· H2C120141112al3 · 2014-11-12 13:38:08 — De största avhoppen ser vi på yrkes- och lärlingsutbildningarna, och vi måste dra vissa slutsatser av att just yrkesprogrammen drabbas av detta. Vi har haft många diskussioner om detta här i kammaren och sagt att vi värderar yrkesskicklighet, värderar lärlingsutbildningar och vill ha ökat handledarstöd och ökat ansvar från branschen. Många av de ungdomar som väljer yrkes- och lärlingsutbildningar har som mål att komma ut i arbete och inte till högre studier. Olika typer av statistik från , SCB och IFAU visar att frekvensen i övergång från yrkesprogram till högskola och universitet är , medan den är när det gäller yrkesprogrammen. Men det är ju ni som ger upp och sänker kraven: De orkar inte. De vill inte. Vi ställer inga krav - låt dem göra som de vill! STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Vi menar däremot att alla har chansen och att alla ska ha möjligheten. Vi ska hjälpa dem tillbaka. Vi ska se till att de orkar med skolan. Det är skolans uppgift att se till att eleverna klarar det. säger att de här eleverna bara vill jobba. Ja, men ute i arbetslivet behöver man datakunskap, matte och engelska för att klara industrijobben . Jag önskar att hade deltagit i motsvarande debatt för sedan då jag presenterade en enkät som Socialdemokraterna ofta brukar hänvisa till, nämligen från . När jag tittade i Svenskt Näringslivs tabell visade det sig att det som företagen mest efterfrågar bland de parametrar som de presenterar är just gymnasial yrkeskompetens. Det indikerar att vi behöver både yrkeshögskola och högskola men också bra lärlingsutbildningar för att förse företagen med rätt kompetens. Något som kännetecknar den samtida skoldebatten, inkluderat den vi har här , är trots allt en ganska bred samsyn om skolans problembeskrivning. Vi känner oro för kvaliteten på den utbildning som våra unga får med sig, för att kunskapsresultatens utveckling är för dålig och för att många skolor presterar undermåligt. Vi är också ense om en del av förklaringsvariablerna: att lärarnas självständighet och läraryrkets status fått sig en rejäl törn, som för få rektorer på riktigt tar sig an det pedagogiska ledarskapet på sina skolor. I debatten saknas det dock ett väldigt viktigt perspektiv vad gäller fördelningen av ansvaret för hur våra barn och unga presterar i skolan. Det har funnits en ovilja att koppla samman nivån på skolresultaten med hur familjerna mår, vilket ansvar föräldrarna tar för sina barn och eleverna för sin egen skolgång. En riktigt duktig lärare kan göra underverk när det kommer till att väcka elevernas intresse och skapa engagemang för inlärning. Men ytterst är ju en ung persons prestationer i skolan beroende av hela dennes livssituation. Och för denna är varken lärarna eller rektorn de mest centrala, utan det är föräldrarna. Det är inom familjen det huvudsakliga ansvaret ligger för att en ung person känner trygghet. Men det är även föräldrarna som måste ta rollen som sina barns främsta förebilder när det gäller synen på kunskap, bildning och personligt ansvarstagande. Det är föräldrarnas ansvar att se till att deras barn sover , äter tillräckligt och motionerar, kommer till lektionerna och gör sina läxor ordentligt. Om inte detta är självklart elimineras effektivt lärarnas möjligheter att fokusera på det som är deras huvuduppgift - att undervisa. Ordning och reda i klassrummet, en stärkt föräldraroll och höjda resultat förutsätter varandra. Rent formellt borde ansvarsfördelningen för att skolans ordningsregler ska respekteras tydliggöras i skollagen, mellan rektor och huvudman, elever och vårdnadshavare. Men om man vill stärka föräldraansvaret även i praktiken krävs naturligtvis ett långsiktigt arbete och en politik som möjliggör, uppmuntrar och ställer krav på föräldrar att ta ett ordentligt ansvar för sina barn och ungdomar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Tyvärr präglas skoldebatten av idéer som ger direkt motsatt effekt. Det talas om avskaffat läx-RUT. Det finns i vissa läger ett motstånd mot läxläsning utanför skoltid Det ska vara mindre av betyg och signaler till hemmen om hur det går för barnen i skolan. Dessutom kan vi tyvärr konstatera att få av de reformer för starkare familjer som Alliansen genomfört de senaste mandatperioderna kommer att finnas kvar . Högre löner för de skickligaste lärarna, fokus på läsning och matematik och mer idrott är viktigt om vi ska lyckas vända resultatutvecklingen i skolan. Men vi får inte glömma det allra mest basala: att föräldrar agerar som goda förebilder för sina barn, uppmuntrar läxläsning och studiedisciplin och även att eleverna själva tar ansvar för att alltid göra sitt bästa i skolarbetet. Även i betonandet av detta spelar vi politiker en viktig roll. Det känns väldigt spännande att få stå här när vi debatterar ett så otroligt viktigt område som utbildningspolitiken. Detta område är ju så viktigt eftersom det berör så otroligt många. Mycket i samhället förutsätter att vi tillhandahåller en bra utbildning på alla nivåer. Om små barn inte stöttas i sin skolgång redan i tidig ålder kan det komma att leda till annan negativ påverkan för den enskildes möjligheter i samhället. Särskilt spännande är det att diskutera frågan om förskolan. Det är där vi sätter grunden för det mesta. Det är där vi får en första kontakt med barnen, och det är där man kan se eventuella behov och sätta in resurser . Förskolans roll har stärkts . Man kan bara genom att tala med förskollärare och barnskötare ute i kommunerna höra en förändring i attityd och känslan av stolthet när de talar om sitt viktiga uppdrag. Det är därför särskilt viktigt att vi tar till oss av deras stolthet men också deras oro inför att lyckas med sitt uppdrag. Förskolan ska vara en plats full av lek, lust och pedagogik. Dessa delar ska gå hand i hand och främja varandra. Förskolan ska vara en plats som är full av trygghet och gemenskap, dit vi som föräldrar ska kunna lämna våra barn med en känsla av tillit och med vetskapen om att verksamheten utformas utifrån just mitt barns behov. Vi ska också känna att våra barn får det stöd och den skjuts de behöver för att förberedas för den kommande skolgången. Jag minns med stolthet, herr talman, hur det kändes när min son talade om att de dansat matte, att han lärt sig nya platser på jordklotet, att han lärt sig teckenspråk och att han byggt något kul med lego eller lyckats med sin pärlplatta, som är väldigt populärt just . Allt detta finns och erbjuds alla barn i förskolan. För oss socialdemokrater är det väldigt viktigt att ska vara ett land där alla har möjlighet till ett livslångt lärande från förskolan till yrkeslivet. Förskolan och annan pedagogisk verksamhet för barn före ska hålla hög kvalitet, och förskolans pedagogik ska vara tillgänglig för alla barn. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Jag uppfattar också att bland regeringens främsta prioriteringar finns tanken om en bra förskola och skola för alla barn och elever. Det förstärks i budgeten på många olika sätt, bland annat genom att man satsar på mer personal i förskolan för att öka kvaliteten och minska barngruppernas storlek. Det är oerhört viktigt att lyfta fram frågan om storleken på barngrupperna. Forskning visar att det är viktigt med mindre grupper för de allra minsta barnen. Det säger även de förskollärare och barnskötare som jag har mött. För att kunna möta barnen och deras behov krävs det att man genom rekommendationer säkerställer att kommunerna jobbar för att grupperna ska vara mindre. Då får pedagogerna tid att vara pedagoger, och det ger möjligheter till god omsorg och gott omhändertagande. Det i kombination med mer resurser, speciallärare och specialpedagoger samt ett intensifierat arbete med att förstärka och bygga på den kompetens som finns tror jag helt ärligt ger oss alla möjligheter till en bra verksamhet och en ljus framtid för alla våra barn. Vad gör man i denna sena timma? Jo, man försöker sticka ut hakan lite grann. Det ska jag strax återkomma till - vi får se om jag lyckas. Något höll på att gå sönder, för att travestera ett uttryck i valrörelsen. Den svenska skolan har befunnit sig på ett sluttande plan . Många reformer , säkert välmenande, ledde fel. Resultatet har blivit mindre kunskapsfokus och degraderade lärare. Den gamla lärarauktoriteten har i många fall inte ersatts av ett modernt ledarskap. Det gäller både rektorer och lärare. Jag vill trycka på några förändringar som behövs utöver alla de reformer som genomfördes kring 2010, 2011. Vägen till en bra gymnasieskola, som jag ska uppehålla mig vid, går genom en bättre grundskola. Det krävs tidiga insatser med målsättningen att alla niondeklassare ska vara behöriga till de nationella programmen. Men först och främst vill jag ta upp en logisk kullerbytta, nämligen förslaget om obligatorisk gymnasieskola. De svagaste och minst motiverade eleverna ska vi alltså banka i huvudet med ett obligatorium. Det är lika dumt som att lagstifta bort fattigdom eller tiggeri. Det gläder mig att nu höra att regeringen håller på att ta intryck av kritiken. Vi måste förbättra ledarskapet i svensk skola över hela linjen. Många lärarutbildningar har undermålig utbildning i ledarskap. Vad gäller den befintliga lärarkåren måste vi förbättra fortbildningen. Självklart ska kunskap i ämnet vara mycket viktigt men också didaktik och modernt ledarskap. Det är förödande, framför allt för de svaga eleverna och elever med någon psykisk diagnos, när man inte har arbetsro eller ordning och reda i klassrummet. Jag kan också tänka mig att fortbildning bör synas i lönekuvertet. Jag vill här lansera vad jag tror kan vara en helt ny idé: att ge de regionala högskolorna i uppdrag att knyta ett närmare samarbete med regionens eller länets gymnasieskolor. Detta tror jag kan bli en vinn-vinn-situation. Gymnasieskolorna får tillgång till den akademiska världen, vilket kan leda till höjd status. Det blir lättare att ta del av modern skolforskning. Regionens gymnasieskolor kommer närmare varandra. För högskolan innebär det en bättre rekryteringsbas och att det blir lättare att nå ut med adekvat information. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Sammantaget innebär detta att staten måste ta ett fastare grepp om den svenska skolan. Jag tror att vi måste söka ett svar på hur vi bäst får balans mellan stat och kommun i hur vi styr skolan. Det tror jag är oerhört viktigt, och det behöver utredas. Jag vill avsluta, herr talman, med en retorisk fråga. Jag hinner inte utveckla den närmare. Lärarnas nuvarande arbetstidsavtal, ferieavtalet på varav tio timmars förtroendearbetstid - är det kanske en kvarleva från en svunnen tid? har fått hård kritik för undermålig modersmålsundervisning. Kritiken kommer från , som granskar hur lever upp till de konventioner om mänskliga rättigheter som vi har undertecknat. Det är allvarligt, inte minst när det handlar om undervisning i de nationella minoritetsspråken samiska, finska, tornedalsfinska eller meänkieli, jiddisch och chib. Det här är mycket allvarligt. Bara runt hälften av de elever som är berättigade till det får modersmålsundervisning. Mindre än hälften av alla lärare som undervisar i modersmål har en pedagogisk högskoleexamen. Faktum är att det inte ens går att få lärarlegitimation som just modersmålslärare. I många fall är det svårt att hitta modersmålslärare. Undervisningen sköts alltså av personer som saknar såväl språkutbildning på högskolenivå som lärarutbildning. Dessutom blir undervisningstiden i genomsnitt för de elever som väl får undervisningen. Man menar att det lämnar eleverna med en språkkunskapsnivå motsvarande en tioårings. Det här är slöseri. Det är slöseri med resurser hos de flerspråkiga människor som vi har i . Det talas många språk i svenska hem, och vi riskerar att tappa bort de möjligheter som det öppnar för. Det handlar om handel och om utbyten i utbildningsväsendet. Men framför allt drabbar detta de barn som tappar ett av sina språk. Det är en identitetsfråga, men det är också en ekonomisk resursfråga för samhället. som man införde extrapoäng för studier av moderna språk på gymnasiet lämnade den tidigare regeringen modersmålsstudier på en lägre meritnivå. Man värderar alltså språkkunskaper i till exempel tyska högre än modersmålskunskaper i samiska eller kinesiska. Detta är helt orimligt ur alla objektiva perspektiv. Ska vi värdera språkkunskaper måste vi också premiera dem som väljer att ta sitt modersmål till en nivå där de kan utbilda sig på högskola med det och arbeta med det, inte bara prata vid köksbordet. Jag har stora förhoppningar om att den nytillträdda socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen kommer att lyfta fram de här frågorna. Det gör mig väldigt glad att utbildningsminister nämner modersmålslärarna, både här i kammaren och i budgeten, som en av de yrkeskategorier som behövs när vi ska se till att ha mer personal i svensk skola. Det tycker jag är mycket viktigt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Jag säger inte att den tidigare regeringen inte gjorde någonting, men när ambitionsnivån är att utbilda tolv nya lärare i nationella minoritetsspråk - tolv personer - lämnar det mycket övrigt att önska. Jag ser fram emot de fortsatta diskussionerna i ämnet i kammaren. Ett av de få områden där vi aktivt har tyckt lika eller åtminstone snarlikt mellan och gäller just synen på språk och nationella minoriteter. Jag är som folkpartist stolt över att ha tillhört en regering som aktivt har jobbat med lagen om nationella minoriteter, som nämner speciellt. Jag håller med om att det är problematiskt när det gäller modersmålsundervisningen, men det är inte lätt. Det är ont om behöriga lärare, och det är väldigt få sökande till institutionerna på högskolan. Jag har en fråga till . Det var ni tillsammans med , som röstade igenom krav på lärarlegitimation för de här lärarkategorierna, som modersmålslärarna, trots att det är näst intill omöjligt att få tag på behöriga lärare i de ämnena. Det gäller inte minst chib, som är ett nationellt minoritetsspråk. Jag respekterar och tidigare integrationsminister engagemang för frågan om nationella minoriteter. har vi bevittnat hur den tidigare utbildningsministern, folkpartisten , helt sköt ifrån sig ansvaret för modersmålslärare. Han hänsköt ansvaret till minoriteten. Som om det skulle vara mitt ansvar som förälder att bli matematiklärare för mina barn menade han att mitt ansvar vore att bli lärare i mina barns modersmål. Men det är samhällets ansvar, och det ansvaret tog inte när hade den möjligheten. Man hade målet om tolv utbildade lärare i några av minoritetsspråken. Det är en start - jag medger det. Men ambitionsnivån är låg. Och det går inte att hänskjuta frågan till minoriteterna själva. från svarar inte på min fråga. Ingen politiker kan tvinga någon student att läsa en viss inriktning eller ett visst program. lade ändå pengar på språkinstitutionerna, därför att vi tyckte att det var viktigt med nationella minoriteter. Men ni införde genom ett beslut här i kammaren ett krav på lärarlegitimation för lärare i chib, finska och vad det kan vara, medvetna om att det är näst intill omöjligt att få tag på sådana . Hur kunde ni gå med på ett sådant beslut? Jag tycker att det är självklart att vi ska ha lika hög ambitionsnivå när det kommer till utbildade lärare i modersmål som i matematik. Därför är det viktigt att det ska gå att få lärarlegitimation också för modersmålslärare. På det sättet höjer vi också kraven på oss själva att se till att vi har utbildade modersmålslärare. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Jag förstår att det inte kommer att gå över , och det förstår naturligtvis alla andra partier som är för lärarlegitimation för alla lärare. Men vi måste lägga ribban. Herr talman, ledamöter, de tappra själar som fortfarande finns kvar här! Att ha en välutbildad befolkning är grunden för välstånd. Skolutbildning är en av de viktigaste faktorerna för högre livskvalitet. Utbildning är en framtidsfråga för , men det är också en lika viktig fråga här och . Kravet på utbildning ser vi ökar i samhället . Grunden för utbildningen är att barn lär sig läsa, att de kan förstå innehållet i texter. Läsning är nyckeln till den fantastiska värld som finns i det skrivna ordet, den värld som kan utveckla fantasin och ge kunskaper av oanade mått och som också kan stimulera vetgiriga och lärandehungriga barn. Läsinlärning tycker jag är en av skolans viktigaste uppgifter. Därför är det så viktigt att satsa på de små barnen. Se till att de får det stöd de behöver! De ska knäcka läskoden och lära sig förstå innehållet i textmassor. I har vi haft en tradition av att vänta och se när barn inte har velat lära sig läsa eller när de har haft svårigheter. Man har ibland sagt att det är en mognadsfråga, att det kommer. Men det enda som kommer är att barnen kommer efter i sin inlärning. Man kan se att samhället i stort har förändrats. När jag var barn läste vi serietidningar och flick- och pojkböcker, och grannskapets alla unga lånade mellan varandra. är det helt annorlunda. Då hade vi inte så mycket konkurrens från video, dvd, streamade filmer och dataspel. Den teknikinvandring som har skett har förändrat barnens exponering för det skrivna ordet. läser inte barnen på sin fritid på samma sätt. Barnprogrammen är inte textade. De filmer som de ser är inte textade. Dataspelen har inga stora textmassor. Skolan måste alltså kompensera för det på något vis. Men lika viktigt är det att föräldrarna stimulerar sina barn till att läsa. är, som vi alla vet, ett föregångsland när det gäller utbildning, speciellt när det gäller små barns lärande. De lägger stora resurser under de första två eller tre åren i skolan, och det är ganska vanligt att barn får stöd i skolan. Många barn får det under sina första år - det är inget konstigt med det. Barn som behöver stöd får det direkt. I har vi traditionellt lagt mindre resurser när barnen är små och stora resurser när barnen går i nionde klass. Vi gör alltså inte som man gör i den finska modellen. Jag har sett att kommunerna har ett stort behov av att få ett ekonomiskt tillskott för att anställa fler pedagoger - det behövs i skolan. Jag har också sett att det finns ett stort behov i kommunerna av att anställa speciallärare. Det finns också ett samtycke, tycker jag mig ha hört. Det är rätt väg att gå. De här satsningarna är att investera . är ett av världens mest digitaliserade länder. It är en naturlig del av vardagen för de flesta av oss. Det underlättar vardagen och effektiviserar mycket av det arbete som vi har att göra. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Digital kompetens listas också som en av EU:s nyckelkompetenser. Det är väl ingen som ifrågasätter det nödvändiga i att ha digital kompetens och förmåga att hantera det stora informationsflöde som har blivit möjligt genom digitala hjälpmedel. I många skolor och i många kommuner pågår ett arbete med att integrera it i skolans arbete, men det sker inte överallt. It kan effektivisera lärarnas arbete när det gäller förberedelse av lektioner och dokumentation av elevernas kunskaper och kan inte minst ge utökade möjligheter till kompetensutveckling för lärare genom bättre förutsättningar för samarbete inom skolan, mellan skolor och även med lärare utanför landet. Möjligheterna att utveckla svensk skola med hjälp av it är stora. Det handlar inte om tekniken och den tekniska utrustningen, utan det handlar om en pedagogisk utveckling som kan ge elever bättre förutsättningar att utveckla sina kunskaper och kompetenser. Det finns forskning som visar att elever som lär sig läsa och skriva med hjälp av dator eller läsplatta skriver längre texter och presterar bättre på nationella prov. Det handlar om en förbättring med av resultaten på de nationella proven. Något som är extra intressant är att forskningen visar att skillnaderna mellan pojkars och flickors resultat i princip har utraderats. Möjligheterna är många. För elever med ett annat modersmål eller för nyanlända innebär tillgången till digitala verktyg att de kan få ett helt annat stöd på sitt eget modersmål. fick Ådalsskolan i kritik av Skolinspektionen för att man använder fjärrundervisning för att säkerställa att alla elever som har rätt till modersmålsundervisning också får det. Den här typen av initiativ borde rimligen vara ett föredöme och inte någonting som kritiseras. Vi behöver se över lagstiftningen så att inte den blir ett hinder för att utnyttja teknikens möjligheter. För elever med dyslexi innebär tillgången till digitalt stöd skillnaden mellan att klara skolan och att inte göra det. borde det vara en självklarhet att elever och lärare i skolor i har tillgång till digitala verktyg. Alliansregeringen påbörjade ett arbete med att ta fram en nationell strategi för att stötta kommuner och skolor med digitalisering. SKL fick också finansiering till ett forum för skolans digitalisering som bestått av många olika intressenter och som också har tagit fram ett inspel till en nationell strategi. har gjort en utvärdering som visar att tillgången på it är relativt bra i svenska skolor men att den inte används på ett sådant sätt som man skulle önska. Behovet av en nationell strategi och stöd till kommuner och skolor, inte minst när det gäller fortbildning, är stort. I regeringens budget står inte mycket att läsa om skolans digitalisering. Det enda som nämns är det arbete som alliansregeringen redan gjort. Hur går det med en nationell strategi? Andra länder som både och har insett behovet av en nationell strategi och nationella initiativ. Vad händer i ? Jag tackar för ett mycket viktigt inlägg och ett brinnande engagemang för arbetet med att utnyttja möjligheterna med it i skolan. Det gäller bland annat pedagogiken med alla de effekter som det kan få. Jag noterar särskilt de effekter som tar upp även när det handlar om att öka jämställdheten i skolan och att öka de jämställda resultaten i skolan men också effekterna för lärares arbetssituation, för ett strukturerat arbete, för kollegial samverkan och för att alla barn faktiskt ska få med sig it-kompetens i livet, vilket man behöver på dagens arbetsmarknad och för att fungera i samhället . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Det nämns en del om it i budgetpropositionen. Bland annat tittar vi på möjligheten att ha ett skolutvecklingsprogram som ger stöd och sprider den typen av goda exempel som vi ser i många skolor, bland annat i . Vi tittar också på hur vi med ett samlat grepp kan ta alla de initiativ som har funnits från alliansregeringen när det gäller det som man arbetat med inom SKL för att arbeta samordnat med it-arbetet. Så vi kan alltså se fram emot att få en riktig nationell strategi med många nationella initiativ på samma sätt som man har i och , där man har insett att det är helt nödvändigt för att skolan ska kunna utvecklas? Jag får erkänna att jag är lite road av situationen. Det var inte så många månader sedan vi hade många framför allt socialdemokratiska och miljöpartistiska riksdagsledamöter som krävde en nationell it-strategi och fick avvaktande och till och med avvisande svar från dåtidens regeringsföreträdare. Före regeringsskiftet klargjorde Alliansen att man hade ändrat sig och kommer att ta fram en nationell it-strategi. Det fanns också detta mycket goda samarbetsinitiativ inom SKL. Jag kan säga att den här regeringen i alla fall inte kommer att lägga sig på en lägre ambitionsnivå. Detta är en viktig fråga för svensk skolas framtid. Den handlar, som sagt, om den pedagogiska utvecklingen i större utsträckning än vad man kanske kan tro och inte bara om att få tekniken på plats. Någonting som också har lyfts fram och som vi moderater kommer att ta fasta på framöver - vi lyfte fram det redan i valrörelsen - handlar om att få in programmering antingen som ett ämne eller integrerat i andra ämnen i skolan framöver.