarar väl för sig själv.Jobbskatteavdraget är oerhört viktigt för att människor ska kunna ta del av kultur. Det gör mig glad, , att jag återigen ska kunna få tala om för alla här och många andra att har de mest kulturaktiva medborgarna i hela . Det är stor skillnad , och jag tror att den till stor del beror inte bara på att vi har ökat kulturbudgeten - totalt 1 miljard som kulturminister - utan också på att människor har mer pengar över för att kunna gå på bio, köpa konst eller böcker eller vad det nu är.När det gäller Skapande skola är jag inte förvånad över att en del skolor har haft problem. Det kunde vi se . Jag har besökt många skolor. Ett sådant exempel är det som lyfter upp: att man inte alltid engagerar och involverar eleverna. Det betyder naturligtvis mycket för deras lust, vilja och förståelse att de själva får vara med och påverka hur Skapande skola används. Jag har en fråga till bostadsministern. kom den spännande publikationen till med sammanställningen av alla de propositioner som vi kan förvänta oss . Det är lätt att konstatera att alla vi som är intresserade av bostadspolitik går en spännande vår till mötes. Om man tittar igenom listan hittar man alltifrån enklare planprocess till fler bostäder åt unga och studenter, enklare möjligheter att hyra ut bostadsrättslägenheter och bygglovsbefrielse. Det är en lång rad av reformer och en reformintensiv vår.Min fråga går till bostadsministern. Jag har sett att har sitt första sammanträde . I den reformvår som vi går till mötes på bostadsområdet undrar jag om bostadsministern skulle vilja beskriva helheten eller den röda tråden i alla de förslag som är på väg till . Analysen som man måste göra av problemen på bostadsmarknaden är att vi har för lite färdig byggbar och detaljplanlagd mark. Alla åtgärder vi kan vidta på andra områden faller om vi inte kan få fram mer mark, och vägen dit är för lång och för krånglig.Här måste kommunerna ta sitt ansvar, och här måste staten hjälpa till med ett enklare och tydligare regelverk. Det är precis det som propositionen handlar om - att förenkla regelverket och göra det enklare, snabbare och billigare att bygga nya bostäder. Då har vi just förenklingarna i . Det är en rad olika detaljer som sammantaget innebär att det går snabbare att ta sig fram genom planeringsarbetet. Vi får tydligare regler för bullerfrågor för att hantera inte minst förtätning av våra städer men också enhetliga byggregler och, inte minst, enklare byggregler för att bygga billigare smålägenheter. Också detta har på sitt bord . Om man har och vill hålla ett högt reformtempo krävs inte bara propositioner och politik. Det krävs också pigga, vakna och flitiga myndigheter. Civilministern är också ansvarig för den statliga förvaltningen. Jag funderar på det som vi har hört med förslag från inte minst det största oppositionspartiet om stora neddragningar på statlig byråkrati. Där talar man om neddragningar i tiomiljardersklassen - om jag hörde det exakta citatet.Min följdfråga är helt enkelt denna: Om man vill hålla ett högt reformtempo och genomföra allt detta - hur skulle det då påverkas om man gör denna typ av drastiska neddragningar på myndigheternas administration? På bostadsområdet skulle det innebära att det skulle bli mycket svårare att leva upp till de ökade resurser vi har gett för att förkorta handläggningstider, inte minst på länsstyrelserna. , som jobbar under högtryck med olika reformer och regelförenklingar på order av regeringen, skulle få svårare att förverkliga dessa saker.Det skulle få drastiska konsekvenser för verksamheter eftersom vi redan har haft ett ganska hårt rationaliseringstryck på våra myndigheter under en lång följd av år. Därför skulle denna typ av stora ingrepp kraftigt försämra verksamheten, och välfärden skulle på många olika områden inte tjäna på det - inte minst när det gäller att få fram nya bostäder. Vi har fått veta att nattågen mellan och är hotade. har man sagt att det kanske går att rädda dem, men då krävs det att något dramatiskt händer. Annars går det sista nattåget i år.Nattåget är viktigt för att knyta ihop med storstaden. Det är viktigt av miljöskäl att det finns alternativ till flyget, och det är framför allt viktigt för pendlingen och rörligheten på arbetsmarknaden. Man har kunnat se att beläggningen är hög när det gäller trafiken från till men lägre på väg tillbaka. Jag tror att det kan vara svårt att göra någonting åt det, men det visar ändå att behovet finns.Min fråga är: Vad kan regeringen göra för att rädda nattågen? Man skulle till exempel kunna sänka vinstkraven på SJ. Det viktigaste borde ju vara medborgarnas behov av fungerande trafik. Det är alldeles riktigt som säger; det pågår en diskussion om nattåg. Det har det gjort , som jag har känt till, dock inte bara kopplat till förbindelsen mellan och . Det finns även ett stort behov norrut, och det är många som vill åka nattåg där. Där har det inte burit tillräckligt kommersiellt, så där går också staten in och upphandlar trafik för att säkerställa att det finns tillgänglighet inom landet.Man kan ta sig på olika sätt mellan och . Här har SJ som bolag uppenbarligen gjort sina olika värderingar av om detta är någonting som man fortfarande ska hålla på med och om det är någonting som bär sig kommersiellt.Den fråga man ska ställa sig är naturligtvis: Är det här som staten ska lägga sina pengar? Eller vem ska annars betala en trafik om det inte finns ett tillräckligt stort intresse? Det är en fråga man kan ställa sig. Alternativt kan man säga att det nu finns möjligheter för andra att köra denna trafik om det blir ledigt. Om det inte lönar sig ekonomiskt för SJ att driva denna verksamhet är det inte troligt att det skulle löna sig för någon annan heller. De som väl åker med nattågen är mycket nöjda, så det är inget problem när det gäller kvaliteten på trafiken.Därför känner jag en stor oro för att ingen annan kommer att ta över om trafiken stängs ned. Om man talar om ekonomi så tror jag att det är skadligt för ekonomin i stort, det vill säga att detta hotar tillväxten och jobben, som hänger ihop med rörligheten på arbetsmarknaden.Men ekonomi är inte det enda viktiga. Vi har miljön, där vi behöver ett konkurrenskraftigt alternativ till flyget. Vi har enskilda människor som ska få sin vardag att gå ihop - kanske med familj i och jobb i . De får problem om man tar bort nattågen.Frågan är: Kan man inte sänka vinstkraven på SJ och inte bara se till lönsamheten utan faktiskt till människors behov? Våra statliga bolag och de krav som ställs på avkastning och sådant är någonting som inte behöver vara strikt och exakt . Där förs en dialog med ägaren, och det hela ska ses över en längre period.I dag har vi till exempel kunnat höra att SJ nu storsatsar på att modernisera sina X2000-tåg för att kunna göra det mer bekvämt att resa. Detta är en ständig avvägning.När det gäller utmaningar på järnvägens sida handlar det delvis om möjligheten för dem som vill åka tåg . Vi ser en allt ökande trend på den regionala arbetspendlingen, som i sig kanske hotar den långväga trafikeringen på järnväg. Det är också just därför som vi har bett att titta på hur vi ska utveckla hela stambanan från och ned till , för vi behöver ha fler.När det gäller nattågssidan pågår en hel del diskussioner. Låt oss se var vi landar i dem innan vi tar nästa steg.