kam-ud · H1C120140219ud · 2014-02-19 09:00:00 — talade i sitt anförande om det östliga partnerskapet, om bristerna i hur EU hade agerat, om missade möjligheter men också om vilka redskap som finns framöver för att få en annan än den ytterst dramatiska utveckling vi nu ser i i . Samma problematik kan vi se när vi tittar söderut. Vi lät förtrycket vara i länderna i . EU orkade inte bry sig.När jag för lite stod på i för revolutionen såg och kände jag den enighet som det egyptiska samhället hade i sin vilja att få en förändring, en fredlig förändring och en demokratisk inriktning. Det var en vilja att stå upp för mänskliga rättigheter och att få en annan socioekonomisk situation. Den känslan har man försökt behålla under de omvälvande utmaningar man har stått inför. Det är svårt att vara ny politiker och att engagera sig för mänskliga rättigheter, både då och i dagens situation i . Vi ska komma ihåg den enighet som människorna hade och inte låta oss splittras upp och se de problem som en del andra har velat visa upp. Jag menar att den egyptiska befolkningen har fått, och sett, möjligheten att påverka sitt samhälle och att påverka politiken. Från det kan man inte vända tillbaka. Vi har dock fortfarande ett ansvar för att vara där, stödja och samarbeta. Socialdemokraterna lade tidigt fram, först i förhållande till situationen i och sedan generellt, vikten av samverkan mellan folkrörelseorganisationer och fokus på kvinnoorganisationer. Vikten av att kunna samarbeta och stödja sådan samverkan ligger kvar.Den grundläggande synen på hur man ska kunna samverka ligger kvar. Den socioekonomiska situationen hänger mycket samman dels med den inrikespolitiska och säkerhetspolitiska situationen i och andra länder i regionen, dels med vår vilja att öppna upp för handel och utbyte, att kunna mötas och resa. Där kan och EU göra mer.Liksom man inte engagerade sig på djupet i de nordafrikanska länderna under diktaturåren har man heller inte förmått att växla om till en aktiv politik för att stödja människornas vilja att forma sina egna länders utveckling. Länder där politiska partier varit förbjudna har naturligtvis en resa att göra innan de kan formera och organisera sig. Det tog ett tag innan de fick legala möjligheter att organisera sig fritt i kvinnoorganisationer. I en sådan situation behövs stöd, och fortfarande avvaktar EU. Här har vi ett ansvar att driva på.Egypten är och förblir ett nyckelland . Om vi inte lyckas få till en annan utveckling kan jag som nästa steg se hungerkravaller framför mig. Vi ser tendenser till att våldet ökar. I går gick resebolag ut och varnade. Vi har sett att i , som är en del av , har flyktingar från blivit utsatta för övergrepp. Det har även funnits anledning för oss att reagera eftersom vi i har släktingar till dem som drabbats hårt.Vi kan se att det kommer tillbaka personer till som stridit med grupper knutna till i , personer som sedan stimulerar till våldsdåd i . Vi ser det även i andra länder. Man har varnat för att det sker i till exempel , ett land som haft en förhållandevis lugn utveckling med ny konstitution och nya val framöver.Problematiken med jihadister som har en våldsbejakande agenda varnas också vi européer för. Vi måste vara vaksamma mot det för det berör även oss. Våldet kommer över våra gränser genom att jihadister reser tillbaka till . Det är något som vi har att fundera på, inte just här och men kanske i kommande debatter. (Applåder)I detta anförande instämde och (båda S). Det är intressant att i en sådan här debatt, speciellt när det är valår, lyssna på vad oppositionen säger, hur det alternativ som ska mönstra upp ser ut. Det är lätt att i talarstolen inleda sitt anförande med att hoppa på utrikesutskottets ordförande och säga att , i Alliansen är oeniga. Vi har styrt . Vi presenterar en utrikesdeklaration varje år.Hur ser det ut på den andra sidan? Låt oss ta säkerhetspolitiken till att börja med. Vapenexport, krigsmaterielexport, vapenindustri är en sektor som i sysselsätter många människor. säger i sitt partiprogram att de inte vill ha någon vapenexport alls. säger i debatten att de inte vill exportera till diktaturer men till andra går bra. Och Socialdemokraterna har ju en historia av att vilja kränga vapen till praktiskt taget vem som helst.Handelspolitiken är ett annat område. är grundat som ett parti mot tillväxt och frihandel. Socialdemokraterna har alltid värnat frihandel. Hur ska det gå, ? Hur ska ni mönstra upp detta? Jag noterar att representant försöker höja tonläget i kammaren. Det är talande hur lågmälda småpartierna på regeringssidan varit. Visst har man presenterat en deklaration även , men den metod man har är att skriva ihop ett papper och sedan är debatten fri. Då har man en annan syn på Rysslandspolitiken, säkerhetspolitiken, hur försvaret ska vara uppbyggt, om vi ska ha värnplikt eller inte, om vi ska agera på det ena eller andra sättet. Det finns stora skillnader i politiken som kommer till uttryck utanför det där papperet. Om det är rätt metod är upp till er att avgöra, det gäller konkreta frågor såsom krigsmaterielexport vill jag säga att det var ett krav från oss att vi skulle ha en översyn. Där var ni inte eniga. Ni var inte eniga om innehållet. Ni var inte eniga om att det skulle bli en utredning, en översyn, av krigsmaterielfrågorna. blev det så, och jag hoppas att man kommer fram till ett brett och enigt förslag så att vi även får en bred enighet i kammaren.Det där med enighet inom Alliansen, , kan du inte leda i bevis när det gäller helheten. Ja, ni har ett papper och sedan är debatten fri, säger . Jag kan upplysa om att det papperet var tolv sidor och det tog utrikesministern att läsa upp det i talarstolen.Det är mer än ett papper. Det är en genuint förankrad, samordnad, framförhandlad politik mellan fyra partier som har styrt . Det vi ser på den andra sidan, och som blir problematiskt inför valet , är att ett parti vill sälja vapen till praktiskt taget allt och alla, ett annat parti vill bara sälja till några och ett tredje parti vill montera ned den svenska vapenindustrin.Vi ser inom handelspolitiken hur Socialdemokraterna och LO-facken alltid har värnat frihandel och exportindustri medan är grundat för att inte ha frihandel i . Vi ser inom Europapolitiken hur Socialdemokraterna vill ha ett Europasamarbete, och är engagerade i Europasamarbetet, medan vill lämna Europasamarbetet. Det, , är skiljelinjen i svensk politik inte bara mellan Alliansen och oppositionen utan mellan Alliansen och fyra olika oppositionspartier.Det finns uppenbarligen bara ett alternativ för väljarna om man vill ha en samordnad, seriös och långsiktig politik för . får väl gå hem och tala med sin partiledare . Han får säga till vice statsministern att det är det som gäller. Vi får väl se om deklarationen är det som inte kommer att opponera mot , vilket vi sett tidigare, utan nu blir det den som gäller och ingenting annat. Är det ett löfte från framöver?Jag tycker att det är viktigt att vi har en debatt. Jag känner inte igen mig i den beskrivning som ger. Vi har varit mycket tydliga när det gäller vår syn på krigsmaterielfrågor. Vi vill ha en tydlig lagstiftning, en förtydligad lagstiftning. Vi talar om demokratikriterier. Vi främjar verkligen inte krigsmaterielexport på det sätt som i raljerande ton försöker framställa det. Jag tycker att det är ett ohederligt sätt att argumentera. Jag blir lite konfunderad när jag lyssnar på och är inte säker på att jag riktigt förstår helheten i hennes inlägg. Vi har från Alliansen en mycket tydlig politik. Vi har, som sade, haft det under i regeringsställning. Vi har en bred samsyn, men sedan är vi olika partier, helt klart.Jag tänkte fokusera på vad sade om den arabiska våren, om och situationen där, något som oroar oss alla. Vi är drivande inom EU och bilateralt vad gäller mänskliga rättigheter, frihet, demokrati och även marknadsekonomiska reformer. gick tillbaka en bit i tiden och talade om hur det var då.Jag har tidigare tagit upp, men brukar aldrig få något svar, hur det var när styrde och och Socialistinternationalen hade gott samarbete med dessa länder. tog upp frihandeln. Man kan inte precis säga att Socialistinternationalen är urmodern för frihandel. Hur ser på det? Det förvånar mig lite grann att lägger tid och kraft på den diskussionen. Det är väl ganska uppenbart, och det har vi redogjort för , att vi inte hade några kontakter med de regimer som var i . På grund av utvecklingen där kunde vi inte samarbeta med regimer som inte var demokratiska, eftersom de inte hade den ambitionen. Det är en sak om man vet att någon strävar, men där fanns ingen strävan i rätt riktning. Strävan gick i fel riktning, alltså kunde vi inte ha, och hade inte heller, den relationen.När möjligheterna fanns, när människorna började röra på sig, krävde sina rättigheter, gick ut på gator och torg och sade sin åsikt, då var det självklart för oss att vara där och stödja. Det var fackföreningsrörelsen, kvinnorörelsen, olika andra NGO:er. Det handlade om att stödja politiska initiativ i en socialdemokratisk riktning men också en allmän demokratisk utveckling. Då var vi där. Vi ville att även skulle vara tydlig, men man sade att stabilitet gick före.Stabilitet betydde vid det tillfället att samma regimer fanns kvar. Betyder stabilitet det också i fortsättningen, med det som vi ser och som vi vill förändra? Det måste finnas en tydlighet från . Vi nöjer oss inte med ännu en militär ledning i landet. Jag kan garantera att är tydliga och pådrivande tillsammans med de tre partier som vi i bred samsyn regerar med. Men det är också viktigt att ha rätt historieskrivning. Ni brukar själva gå tillbaka ända till och hans tid. Han gullade med diverse diktatorer runt om i världen, inklusive exempelvis . Och var inte demokratisk ens 1975-1976, utan det var illa redan då.Jag återgår till frågan om marknadsekonomiska reformer. Som var inne på: Hur ska ni driva det här tillsammans med de andra partierna, som ni måste samarbeta med för att få en majoritet? S, V och MP ska regera i så fall, säger ni. Eller ska ni tycka olika i de här frågorna? Hurdan blir tydligheten då?För att ta ett mer angeläget och närliggande exempel på när man har relationer med partier som inte är så rumsrena kan jag säga att den partigrupp i som ni ingår i med och har avtal med Regionernas parti i . Vad gör för att ta avstånd från Regionernas parti? Det är president parti, den president som är ute på gatorna och är ganska tuff mot sin befolkning, om man uttrycker det oerhört diplomatiskt. Socialdemokraterna har en tradition att värna frihandel. är ett exportberoende land. Vi behöver export för vår egen skull, för arbetstillfällen och för att kunna understödja vår välfärd, men också därför att vi tror att det är ett bra sätt att binda samman människor och länder och stimulera utveckling i andra länder. Det gynnar också oss. På den punkten finns det ingen tvekan. Sedan finns det i varje tid olika frågor att väga in.När det gäller att tydliggöra vår hållning till länder som finns i olika konstellationer där vi kan ingå har vi också en tradition. Vi talar om det för dem. Vi är tydliga. Vi har ibland markerat genom att frysa relationer. Vi har inte gjort som ni gjorde med Berlusconi i : åkt dit och hejat och deltagit i valrörelsen. Vi hade inte agerat som ni har gjort när det gäller era partivänner i . Jag kan räkna upp punkt på punkt där vi inte hade agerat på samma sätt utan tydligt hade tagit frågorna internt. Räcker inte det säger vi det också utåt om det finns anledning. Det finns ingen anledning att hymla med att man har vissa uppfattningar och att man oroar sig för utvecklingen. På den punkten tror jag att vi kan ha lite att tipsa om . skrev en känd person: När inkomsterna för en minoritet växer exponentiellt fördjupas gapet mellan majoriteten och det fåtal som vältrar sig i överflöd. Den här obalansen är resultatet av en ideologi som förfäktar marknadens överhöghet och som bestrider statens rätt att utöva någon form av kontroll, trots att staten har uppdraget att förvalta det allmännas bästa. På så vis föds en ny form av tyranni, som ensidigt och oupphörligt upprättar sina egna lagar och regler. Växande skuldsättning gör det svårt för länderna att förverkliga sin potential. Till allt detta tillkommer korruption och skatteflykt, som har antagit globala dimensioner. Törsten efter makt och tillgångar känner inga gränser. Detta system tenderar att sluka allt som står i vägen för ökade vinster, och sådant som är skört, såsom miljön, blir försvarslöst inför den gudomliggjorda marknaden, som upphöjs till alltings måttstock.Det var påven, , som i en julhälsning till världens katoliker formulerade sig på det här viset. Det hör förmodligen till ovanligheterna att någon i riksdag - åtminstone på den här sidan - hyllar påven. Men jag tror att han med sina kärnfulla ord faktiskt skriver ut en beställning till vårt århundrade om att hitta ett mer hållbart och kärleksfullt ekonomiskt system än dagens.Ett sökande efter ett annat ekonomiskt system måste givetvis bära med sig 1900-talets dyrköpta erfarenheter av att klivet över till något nytt och annorlunda i värsta fall kan bli ett steg ur askan i elden. har förflutit sedan föll, och fortfarande kastar historien långa mörka skuggor över länder och folk där statssocialismens despotiska system förstörde miljön ännu grundligare än vad västkapitalismen åstadkom och där skillnaderna mellan maktägande och maktlösa skikt av befolkningen var avgrundsdjup.Men bara för att mänsklighetens historia är full av felsteg, missriktade ambitioner och drömmar som blivit mardrömmar får vi inte slå oss till ro och tro att rådande status quo skulle vara enda möjliga tillstånd. Det vore ett hån mot framtida generationer och mot hundratals miljoner människor i utvecklingsländerna. Det går alldeles utmärkt att i god reformistisk anda ta steg för steg ut ur dagens återvändsgränd utan att för den skull ha någon helt färdig ritning på ett nytt ekonomiskt system.Ett avgörande steg mot en rättvisare och hållbarare världsordning vore att äntligen sätta in verkningsfulla åtgärder mot kapitalflykt och avancerad skatteplanering. uppskattar att länder förlorar på denna ljusskygga verksamhet, alltså , som lagda på hög skulle bli till en pelare sträckande sig långt ut i världsrymden. Det kräver ingen större fantasi att föreställa sig vilken skillnad sådana astronomiska summor skulle göra i skuldtyngda och alltmer kaotiska länder som och Spanien.Ett belopp av samma storleksordning, alltså , åderlåts utvecklingsländerna på när en kapitalström som är cirka tio gånger större än det sammantagna globala biståndet rör sig från syd till nord i vår värld. är alltså de facto inte en låntagare utan en global långivare. fortsätter malaria att döda drygt en halv miljon människor , trots att sjukdomen går att såväl förebygga som bota och utrota - för det skulle krävas av 1 biljon euro.Det oberoende Global Financial Integrity, som är världsledande när det gäller frågor kring kapitalflykt, uppskattar att av utvecklingsländernas kapitaltapp härrör från korruption, medan orsakas av kriminella transaktioner. Resterande två tredjedelar beror på att multinationella företag i avsaknad av bindande internationella regelverk kan föra ut väldiga vinster nästan obeskattade från råvarurika utvecklingsländer.Att införa så kallad land-för-land-rapportering för multinationella koncerner vore ett avgörande framsteg. tillåts dessa redovisa sina vinster och åtskillig annan finansiell information på sammantagen koncernnivå och kan då skyffla runt vinsterna så att dessa bokförs i skatteparadis - som sannerligen inte är några paradis utan snarare helveten för alla som eftersträvar en rättvis värld.Vissa framsteg har emellertid gjorts. EU beslutade att gruvbolag och andra företag inom utvinningssektorn ska rapportera om sina inbetalningar av skatter och avgifter land för land. Och när EU:s redovisningsdirektiv förhandlas höjs röster för att även lyfta in land-för-land-rapportering i detta och då inte bara för utvinningsföretag. Dock hörs inga röster från den , trots att alliansregeringen i sin PGU-skrivelse ringade in just kapitalflykt som en avgörande fråga. När regeringen till lämnade in sin handlingsplan för företags hållbarhetsrapportering blev det tydligt att det är frivillighet snarare än bindande regler som står i förgrunden, i skarp kontrast till vad till exempel driver och vad utvecklingsländerna själva förespråkar.Herr talman! Jag har stor respekt för mina värderade borgerliga kolleger i den här kammaren. Jag tror egentligen att vi har en långtgående samsyn kring att vi ska ha ett näringsliv som spelar efter tydliga och sjysta regler och som gynnar företag som inte enbart skapar ekonomiska överskott utan även skapar mervärden för samhället och miljön i stort, ungefär som vi nog är ganska eniga om att det är bra att fotbollsdomare har gula och röda kort till sitt förfogande och kan varna och visa ut fulspelare och därmed gynna själva spelet.Jag måste därför tillstå att det är en sannskyldig gåta att vi inte kan nå en bred enighet i de här frågorna, något som varit möjligt i , där det borgerligt dominerade med överväldigande majoritet röstade igenom krav på skärpt land-för-land-rapportering. Jag blir något förbryllad. inleder sitt anförande med att i två argumentera för varför vi behöver ett helt annat ekonomiskt system. Därefter hävdar han att det borde gå att nå en långtgående samsyn och en bred enighet om detta i kammare.Det går inte riktigt ihop, . Jag respekterar fullt uppfattningen att man vill ha ett helt annorlunda ekonomiskt system, och jag tycker att på ett hederligt sätt i varje fall de argumenterar för detta. Men då räcker det inte att peka på lite kapitalflykt eller skatteparadis.Talar vi om ett helt annat ekonomiskt system måste man om man säger A också vara beredd att säga B, eller i fall får man om man säger M också vara beredd att säga P. Vad är det den grundläggande kritiken ska riktas mot?I grund och botten finns det tre saker som man kan rikta kritiken mot, . Det är antingen det privata ägandet, marknadsprinciperna för handel och allokering av resurser eller räntan för sparande och investeringar.Frågan är: Är det privata ägandet, marknadsmekanismerna eller räntan som är emot? Det vore intressant att få veta. Tack för den intressanta frågan. Jag kan inledningsvis berätta för att en av mina inspiratörer när det gäller ekonomisk teori är . Han var folkpartiledare och var till och med Nobelpristagare i ekonomi. Han förklarade att det förutom planekonomi och en tygellös marknadsekonomi finns något som heter ramekonomi.Jag tycker att det var väldigt klokt och inspirerande och har någonting att säga när vi lever i denna ganska tygellösa tid. Vi har, som konstaterat, 660 000 dödsfall i malaria trots att det absolut inte skulle behövas. Det är just därför vi måste komma åt kapitalflykten. Det är inga småbelopp. Det är en biljon euro som vi skulle kunna komma åt ganska lätt. Vi ser att den borgerliga regeringen i för fram rätt mycket av det jag säger. Vi ser andra borgerliga politiker som säger ungefär det jag säger. Det betyder oerhört mycket för miljön och människorna. Jag tycker att det är så stora framsteg att jag väljer att kalla det ett kvalitativt annorlunda ekonomiskt system än det vi har . Jag blir nu ännu mer förbryllad. går från att i sitt första inlägg använda påven som det moraliska och ekonomiska rättesnöret till att därefter hävda att det är som är det moraliska och ekonomiska rättesnöret.Faktum är att i kontrast till och andra i den tidens debatt argumenterade för en konjunkturpolitik, egentligen en keynesianism. Jag har väldigt svårt att se varför det skulle vara ett annorlunda ekonomiskt system. Det är det ekonomiska system vi har.Valter Mutt argumenterar för ett annat system. Vi har i grunden ett västkapitalistiskt system. Det ska vi bort ifrån, enligt första inlägg. Då kommer ändå frågan. Säger man A får man säga B. Eller om man är miljöpartist: man M får man säga P.Är det räntan som är felet? fattade beslut om det en gång . Man sade att man skulle införa indianekonomi. Sedan rev man upp det beslutet och sade att det var fattat alltför nära inpå kongressmiddagen. Är felet det privata ägandet eller marknadsprissättningen?Den frågan måste svara på för att bli trovärdig om han argumenterar för att man helt och hållet vill byta ekonomiskt system. Det är ingenting man bara kan höfta till med i kammare. Jag kan citera en annan liberal ekonomi, . Han är liberal världsbanksekonom. Han tog fram en rapport och kallade klimatförändringarna och den globala uppvärmningen som världshistoriens största marknadsmisslyckande.I åtminstone en vänsterliberal syn har det alltid funnits en kritik av den tygellösa marknadsekonomin ända från dagar. Det är egentligen inte så märkligt, det jag står och säger.Vi har inte längre kvar detta med räntefri ekonomi, för att besvara den frågan. Ägandet är däremot mycket intressant. Det ska breddas. Det ska inte vara som där vi går mot oligopol. Vi har bara fyra storbanker i . Vi kan ta vilken bransch som helst där vi går mot allt färre och allt större företag.I dag är av världshandeln inte mellan företag på det som är marknad utan mellan olika divisioner inom megakoncerner. Det är ungefär samma typ av handel som fanns i med dess megaföretag.Vi är egentligen det parti i den här kammaren som står allra mest för en decentraliserad, fungerande och riktig marknadsekonomi i mening. trodde jag att jag hamnat i nästa debatt, den finanspolitiska, som ska ta vid efter vår debatt.När vi nu hunnit en bra bit in i den utrikespolitiska debatten vill jag gärna lägga på två saker som borde ha fått en mer framträdande roll i medierna den senaste veckan.Det gäller vapen. Det handlar om vapen som hinder för utveckling och som ett hot mot fred, frihet och säkerhet. hör jag att mina kamrater här i kammaren suckar. Ska han tala om vapen nu igen?I förra veckan avhölls som en del av er vet en konferens i Nayarit i om de humanitära konsekvenserna av kärnvapen. Det var en uppföljning av förra årets Oslomöte. Runt 146 staters representanter deltog och så även Sveriges.Många anföranden handlade om behovet av en total nedrustning av kärnvapenarsenalen. Hur många av er har läst om detta i svenska tidningar eller sett reportage i tv om saken?Enligt uppgifter finns fortfarande 20 000-30 000 kärnvapen av olika storlekar kvar i världen. Kärnvapenhotet må ha ändrat karaktär. kanske inte det största hotet är ett krig mellan stormakterna. Det finns andra länder och terrorister som kanske är större hot.Det viktiga är att skapa ett samarbete. På vägen mot en kärnvapenfri värld behöver alla länder hjälpas åt. Kärnvapen är inte en angelägenhet enbart för kärnvapenmakterna. Det visade inte minst konferensen i Mexiko.Jag är glad att utrikesministern nämnde de insatser gjort och gör i frågan. bör driva på aktivt för ett kärnvapenförbud inom EU. Ett kärnvapenfritt EU skulle kunna bli en stark aktör i arbetet för en kärnvapenfri värld. Jag går tillbaka till den avslutade konferensen i , där ordföranden under stående ovationer sammanfattade behovet av internationella och rättsligt bindande instrument där både stater och civilsamhällets organisationer samverkar till resultatet.För dem som är intresserade kan jag nämna att kärnvapennätverket i kommer att hålla ett möte för uppföljning av nämnda konferens. Jag hälsar ert varmt välkomna till detta möte.Herr talman! Min andra del av anförandet handlar också om vapen, men om de mindre vapnen som orsakar skada varje minut och varje timme året om.Under denna dags utrikesdebatt kommer ca 600 människor att ha mist livet på grund av lätta vapen. Flertalet av dessa är inte i konfliktländer. Det handlar om kriminalitet, vådaskjutning och onödiga dito, för att det är för lätt att få tag på vapen i många länder.Många begår självmord med vapen tillhörande föräldrar, släktingar eller en granne. Det sker impulshandlingar med människor som i affekt går till sin arbetsplats och skjuter arbetskamrater.