· H2C120141112al3 · 2014-11-12 13:38:08 — Vi ska nu tala om en av de största utmaningarna som möter. Det handlar om de fallande skolresultaten. Det är en samhällsutmaning som vi sett i i uppemot . Vi börjar tyvärr också se en del av konsekvenserna av detta på våra högskolor och universitet. Jag menar att hela den här kammaren och hela det svenska samhället har en gemensam uppgift att vända detta. Det handlar ju i grunden om människors framtid, om att enskilda människor ska få möjlighet till en bra start i livet och ett bra liv. Men det handlar också om välstånd, om vår konkurrenskraft och om vår förmåga att vara innovativa. Jag vill inledningsvis, herr talman, peka på att det är positivt att det har vuxit fram mer av samsyn i den svenska skolpolitiken. Det är positivt att vi nu brett gemensamt är överens om att vi behöver ha mindre klasser, särskilt i de lägre åldrarna, att vi behöver ha mer av läxhjälpsstöd på varenda skola, att vi behöver mer av sommarskola och att speciallärare är viktiga. Socialdemokraterna avskaffade till och med möjligheten att utbilda sig till speciallärare. Det är mycket bra att man har tänkt om, tycker jag. Det är också positivt att kunna konstatera, när man tittar på de olika budgetförslagen, att vi alla vill investera mer i den svenska skolan. Alliansen vill investera mer än vänsterregeringen vill göra. Det kan vi göra tack vare att vi har ordning och reda i ekonomin och att vi inte dämpar den jobbtillväxt som kommer. Regeringen skriver själv i sin budget att man lägger skatteförslag som kommer att innebära att det blir färre jobb i . Det ger såklart mindre utrymme för att kunna satsa på den svenska skolan. Men vi står ändå här inför ett vägval. Jag tycker att det är viktigt att ha en debatt här i kammaren som visar: Är vägen nu att antingen förstärka de kunskapsreformer som Alliansen har lagt på plats eller försvaga dem? Då kommer vi ned till frågor som: Är det nu vi ska ta steget mot att säkerställa att vi får en tioårig grundskola? Ska vi våga ställa krav tidigare? Ska vi våga ta reda på tidigare hur det går med kunskapsuppföljningen med tidigare betyg? Är det nu vi ska ta tiden att ifrågasätta att vi har nationella prov och minska dem, eller ska vi stå upp för att det är en viktig del för att få en likvärdig bedömning, att hitta elever som behöver mer hjälp tidigt? Är nu tiden när vi ska satsa på mer matematikundervisning i högstadiet, eller ska vi låta det vara som det är? Jag är förvånad, när jag ser att den nya regeringen inte verkar vilja gå vidare för att förstärka kunskapsreformerna. Vi är alla överens om att lärarna är den absolut viktigast resursen för att vända utvecklingen. Då kommer vi aldrig undan lönefrågan. Den nya utbildningsministern har kampanjat sig till den stol han sitter på nu med löftet om mer för varje lärare. Det blev noll kronor och utöver det ett besked om den utbyggnad av karriärtjänster som Alliansen hade aviserat: Man drar nu i handbromsen och ser till att den bromsas in. Jag vill ha en debatt som handlar om: Hur ska vi förstärka den svenska kunskapsskolan, eller ska vi välja att försvaga den, som den nya vänsterregeringen vill? vill ha en debatt om skolpolitiken. Det ska du få. Du frågade vilken skolpolitik som leder framåt. Då ska jag säga: Det är i alla fall inte Alliansens. hade ni makten över skolpolitiken. Det blev lägre resultat, det blev större utslagning, det blev mindre likvärdighet och det blev en ojämlik skola. Det vi gör är riktiga satsningar. Vi satsar på barnen i tidig ålder. Vi satsar på lärarna. Och vi ska se till att den svenska skolan blir en jämlik skola. Det är det som våra satsningar handlar om. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Er politik har vi facit på: Det blir sämre. Det är dags för en rödgrön politik som gynnar barnen i skolan. Det blir lite svårt att hänga med. Om menade allvar med den politik som Alliansen har lagt fast borde han nu meddela om alla de reformer som ska rivas upp. Men något sådant besked kom inte. Det vi diskuterar nu är framtiden, vilka ytterligare satsningar som vi behöver göra i svensk skola. Då skulle det vara intressant om kunde förklara för mig: Varför är det så viktigt att högstadieeleverna inte ska få mer matematikundervisning? Vad hände med ditt språkrörs och din utbildningsministers löfte om mer för varje lärare? Det blev i verkligheten noll kronor . Varför väljer ni att bromsa in den utökning av karriärtjänster som vi vill göra mot 2018? Svara på frågorna om framtiden - det är det vi är här för att debattera! pratade vi om vikten av tidiga satsningar när det gäller barnen. Ni gjorde inte så mycket för det. pratade vi om vikten av att minska de administrativa uppgifterna för skolans personal. Det gjorde ni inte. Under många pratade vi om vikten av att se till att skolan blir en jämlik skola. Det gjorde ni inte. är det för oss att göra de sakerna. Jag noterar att inte kan svara på varför det är viktigt att eleverna inte ska få mer matematikundervisning. Jag förstår att man helt duckar om löftet om till lärarna. Men vi kommer att återkomma om detta. Det är reformer som vi tycker är viktiga, och vi tycker att det är viktigt att regeringen tänker om. Däremot är vi helt överens om att vi ska ha mer av tidigt stöd. Den typen av reformer kommer vi i Alliansen att ta ansvar för kommer ut i svensk skola. Men den fråga som ni måste ställa er är varför ni inte vill förstärka kunskapslinjen, för det behöver svenska elever. Jag känner ett stort behov av att ha ett samtal snarare än en hård och tuff debatt i skolfrågorna. Då tänker jag inte bara på stunden just , utan jag tänker som vi har framför oss och det valresultat som väljarna har skickat med oss in i den här kammaren. Jag vill först kommentera hastigt och säga: De insatser som föreslås i budgeten beräknas ge ungefär 0,2 procents lägre arbetslöshet. Det kan man tycka är ganska futtigt i sammanhanget, men rätt ska vara rätt. Jag tror att det vore klokt att inte vara alltför tvärsäker på alla lösningar - åtminstone ska jag försöka inte vara det - och inte leverera de sju punkter som kommer att lösa de utmaningar som skolan och utbildningssystemet står inför. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Även om säger att han ska återkomma nämner han också att man ska ta ansvar. Jag ser fram emot att vi ska göra det tillsammans. Jag har en jättekort fråga som handlar om lönerna. Om man tycker att lärarna ska ha mer i lön vet också att regeringen aviserar att användas för att höja lönerna. Hur ställer sig till det? Låt mig börja med lönerna. Jag tycker i grunden att lönerna är ett stort ansvar för alla de skolhuvudmän som vi har. När det största lärarfacket, , gör undersökningar visar det sig att lärarlönerna i alliansstyrda kommuner i genomsnitt är högre. Det är gott så, men är lärarlönerna tillräckligt höga? Behöver vi säkerställa att skickliga lärare får högre löner? Ja, absolut! Det var därför vi införde karriärtjänsterna, där en lärare kunde få mer . Vi säger för framtiden att vi tycker att detta behöver byggas ut. borde det vara ungefär 22 000 tjänster, och vi har avsatt finansiering för det. Vi konstaterar nu att regeringen dämpar detta, och det är det vi kritiserar. Jag tycker att det i grunden är bra att vi ska mer av samtal och mer av gemensamt ansvarstagande i den svenska politiken. Men vi måste också få svar på varför regeringen drar i handbromsen när det gäller lärarnas löner. Jag tycker att det är ett konstigt sätt att läsa budgeten och att formulera sig. Om man lägger till 2 000 karriärtjänster så att man kommer upp i 17 000 kan det väl inte kallas att bromsa eller att stoppa något, utan det är väl tvärtom ett erkännande av att karriärtjänster är något som är erkänt som en metod att använda sig av skolan. Det är plus 2 000. Jag vill fråga om de 3 miljarder som är ett möjligt tillskott att använda i avtalsrörelsen är något som och Alliansen är intresserade av att samtala om hur de kan användas på bästa sätt. Alliansen är beredd att delta i samtal som handlar om hur vi ska kunna förbättra lärarnas villkor. Vi tog själva ett sådant initiativ under förra mandatperioden, och bjöd även in de politiska partierna för att samtala kring sådana frågor, så låt oss gärna återkomma till det. Det jag menar med handbroms: Vi säger att karriärstjänstreformen ska fortsätta att byggas ut och att det ska bli 22 000. Jag konstaterar att den nya regeringen inte tycker det utan tycker att det ska vara färre. Det är klart att det är att bromsa in en utveckling som har varit mycket positiv. Och är det noll kronor till lärarna. Jag ska börja med att göra en problembeskrivning, eller kanske snarare en verklighetsbeskrivning. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Svensk skola är i en djup kris. Då talar jag inte bara om de sjunkande resultaten i PISA-undersökningarna. Jag talar om lärarbristen och om lärarnas arbetsbelastning men framför allt om den sammantagna arbetsmiljön. Skolan har stora utmaningar. Men jag menar att ansvaret inte enbart vilar på skolan utan att skolans problem är en återspegling av samhället med utanförskap, bristande respekt, hot och våld - helt enkelt ett kravlöst samhälle där vi inte har några större förväntningar. Det finns ingen enkel eller ensam lösning, vare sig för samhällets eller för skolans problem. Men en i raden av åtgärder som tror på är ett återförstatligande av svensk skola, just i syfte att få en likvärdig skola. Det ska inte spela någon roll var du bor någonstans, och det ska inte spela någon roll om du bor i en kommun som är rik eller i en kommun som är fattig, utan samhället ska kunna garantera en likvärdig utbildning för alla. Många kommuners ekonomi vacklar , och resurserna ökar inte i takt med ansvaret. Vi har, som vi har hört här, få sökande till lärarutbildningarna. Intagningssiffrorna är så pass låga att man egentligen kan chansa sig fram på högskoleprovet och ändå komma in på utbildningen. Yrket är helt enkelt inte attraktivt. Handlar det verkligen bara om höjda löner? Det är förmodligen en liten bidragande orsak. Men jag tror inte att det är den mest avgörande faktorn. Jag tror att vi måste se hela kedjan. Hur ser egentligen lärarnas arbetsmiljö ut ? Det handlar om stökiga och respektlösa elever. Det handlar om elever som kommer för sent eller som inte kommer alls. Det handlar om elever som stör, mobbar och bråkar, inte bara sinsemellan utan även med lärarna. Enligt har nästan var tredje lärare utsatts för våld eller hot på sin arbetsplats. Nästan var femte lärare oroar sig för att gå till sitt jobb på grund av hot om våld. Det är en skrämmande utveckling, och jag menar att det är en utveckling som inte har skapats i skolan utan i samhället i övrigt. Kommer vi till rätta med ordning och reda i klassrummen och ser till att lärarnas arbetsmiljö förbättras blir också yrket mer attraktivt. Och om yrket blir mer attraktivt söker sig fler till utbildningen. Fler sökande ger ökad konkurrens om platserna, vilket i sin tur leder till bättre kvalitet i utbildningen. Det i sin tur leder till ökad status för läraryrket. Med det följer förhoppningsvis också höjda löner. Allt börjar således, i mina ögon, med arbetsmiljön i klassrummet. Vi måste satsa på fler vuxna i skolan, så att lärarna kan ägna sig åt undervisning. tänker i det fallet främst på skolsköterskor, skolpsykologer och kuratorer. Vi måste ha tidiga insatser, så att de som är i behov av stöd också får det innan de eventuellt spårar ur. Med anledning av min problem- eller verklighetsbeskrivning ska det bli intressant att få höra framför allt utbildningsministerns, men även de övriga partiernas, syn på skolans arbetsmiljö. Jag tycker att det är intressant att lyssna till anförande. Det var till viss del väldigt okontroversiellt i den meningen att vi behöver satsa på fler lärare, på bättre elevhälsa och på att alla elever ska trivas i skolan och ha en trygghet. Det ska helt enkelt finnas en respekt. Jag tror att vi kan skriva under på det allihop. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Men det som jag inte delar gäller frågan om ett förstatligande av skolan. Jag funderar framför allt på vilka problem som det förväntas lösa. Om alla elever då förväntas kosta lika mycket, och fördelningen av resurser sker från staten, får inga extra resurser då anslås från en kommun som faktiskt vill satsa extra på skolan för att det då skulle anses vara orättvist? Jag undrar också hur en statlig skola ska kunna få mer respekt. Vår utgångspunkt är såklart att det inte ska spela någon roll vilken kommun man bor i, om man bor i en rik eller i en fattig kommun. Som det ser ut är det många kommuner som har svaga resurser. Det kan handla om utflyttningskommuner och så vidare. Det är väldigt lätt att kommunen då skär ned på skolans verksamhet och prioriterar annat. Kommuner tar ett allt större ansvar. Det är fler som kommer till kommunerna och som kräver alltmer hjälp. Vilken hjälp de ska få får inte avgöras av i vilken kommun de bor. Vi menar att ett återförstatligande av skolan skulle innebära att staten tar ett större ansvar och fördelar resurserna utifrån det ansvar som tas i kommunerna och att man i kommunerna inte ska kunna dra ned på resurserna bara för att man prioriterar någonting annat. Det måste finnas en grundnivå som ser likadan ut över hela landet. En jämlik skola är mycket grundläggande för mig. Det kommer jag också att beskriva i mitt anförande. Jag är ganska övertygad om att skolan sällan bortprioriteras i en kommun, om inte har andra exempel. Tvärtom prioriteras skolan väldigt ofta. Frågan är hur man använder resurserna. Då kvarstår min fråga: Kostar varje elev lika mycket, så att staten kan betala ut lika mycket pengar till varje kommun utifrån hur många elever kommunen har? Eller hur ska man på ett nationellt, statligt, plan kunna se varje elevs behov? Jag tror nämligen att vi är överens om att det egentligen behövs olika mycket resurser. Ja, det stämmer att det behövs olika mycket resurser. Jag menar inte att varje elev kostar lika mycket, utan man måste naturligtvis se över resursfördelningssystemet. Det borde se likadant ut i hela landet, så att de som verkligen behöver hjälp och kostar extra ska kunna få denna hjälp. Det ska inte vara upp till kommunerna att själva bestämma hur de vill fördela sina resurser. Man behöver se över hela detta system. Vi säger inte att ett återförstatligande är den enda lösningen. Vi säger inte heller att det går att göra ett återförstatligande rakt av. Vi vill utreda möjligheten att återförstatliga skolan och se över hur man på bästa sätt ska kunna göra det. Valfrihet är en viktig fråga för och Alliansen. Vi har tidigare haft en diskussion här om segregation och integration. En av de viktigaste åtgärderna för att bryta upp bostadssegregationen i stadsdelarna är att fortsätta öka valfriheten för föräldrar och elever att välja skola - förskola, grundskola och gymnasieskola. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Majoriteten av elever i och i gymnasieskolan går faktiskt i kommunala skolor, även om det inte låter så i debatten. Det har vi inte något problem med. Man ska själv få välja. När det gäller frågan om kommunalt veto har ett regeringsparti backat och aviserat ett kommunalt veto, alltså att kommunalråden ska styra över elevernas och föräldrarnas valfrihet. Utifrån den debatt som har förts och de kommentarer som har gjort tolkar jag det som att de egentligen kan tänka sig att ställa sig bakom förslaget om ett kommunalt veto, och jag önskar därför ett förtydligande. När det gäller det kommunala vetot har vi sagt att vi står bakom det. Vi menar att det är rimligt att kommunerna utifrån vissa olika parametrar ska kunna säga nej till etablering av fler skolor. Vi har sagt att vi tycker att det ska krävas att de tillkommande skolorna har en speciell inriktning, att de verkligen tillför någonting och att det ska finnas ett tillräckligt stort elevunderlag. Man måste kunna se detta långsiktigt. Ett kommunalt veto rakt av kanske inte är den enda lösningen, utan man måste kunna väga in olika parametrar och kunna säga nej utifrån det. Det kanske inte ser ut på det sättet att det är bara kommunalråden som ska sitta och bestämma detta. Det finns gott om folkvalda i fullmäktige. Vi står fast vid det kommunala vetot, men man måste kunna väga in olika parametrar. Jag tycker att missar problemet. Det är inte så att vi har för många friskolor i de flesta kommuner. Friskolorna finns främst i storstäderna. Generellt sett skulle vi egentligen behöva öka antalet alternativ om det finns en sådan efterfrågan. Dessutom har Skolinspektionen pekat på att många kommuner använder sig av yttranderätten. I de flesta fall av etablering tillför man extra utbildningar eller annan pedagogik. Varför är SD emot detta? Jag kan inte säga att är emot det. Vi värnar också om valfriheten. Vi tycker att det är viktigt att elever ska kunna välja vilken skola och vilken typ av skola som de vill gå i. Vi tycker också att det är bra att det finns ett antal alternativ. Det är precis det som vi talar om, alltså att det ska finnas olika alternativ. Eleverna ska kunna välja utifrån det som passar dem bäst. Man måste också se till att valmöjligheten verkligen finns och att eleverna har råd att ta sig till den skola som de vill gå i. När jag började i högstadiet fick jag min första mobiltelefon. Den var ganska tegelstenslik, och i min värld var det nästan otänkbart att man skulle kunna använda den till något annat än att sms:a, ringa samtal och ibland spela Snake. har dock var tionde sjuåring en egen smartphone, och det finns barn som lär sig hantera en padda innan de har sagt sitt första ord. Det näringsliv och det samhälle vi nu börjar se framför oss ställer helt andra krav - men ger också helt andra möjligheter - än vad som gällde när jag gick i skolan. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Tillgången till datorer i skolans värld ökar; vi är bland de bäst rustade i när det gäller it-utrustning i skolan. Dock är användningsgraden ungefär som genomsnittet i . Vi har alltså utrustningen, men har vi inte riktigt någon plan för hur utrustningen ska användas i skolan. För att våra barn och ungdomar ska göras redo för att möta de behov dagens och morgondagens samhälle och arbetsliv innebär måste vi ge dem kunskap och förmåga att verka i det framväxande nätbaserade samhället. Därför måste it i skolan ges en större roll. Varför är då digital utveckling i skolan så viktig? Jag ser tre viktiga anledningar till detta. Den första anledningen handlar såklart om eleven. Digitala verktyg sätter elevens kunskap och förmåga i centrum och skapar utrymme för individuell anpassning. Inte minst för elever med extra behov ger digitala verktyg möjlighet att lära sig i sin egen takt och på sina egna villkor. Forskning visar att rätt använt kan it i skolan förbättra resultaten och öka motivationen bland eleverna. Vi ser tyvärr att pojkar halkar efter i skolan , och om vi inte tar tag i det nu kan det leda till ett stort jämställdhetsproblem . Dock har det visat sig att pojkars läs- och skrivfärdigheter, och därmed deras möjligheter att tillgodogöra sig den fortsatta skolgången, främjas av just digitala hjälpmedel. Den andra anledningen handlar om läraren. Digitala verktyg kan minska lärarens administrativa börda och göra läraryrket mer lustfyllt. Ett exempel är de nationella proven - hade man kunnat göra hela eller delar av de nationella proven digitalt skulle administration kunna minskas något. Genom att stärka lärarnas digitala kompetens, både som en del av lärarutbildningen och som en naturlig del av den fortlöpande kompetensutvecklingen, öppnas också nya möjligheter för läraren att utveckla sitt arbete. Tekniken kan och ska inte ersätta läraren, men modern teknik öppnar möjligheter för duktiga pedagoger att arbeta på ett nytt sätt och hjälpa fler elever att lära sig mer. Den tredje och sista anledningen till att digital utveckling i skolan är viktig handlar om möjligheten att tillgängliggöra kunskap för fler. Inte minst tack vare alliansregeringens satsningar får en allt större del av landet tillgång till snabb och framtidssäker bredbandsuppkoppling. Det öppnar för att fler elever och studenter kan ta del av både grundskola och högre utbildning genom fjärrundervisning och distansstudier. Moderna läroverktyg kan vara en avgörande resurs inte minst för mindre skolor eller skolor ute på landsbygden och i glesbygden, där man ibland har problem med att rekrytera lärare med rätt kompetens. I debatten tas ofta förslag upp som ska göra utbildningen mer likriktad. Jag tycker att utbildningen måste bli mer likvärdig, men medan vissa tror att lösningen ligger i att stöpa alla i samma form tror jag och att en del av lösningen ligger i att låta digitala verktyg skapa utrymme för den enskilda skolan att med pedagogisk och organisatorisk frihet öka engagemanget och innovationskraften hos både läraren och eleven och därmed höja resultaten. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Med ett nytänkande kring skolans undervisning och med ett bättre utnyttjande av de möjligheter den digitala utvecklingen ger tror jag att svensk skola och dess elever kan rustas bättre för att ta steget in . Jag vill tacka dig, , för jag tror att det finns en samsyn om många av de frågor du tog upp. Behovet av satsningar på digitaliseringen i skolan är något vi har pekat på under många års tid. Det gäller även digitaliseringen av de nationella proven och att man skulle kunna göra en hel del där. Jag är alltså glad att du tar upp de här viktiga frågorna. Jag tolkar ditt anförande som att det finns en samsyn och att ni skulle kunna stödja regeringen när det kommer förslag på de här områdena framöver. Vår inställning är såklart att de digitala verktygen måste få en större del i skolan. De enskilda förslagen som kommer får vi ta ställning till sedan, men jag hoppas ju att man i de olika förslag om utvecklingslyft och sådant som kommer tar in den digitala aspekten som en viktig del i lärandet. Vi har pratat om just de nationella proven, eftersom de tar så mycket tid av lärarna. Om man digitaliserar dem är det ett sätt att frigöra tid för att vara med barnen och för att undervisa. Det är alltså en av de viktiga frågor jag tycker att det borde finnas en samsyn mellan och regeringen om framöver. Jag tror som sagt också att det finns mycket att arbeta med när det gäller de nationella proven. Det finns absolut utrymme att digitalisera där, tror jag. Jag vill börja med att uttrycka min och glädje över den välfärdsuppgörelse vi kom överens med regeringen om för inte så länge sedan. Det är en uppgörelse som kommer att innebära att våra gemensamma resurser går till det de är avsedda för, det vill säga barnen och personalen, i stället för till kortsiktiga vinstintressen. Det är mycket glädjande att vi har lyckats komma överens om detta. Idén om den allmänna, sammanhållna skolan var en del av kampen för demokrati. Ur detta samband föddes insikten om kunskap och bildning som en medborgerlig rätt, gemensam för alla och förverkligad i en skola för alla. Men faktum är att vi under de senaste mandatperioderna har glidit ifrån tanken om en sammanhållen skola för alla. Det fria skolvalet i har bidragit till att elever med hög studiemotivation och engagerade föräldrar samlas på vissa skolor medan elever som inte har haft samma tillgångar och bakgrund samlas på andra skolor. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Detta får konsekvenser för likvärdigheten, eftersom elevers resultat även påverkas av skolkamraterna. Det handlar också om lärares förväntningar - i en skola med många motiverade elever tenderar lärarna att ha högre förväntningar på eleverna än i skolor som inte har lika motiverade elever. Dessa kamrateffekter och lärarförväntningar bidrar till att skillnaderna mellan skolors resultat ökar ytterligare.