· H2C120141120fs · 2014-11-20 14:00:46 — Jag har en fråga till finansministern. De svenska hushållens belåning har ökat mycket . har bostadspriserna ökat drastiskt. För många unga människor är det mycket svårt att komma in på bostadsmarknaden. Som en reaktion på den höga belåningsgraden införde ett bolånetak på . Sedan det bolånetaket infördes har man kunnat se att belåningsgraden har stabiliserats. I valrörelsen sade finansministern att hon öppnade för att bolånetaket kunde höjas för unga hushåll, vilket innebär att de då skulle kunna belåna en större andel av bostadens värde - detta trots att en av anledningarna till att införde ett bolånetak just var att man inte ville att unga skulle riskera att hamna i en skuldfälla. Avser finansministern att ändå driva igenom det här förslaget? I så fall undrar jag: Menar finansministern i och med det att den här typen av rekommendationer från i stället ska bli föremål för politiska beslut? Tack så mycket för frågan! Det är en angelägen och viktig fråga som tar upp om de ökade huspriserna och den ökade skuldsättning som blivit följden av dem. En viktig orsak till de stigande huspriserna är inte minst det faktum att den tidigare borgerliga regeringen avskaffade fastighetsskatten utan att vidta andra åtgärder. Det gjorde att priserna drog iväg, och det gör att det nu är svårare för unga hushåll att ta sig in. Under valrörelsen har jag sagt att jag tycker att man i samband med att man diskuterar amorteringskraven även bör titta på bolånetak. Jag tycker att det är viktigt att man ser de sakerna i deras sammanhang. Jag har dock aldrig sagt att man ska förändra bolånetaket. Jag har heller inte sagt att det ska lyftas från . Därför är svaret på den frågan nej. Tack för det svaret! Glädjande nog har vi sedan man införde taket sett att belåningsgraden till stor del har stabiliserats. Därför tror jag att det skulle vara väldigt farligt att rucka på den här gränsen, kanske framför allt för unga hushåll. Det allra mest angelägna för att unga lättare ska komma in på bostadsmarknaden är att man gör det enklare att hyra ut och billigare att bygga bostäder. Därför genomförde den förra regeringen en rad regelförenklingar för att underlätta byggande och uthyrning, och man tog initiativ till infrastruktursatsningar som hänger ihop med det här. Men många av de åtgärder som vi har föreslagit har den nuvarande regeringen och dess samarbetsparti i olika konstellationer motsatt sig. Min kompletterande fråga till finansministern blir därför vilka reformer som regeringen avser att genomföra för att bostadsbyggandet på allvar ska komma igång och så att det blir lättare för unga att komma in på bostadsmarknaden utan att de riskerar att hamna i en skuldfälla. Jag delar helt syn, att det behöver byggas fler bostäder. Det är olyckligt att det har byggts så få bostäder i , inte minst hyresrätter, med en borgerlig regering. Den här regeringens ambition är att öka takten i bostadsbyggandet. Vi har satt upp ett mål. Vi vill att det ska byggas 250 000 nya bostäder. Här behöver man jobba med en rad åtgärder. Man behöver naturligtvis titta på kommunerna och vad som händer i kommunerna. Det handlar om att underlätta olika former av byggprocesser. Vi har också sagt att vi är beredda att titta på om man kan stimulera kommuner ekonomiskt - kommuner som ser till att det byggs bostäder och kanske framför allt hyresbostäder. Det tror jag skulle kunna vara en effektiv åtgärd för att få upp bostadsbyggandet. Därutöver vill vi naturligtvis se till att det byggs bostäder i samband med att man gör infrastrukturinvesteringar, till exempel när man bygger ut tunnelbanan i men också när man bygger ut nya höghastighetsbanor mellan , och . Där bör det finnas utrymme för ytterligare infrastruktur- och bostadsinvesteringar. Jag vill börja med att tacka regeringen för det statsministern uttalade om vår hållning till de länder som kränker vårt territorium. Ubåtar som kränker svenska vatten och som vägrar att komma till ytan ska sänkas. Statsministerns tydlighet var bra. Vad som är mindre bra är vår nuvarande ubåtsjaktsförmåga. hade en acceptabel ubåtsjaktsförmåga med bland annat 14 med sensorer, 12 ubåtar och 4 bojbåtar. Socialdemokratiska regeringar började då att avveckla försvaret, varvid ubåtsjaktsförmågan kraftigt reducerades. Eftersom det var socialdemokratiska regeringar som berövade oss vår ubåtsjaktsförmåga är det nu Socialdemokraternas skyldighet att återställa denna förmåga. Min fråga till statsrådet är därför: Hur ser regeringens plan ut för detta? Det är en viktig folkrättslig princip att varje land kan hävda sitt territorium. Det är också viktigt att, så som statsministern har uttryckt sig, klargöra att vi inte accepterar några kränkningar av vårt territorium, vare sig i luften, till sjöss eller på land. Den hållningen från regeringens sida är, precis som frågeställaren säger, mycket tydlig. I samband med den operation som Försvarsmakten genomförde med gott resultat gav regeringen ett uppdrag till Försvarsmakten att se över styrkor och förbättringspotential när det gäller ubåtsjakt. Det uppdraget kommer att redovisas på ett sådant sätt att det kan hanteras inom ramen för hela den diskussion som ska föras i samband med riktlinjebeslutet . Och det beslutet tas mot bakgrund av det Försvarsberedningen har uttryckt om att behöver förbättra sin förmåga. Ubåtsjakt är ett system av system. En avgörande komponent för framgång är helikoptern. avvecklades våra ubåtsjaktshelikoptrar. Tidigast beräknas vi ha nya ubåtsjaktshelikoptrar på plats genom . Dock kvarstår en lång och avancerad utbildning och tillförsel av vapenpaket innan den är fullt operativ. Den förra regeringen lät heller inte uppgradera ubåtsjaktstorped 45, trots att Försvarsmakten ansett detta prioriterat. De tystgående svenska ubåtarna kompletterar helikoptrarna med sin spaningsförmåga. Dock är de för få, och mängden utbildad ubåtspersonal är otillräcklig. Min fråga till statsrådet är: Vad tänker regeringen göra för att lösa problemen med avsaknaden av ubåtsjaktshelikoptrar, moderna torpeder och tillräckligt antal ubåtar? Säkerhetspolitiska vägval ska göras i en bred politisk beredning. Det är därför vi har Försvarsberedningen, som gemensamt arbetar för att analysera säkerhetsläget för och föreslå hur vi ska agera för att göra rätt säkerhetspolitiska vägval. Försvarsberedningen har i bred enighet konstaterat att det behövs insatser för att förbättra militära förmåga. I samband med den operation som Försvarsmakten genomförde gav regeringen ett uppdrag till Försvarsmakten att redovisa just var våra styrkor och vår förbättringspotential när det gäller specifikt ubåtsjakt finns. Precis på grund av den komplexitet i de här frågorna som frågeställaren beskriver behövs det uppdraget. Det måste redovisas till regeringen och kan därmed ligga till grund för kommande försvarspolitiska inriktningsbeslut. Jag skulle vilja ställa min fråga angående ungas jobb till finansminister . Regeringen har ju presenterat förslag om att höja arbetsgivaravgifterna för unga. För många unga som saknar ett arbete höjs nu trösklarna för att komma in på arbetsmarknaden. För de unga som har ett arbete är nu risken att deras jobb går förlorat när det blir dyrare att anställa unga. Kommuner och landsting blir kompenserade för de här kostnadshöjningarna, men det blir inte de privata företagen. har fyra av fem nya jobb skapats i just små och växande företag. De har varit jobbmotorn i , och många av de unga som har blivit anställda har blivit det i de små och växande företagen. Min första fråga till statsrådet är därför: Varför kompenserar man kommuner och landsting för de höjda arbetsgivaravgifterna om de inte har haft någon effekt eller haft en liten effekt på jobben? Min andra fråga är om regeringen har beräknat hur många unga som riskerar att bli av med arbetet när arbetsgivaravgifterna för unga höjs. Det är en mycket angelägen fråga som tar upp. Det handlar om våra ungdomars möjligheter till arbete. Arbetslösheten är tyvärr mycket hög bland ungdomar. Inte minst är långtidsarbetslösheten mycket hög bland ungdomar. Problemet med den tidigare regeringens åtgärd i form av nedsatt arbetsgivaravgift är att den är väldigt dyr och väldigt ineffektiv. Det har tyvärr inte heller haft den effekt som jag är säker på att den tidigare regeringen hade hoppats på. Vi ser tyvärr inte att ungdomsarbetslösheten har sjunkit på det sätt som man skulle ha önskat. Framför allt råder det inte bot på det faktum att ungdomar är arbetslösa . Det är klart att åtgärden är dyr och ineffektiv, eftersom man utgår från att alla ungdomar är likadana. Man får lika mycket stöd för att anställa en ung person som är nyutexaminerad från till exempel som man får om man anställer en ung människa som inte har avslutat gymnasiet. Det är klart att ungdomar är olika, och därför behöver olika ungdomar olika stöd på arbetsmarknaden. Då behöver man utforma stöden på ett mer effektivt sätt än den tidigare regeringen gjorde. Åtgärden är också kritiserad av , , med flera. När det handlar om kritiken mot reformen finns det också de institut som pekar på att sänkningen kanske var för låg, och det är därför som Alliansen har presenterat en ytterligare sänkning för de allra yngsta, de som står längst ifrån arbetsmarknaden. Min fråga till finansministern handlade inte om vilken effekt reformen har haft, utan den handlar om vilken effekten blir när det nu blir en skattechock på ungas arbete. Frågan om varför kommuner kompenseras men inte de privata företagen tål också att upprepas. Om det har haft en så liten effekt, varför kompenserar man då kommuner och landsting men inte de privata företagen - de små och växande företagen som är jobbmotorn i och den svenska ekonomin? Resultatet av reformen kommer att bli att fler ungdomar får möjlighet att arbeta. Eftersom vi avskaffar en mycket ineffektiv och dyr åtgärd och i stället satsar på mer effektiva åtgärder kommer naturligtvis fler ungdomar att få möjlighet att arbeta. Till exempel kommer ungdomar som går långtidsarbetslösa och inte har gjort klart sin gymnasieutbildning att få möjlighet att kombinera arbete med utbildning, för att både få en fot in på arbetsmarknaden på ett riktigt jobb och få utbildning. Vi vill att ungdomar som har gått gymnasiet ska kunna jobba inom välfärdssektorn, bland annat för att få en fot in på arbetsmarknaden. Här får kommuner och landsting stora nya resurser från regeringen, eftersom vi prioriterar kommuner och landsting. En av de satsningar vi gör på kommuner och landsting är ett bidrag som motsvarar den ökade kostnaden för dem. Vi har den principen när det gäller kommuner och landsting att när vi gör förändringar så kompenserar vi dem. Det har kommit en rapport från Entreprenörskapsforum som visar att ungefär hälften av den svenska tillväxten direkt kan kopplas till möjligheterna till högre studier och hur många som faktiskt utbildas på våra högskolor och universitet och tar en examen. Min fråga är: Hur säkerställer vi att det här kan fortgå så att antalet människor som kan få en adekvat utbildning ökar? Företagen måste ju få den kompetens de behöver för att kunna utvecklas så att den positiva trenden kan fortsätta. Vi har dessutom flera rapporter, bland annat från , som visar att matchningen mellan företagens behov och den utbildade arbetskraft som finns inte riktigt fungerar. Vart femte anställningsförsök misslyckas. Dessa frågor går hand i hand. Jag undrar därför hur finansministern ser på detta och hur vi löser problemet. Tack för en väldigt angelägen fråga! Det vi ser är en värld där den globala konkurrensen hårdnar och där fler och fler utvecklingsländer höjer sin utbildningsnivå och konkurrerar inom alltmer kvalificerade områden och tjänster. För att ska kunna stå starkt i den globala konkurrensen måste fler av alla de ungdomar som vill ha en högre utbildning också få möjlighet till detta. Något som är väldigt positivt är nämligen att fler ungdomar än någonsin vill ha och söker sig till den högre utbildningen. Problemet är att den tidigare borgerliga regeringen inte såg detta. I stället valde man att spara på den högre utbildningen genom att skära ned på antalet platser så att en lägre andel, alltså färre, ungdomar skulle få möjlighet att gå på . Det är naturligtvis helt fel väg att gå. Därför har den här regeringen nu avsatt resurser för att börja bygga ut högskolan så att fler av de ungdomar som vill ha en högre utbildning också ska få möjlighet till det. När man ser att detta kommer att stärka ungdomar på arbetsmarknaden och i arbetslivet, då ska de också få möjlighet till en högre utbildning. För att göra detta behöver vi också finansiera det. Det är skönt att höra finansministerns svar. Det syftar framåt och ger otroligt mycket hopp för framtiden. Utveckling och utbildning går hand i hand och har gjort så väldigt . Det är något som vårt parti har stått för och kommer så att göra i fortsättningen, nu tillsammans med . Jag hoppas att vi kan utveckla både utbildningarna och samarbetet med näringslivet så att vi kan skapa den matchning som behövs och se till att hela gynnas av det vi kommer att kunna göra. Helt tydligt är att politik kan skapa förutsättningar. Från högerhåll har vi ofta hört att politiker inte skapar några jobb. Men här har vi ett konkret exempel på att politik kan skapa otroligt goda förutsättningar för både jobb och tillväxt. Jag har fullt förtroende för att finansministern och resten av regeringen ser detta och tar det till vara på bästa sätt för landet. Här i finns en fantastisk potential. Vi har företagen som efterfrågar högt utbildad arbetskraft, som vill konkurrera med kompetens och kunskap och stå långt fram i värdekedjan och ta sig ut på den globala marknaden. Vi har alla våra ungdomar som vill ha en högre utbildning och söker sig till den. Det finns alltså en otrolig framtidspotential för , och därför är jag så glad över att vi har kunnat finansiera en utbyggnad av den högre utbildningen i vår budget, där vi ju börjar med 5 000 nya högskole- och universitetsplatser . som vi gör detta gör vi också en satsning på kvaliteten i den högre utbildningen. Det är ju också viktigt att det är hög kvalitet i utbildningen för den som läser den. Där genomför vi alltså också en satsning. Eftersom vi finansierar alla reformer krona för krona måste vi för att ha råd med detta höja skatten. Men det är så man måste göra när man ärver ett stort underskott i de offentliga finanserna. Jag vill ställa en fråga till justitieminister . Vi får allt fler rapporter som oroar när det gäller väldigt unga människor som hamnar på akuten eller omhändertas för att de har provat nätdroger. Uppenbart är att drogerna har blivit alltmer lättillgängliga och att en del ungdomar har fått en mer liberal inställning till droger över huvud taget. Den grova kriminaliteten tjänar naturligtvis väldigt mycket pengar på den här försäljningen. har av tradition en väldigt restriktiv narkotikapolitik, och här i har vi varit överens om den saken. Ny praxis i ledde dock till att vi fick förändringar i påföljderna, trots att inte hade tagit några sådana beslut. Därför tog alliansregeringen initiativ till en utredning, som också har kommit med förslag om en skärpning av straffen för grova narkotikabrott. Skälet är att ligger i underkant i jämförelse med andra länder. Min fråga till är: Kommer regeringen att lägga fram förslag om en skärpning av påföljderna för grova narkotikabrott i enlighet med utredningens förslag? Jag delar uppfattning om att utvecklingen på narkotikasidan är mycket oroväckande. Vi har bland annat och månaderna sett situationen när det gäller spice, en ny drog som har kommit in och som har fått fruktansvärda följder för enskilda ungdomar. Där går vi nu fram med en klassificering och också en hårdare linje, kan vi väl säga, när det gäller hur vi ser på den typen av droger. Jag tror att man måste möta narkotikaproblemet på tre olika sätt. Det ena är att förstärka de förebyggande insatserna. Där hade den tidigare socialdemokratiska regeringen en särskild insats som hette , som alliansregeringen dessvärre lade ned nästan det första den gjorde. Vi måste nu försöka återupprätta det förebyggande arbetet på ett bättre sätt . Det är väldigt viktigt för oss. Det andra är missbruksvården. Det är samma sak där. De har en väldigt ansträngd situation på kommunernas socialtjänstkontor som gör att missbrukare har svårt att få den vård de behöver för att kunna komma ur sitt missbruk. Det tredje är straffrätten. Där har vi ett utredningsförslag som bereds i , och jag ser att remissutfallet på det förslaget är positivt. När vi har berett frågan kommer vi naturligtvis att gå vidare till . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Det är alldeles riktigt att det behövs förebyggande insatser, och missbruksvården hänger ihop med detta. Men frågan gällde påföljderna. Jag tar det som ett positivt besked, och jag konstaterar också att har sagt att Socialdemokraterna är positiva till utredningens förslag om att införa brottsrubriceringen synnerligen grovt narkotikabrott. Det är inte riktigt den inställning som vi har mött från . Jag önskar ministern all lycka i det fortsatta beredningsarbetet, och jag ser fram emot att det kommer förslag på bord så att beslut om ny lag kan fattas som kan träda i kraft . Annars måste ta ett eget initiativ. Vi har nog inte ändrat uppfattning om att ska ha en restriktiv narkotikapolitik också . Nej, det har vi självklart inte. Jag ser fram emot att ha ett bra samarbete med i frågorna framöver. Jag vill bara påpeka att frågan om narkotika är bredare än bara straffrätten. Den är en viktig del. När vi har berett frågan färdigt i kommer vi att återkomma till . Men man måste se frågan i dess totala sociala sammanhang. Då har vi de förebyggande insatserna och missbruksvården, som är väl så centrala för att komma till rätta med det - återigen - växande problemet i det svenska samhället. Kvinnors och flickors möjligheter och rätt till utbildning är tyvärr inte så självklara i många delar av världen. I är skolgången obligatorisk för alla barn. Många kvinnor som kommer till är lågutbildade, och en del saknar också utbildning. Högerregeringen ändrade i och försvårade därigenom för många studenter, inte minst målgruppen utlandsfödda unga kvinnor. Min fråga till utbildningsminister är följande: Avser statsrådet att ändra i så att de gynnar också denna målgrupp? Det är viktigt så att de kvinnorna får samma rättigheter som svenskfödda. Det är helt riktigt att det har skett förändringar inom . Min statsrådskollega och jag ser över de olika förändringar som har gjorts i olika förordningar, men vi har inget konkret besked att ge här om vilka förändringar som är planerade i just denna del. Där får vi återkomma när beredningsarbetet är färdigt. Tack för svaret! Jag hoppas verkligen att vi kommer att jobba mer med frågan. Vi vet att det finns ett par tusen kvinnor i som är totalanalfabeter. vid tog upp denna fråga . Hon visade att detta inte gäller bara i utan även i småstäder. I finns en hel del kvinnor. Jag själv jobbar med dem inom organisationen hora eller kuvad. Kvinnorna har bott i , och de kan inte skriva sina egna namn på svenska och inte heller på sina egna språk. Det är svårt. Utbildning är inte en självklarhet. För att ge kvinnor och unga flickor en chans måste vi verkligen se till att de får samma rättigheter att låna eller få studiebidrag. Det stämmer verkligen att möjligheten till egenmakt, makt över sitt eget liv, växer ur möjligheten till att få ett språk, att kunna uttrycka sig i skrift, och att få den utbildning man behöver. Det är också anledningen till att ett av samarbetsregeringens allra största och viktigaste projekt som min kollega ansvarar för är . innebär en möjlighet för många som står utan den utbildning de behöver för att få egenmakt, det vill säga makt över sitt liv. Det kommer att bli en av de viktiga sakerna för regeringen att uträtta. Det är också anledningen till att det är svårt för regeringen att svara på vad som ska göras med en enskild paragraf i förordningen om CSN-systemet. Frågan kommer att beredas i helheten av hur , som bland annat handlar om just de människor som Amineh Kakabaveh lyfte fram i sin fråga, ska genomföras. Jag skulle vilja inleda med att påminna finansministern om att SCB har berättat att kostnaden för högre utbildning har stigit . Det lät inte så tidigare. Min fråga går till utbildningsministern. Det är viktigt att vara på plats när utbildning ges. Vi kan konstatera att skolor har lyckats minska skolket kraftigt med hjälp av effektiva och strategiska åtgärder. Det är viktigt. Är man med på lektionerna lär man sig mer. Det finns också andra sociala problem på grund av hög frånvaro. Slutsatsen från socialdemokratiska och miljöpartistiska ledning var dock något märklig. De sade att de ska trappa ned arbetet mot skolk och att de ska se till att terminsbetygen inte längre anger ogiltig frånvaro. När de sedan fick reda på att det inte gick att göra så eftersom det står i skolförordningen att ogiltig frånvaro måste skrivas in i terminsbetyg backade de. Det var mycket bra. Kvar finns känslan av att dels skulle arbetet mot skolk trappas ned, dels att det inte fanns en koll på vilka regler som gäller för svensk skola. Vilket råd vill utbildningsministern ge till den politiska ledningen i ? Tack för frågan! Först och främst har regeringen tidigare klargjort att vi inte har några planer på att ändra betygssystem eller reglerna i förordningen som handlar om att i terminsbetyget, inte i slutbetyget, ange ogiltig frånvaro. Det är viktigt. Vi är inte valda för att än en gång rita om kursplan och betygssystem. Den typen av saker ska inte målas om varje gång det blir en ny färg på regeringen. Den typen av saker ska inte avgöras av partitaktik eller snabba, enkla voteringar i , utan de ska avgöras av vad forskningen och erfarenheten anser ger de bästa förutsättningarna för unga att få en bra utbildning. Det är därför vi vill samarbeta brett, och därför kommer vi inte att göra några snabba förändringar i till exempel den förordningen. Frågeställaren efterfrågar råd från mig till skolledning. Jag tror att medborgare har valt en mycket bra politisk ledning som på ett bra sätt kommer att kunna ta sig an utmaningarna i skolan i samarbete med regeringen. Jag tror inte på att fortsätta det tidigare pingpongandet av ansvaret mellan regering och kommunerna om skolan. Jag tackar för svaret! Låt oss ta ett steg tillbaka. Då kan vi se en annan bild. Det är en bild som visar att den politiska ledningen i största stad inte har koll på vilka regelverk som gäller för svensk skola. Om ledningen inte har det i största stad kan man gissa att den insikten och kunskapen inte heller finns i alla kommuner som har ansvar för skolan. Skolinspektionen visade så sent som för sedan att av de kommunala huvudmännen har brister, ibland stora brister, i den politiska styrningen av skolan. För del väcker detta slutsatsen att staten borde ta huvudansvaret för skolan, det vill säga ett statligt huvudmannaskap. Vilken slutsats drar utbildningsministern av detta konstaterande av det enskilda fallet i och även Skolinspektionens mycket tydliga och skarpa kritik, att av kommunerna har tydliga brister i den politiska styrningen av skolan? En viktig slutsats som regeringen drar är att vi måste lämna den politiska debatt där utbildningsministrar av skiftande färg skyllt skolans problem på kommunerna och kommunerna har skyllt skolans problem på regeringen. Sedan har man fastnat i ett pingpongande om ansvaret i stället för att ta gemensamt ansvar. Det är därför vi nu gör oerhört stora investeringar. Det är en stor skillnad jämfört med den budget som lades fram i kammaren där av det reformutrymme Alliansen prioriterade gick till skattesänkningar och till skolan. gör vi stora investeringar i skolan i samarbete med kommunerna.