kam-ad · H2C120141105ad · 2014-11-05 10:00:00 — Aktuell debatt om valfrihet och vinst i välfärden Aktuell debatt om valfrihet och vinst i välfärden Det sprids just nu en oro över för den nya Löfvenregeringens politik, som hotar jobb och tillväxt och som också hotar omtyckta skolor, välfungerande vårdcentraler och hemtjänstföretag som ger trygghet till äldre. utlovas förslag som innebär att många just nu frågar sig om de ska behöva lägga ned sin verksamhet. Det beror inte på att elever, patienter eller äldre inte uppskattar dem eller på att verksamheten går dåligt, utan det beror enbart på att den nya regeringen har gjort ett val. Den nya regeringen har valt före valfriheten. För Alliansen är det viktigt att stå upp för en gemensamt finansierad välfärd men också trygghet, valfrihet och möjligheten att välja. Det finns självfallet exempel på både offentligt driven och privat driven skola och omsorg som inte håller måttet, och det är oacceptabelt. För oss har det varit centralt att bidra med förslag kring detta för att vi skulle kunna uppnå breda överenskommelser. Jag kan dock konstatera att den här regeringen har valt en annan väg. Ni valde att bryta friskoleuppgörelsen. Ni valde att bryta med valfriheten, och det är detta som dagens debatt kommer att handla om. Valfriheten är inte till salu. inleddes en mindre revolution på välfärdens område. Det fanns goda grunder till det. Stigande kostnader och byråkratisk stelbenthet pekade i samma riktning: Beslutanderätten behövde flyttas närmare människorna. De metoder som valdes handlade om att härma marknadens funktionssätt. Genomförandet skedde snabbt och utan konsekvensanalyser. Det är beklagligt. Ett mer gediget utredningsarbete hade besparat oss många oönskade konsekvenser. Utan ideologiska skygglappar då hade verkligheten sett annorlunda ut . lade regeringen fram sin proposition om valfrihet och fristående skolor. Enligt propositionen skulle de fristående skolorna leda till fler pedagogiska inriktningar, fler föräldrakooperativ och fler speciella ämnesprofiler. Förhoppningarna kom att gälla alla delar av välfärden, som öppnades för valfrihet och privata alternativ. , , kan vi jämföra med det verkliga utfallet. Mycket blev bra. Även om det inte gått att belägga att privat välfärd generellt håller högre kvalitet finns det studier som visar på att själva mångfalden har lett till en positiv konkurrens som höjt kvaliteten i alla skolor. Framför allt har valfriheten ett värde i sig. För de flesta av oss är det en självklarhet att vi ska kunna välja den vårdcentral som passar oss bäst. Att gå tillbaka till äldre tid, då den valfriheten inte fanns, är uteslutet. Detta värdefulla ska vi slå vakt om. Men insikten om valfrihetens värde får inte stå i vägen för fortsatta förbättringar. Det är värt att notera att det ingenstans i propositionen om fristående skolor står att skattepengar ska bli till vinster i stället för att användas till att anställa fler lärare. Det var inte företagens villkor som stod i centrum, utan det var eleverna och deras behov. De värden som beskrevs , om valfrihet, sann mångfald, non-profit-aktörer och en välfärd som utgår från individen är lika giltiga , men ingen av oss kan påstå att dessa värden är fullt förverkligade. Vi måste ha modet att se att allt inte blev som det var tänkt och ha kraften att åtgärda de brister som uppstått. Det var aldrig meningen att enskilda riskkapitalbolag skulle tjäna miljarder på att äga skattefinansierade vård- och omsorgsföretag i bara . Men det är också viktigt att komma ihåg att det finns många välfärdsbolag som inte tar ut några större vinster. Den styrning vinstintresset skapar medför dock risker. På en ordinarie marknad garanterar konkurrens och valfrihet kvalitet, men välfärden fungerar inte som en marknad. Jämfört med en vanlig konsumentprodukt är det komplicerat att avgöra en skolas kvalitet. Att byta skola för den som är missnöjd riskerar att gå ut över elevens skolgång, och det är svårt att i efterhand kompensera en dålig utbildning. Kopplat till vinstintresset skapar det incitament som styr åt fel håll. Skolor med vinstsyfte har konsekvent lägre lärartäthet. Privata äldreboenden har färre anställda. I välfärden är personalen den stora kostnadsposten, liksom den enskilt viktigaste faktorn för kvalitet. Vi ska inte ha en styrning som driver ständiga besparingar på personalen. Vi ska ha en styrning som driver kvalitet. Ingen kan ha lämnats oberörd av rapporterna om förskolebarn som får knäckebröd och vatten eller om elever som lämnas i osäkerhet när deras skola plötsligt läggs ned. Detta är avarter, inte vardagen, för de tusentals människor som använder den privata välfärden. I de allra flesta fall fungerar den bra. Men vi som befinner oss i den här kammaren har ett ansvar och får inte nöja oss med att något oftast fungerar. Vi har ett gemensamt uppdrag över partigränserna att se till att avarterna aldrig uppstår. Låt oss inte göra om samma misstag som då marknadsreformerna sjösattes. Vi måste åtgärda det som inte blivit bra, men vi ska göra det varsamt. Det ska ske i nära samverkan med dem som använder välfärden, dem som jobbar i den, med kommuner och landsting och tillsammans med forskningen. Den förra regeringen inledde ett arbete med att städa upp i välfärden. Vällovliga initiativ togs, till exempel och . Det är dags att fortsätta det arbetet och också att höja ambitionsnivån. Regeringens överenskommelse med utgör grunden för detta. Jag är övertygad om att det finns fler som ser behovet av att knyta an till de ursprungliga intentionerna med de reformer regeringen inledde. Jag vet att det finns fler än tre partier i som vill förbättra välfärden, utveckla mångfalden och slå vakt om valfriheten. Friskolorna har kommit för att stanna. Möjligheten att välja skola är av stort värde både för den enskilda eleven och för att stimulera utvecklingen inom skolväsendet. Vi vill slå vakt om det fria skolvalet och en fungerande mångfald av aktörer i skolan. En utveckling mot likriktning, en systematisk utslagning av små aktörer och en återgång till nästan bara kommunala skolor vore olyckligt och saknar stöd i det svenska samhället. har en modell på skolområdet som innebär att fristående skolor kan gå med vinst. Det är kommitténs uppfattning att den möjligheten ska finnas kvar, men att det nu med erfarenhet av friskolereformen finns anledning att göra förändringar i regelverket så att det blir tydligt att möjligheten till vinst alltid är förenad med krav på god kvalitet. Alla skolor, oavsett huvudman, måste genomsyras av ambitionen att med eleven i centrum få högsta möjliga kvalitet. Det här är inte bara mina ord. Det är en gemensam deklaration från allianspartierna, Socialdemokraterna och - friskoleuppgörelsen. Civilminister menar att den här uppgörelsen fortfarande gäller. Låt mig återkomma till det. vill jag i stället rikta en fråga till . Anser att den rödgröna uppgörelsen är förenlig med friskoleuppgörelsen - ja eller nej? Regeringen verkar tro att vi inte läser varandras papper, men verkar föra en del samtal och kan kanske förklara detta. För Nya och Alliansen är det kvaliteten som är det viktigaste. Men i ingen av de tio delar som enligt regeringen nu ska utredas nämns över huvud taget hur kvaliteten i välfärden ska stärkas. Det är rätt talande för ambitionen med den rödgröna uppgörelsen. Regeringen försöker påstå att det finns en motsats mellan kvalitet och valfrihet. Vi menar att detta inte stämmer. Vi tycker att det är uppenbart att regeringen mer drivs av sin maktlåsning till än av forskning och beprövad erfarenhet. Har ni helt tappat bort er i korridorerna i ? Eller var det under en sen natt som ni skrev på papperet om att införa kommunalt veto mot friskolor? Varför var det så viktigt att ge S-styrda kommuner möjlighet att säga nej till fristående skolor efter att dessa genomgått en omfattande tillståndskontroll hos Skolinspektionen? Regeringens överenskommelse skapar dessutom oro för väldigt många människor i vårt land. Jag skulle vilja berätta om . Jag har träffat henne . Sist jag pratade med berättade hon lite grann om hur hon haft det i sin skolgång. Hon har haft det tufft, både i korridorerna och på lektionerna. Men berättade hon att hon på sin nya skola hängde med på lektionerna. Hon förstod vad läraren sade. Det gjorde mig glad. Det som gjorde mig ännu gladare var att hon också berättade att hon fått nya kompisar. Det värmde i hjärtat. enda problem just nu är att hon råkar gå på en skola som enligt den nya regeringen och inte är en bra skola. Det är en skola som har en modell som man menar ska tas bort från det svenska skolväsendet. Jag skulle vilja att förklarar för varför det är så viktigt att ge sig på en fungerande skola med bra skolresultat. Varför är det så viktigt att ge möjligheten att stänga ned välfungerande fristående skolor? Det här är en debatt där regeringen försöker hävda att valfriheten ska vara kvar. försöker man med den andra handen gå fram med en politik som ska blidka . Jag tror egentligen att förstår att det här kommer att innebära att valfriheten begränsas. Det är klart att ett kommunalt veto kommer att innebära att hans partikolleger i kan säga nej till varenda fristående skola. Jag tror att förstår att begränsningarna av hur skolorna kan organisera sin verksamhet i förlängningen kommer att bli en våt filt. Just nu är det många lärare i detta land, över 360 000, som funderar på om de kommer att ha jobbet kvar . Det här är en viktig debatt för kammaren. Det är dags för regeringen att ta sitt ansvar för en politik som slår mot en av hörnstenarna i den svenska välfärden. Dagens debatt är egentligen ingen nyhet inom politiken. Diskussionerna om vinster i välfärden och valfrihet har varit många , dock kanske inte så just här i kammaren. Men när vi har fått en ny regering kan man i alla fall säga att det är aktuellt på riktigt. Det är nämligen högst aktuellt för alla de anställda som går till jobbet och inte vet hur det kommer att bli med deras arbetssituation framöver. Det är aktuellt för alla de seriösa företag inom välfärdsbranschen som inte vet om de kan driva verksamheten vidare framöver. Och det är aktuellt för alla de brukare och patienter som har valt en privat aktör och som inte vet vilket bud som gäller framöver. I medierna har man kunnat ta del av både fördelar och nackdelar med privata aktörer inom vården och omsorgen, som till exempel att många av de privata aktörerna negligerar patienterna eller att bemanningen är alltför låg, som många anställda och patienter framhäver att de är väldigt nöjda med den vård och omsorg eller arbetssituation som de har. Men faktum är att det enligt inte finns någon kvalitetsskillnad mellan privat och offentligt driven verksamhet inom vården och omsorgen. Offentliga utförare är något bättre i så kallade strukturmått, vilket speglar vilka förutsättningar verksamheten har att ge god vård och omsorg till de äldre. Hit räknas exempelvis personaltäthet, utbildning och boendestandard. är privata utförare något bättre när det gäller så kallade processmått, vilket visar det arbete som utförs i verksamheterna. Det kan handla om att göra riskbedömningar för att förhindra trycksår för de äldre, men också om möjligheten för de äldre att välja olika maträtter på äldreboendet. Det här är viktigt att komma ihåg när man debatterar kvaliteten i privat eller offentligt driven vård och omsorg, så att man hamnar rätt i debatten. Det känns som att frågan om vinster i välfärden har fått regera den politiska debatten alltför länge med fokus på fel detaljer. Det man bör fokusera på i stället är hur alla ska få bästa möjliga vård och omsorg av högsta kvalitet, men också hur personalen ska få bättre arbetsvillkor, så att vi kan rekrytera personal framöver och så att det blir attraktivt för unga människor att söka sig till vård- och omsorgsyrken. Enligt statistik från beräknas efterfrågan på utbildad arbetskraft inom hälso- och sjukvård och social omsorg öka med ca 195 000 personer fram . Det här är frågor som vi absolut måste ta på allvar och höja upp på dagordningen om vi ska klara välfärden framöver. Då duger det inte med regeringens förslag om traineejobb, som innebär att arbetslösa ungdomar ska snabbutbildas till undersköterskor. Jag har svårt att förstå hur detta förslag ska kunna förbättra situationen för vårdtagarna och den personal som är verksam inom vården. ställer man stora kunskapskrav på undersköterskor för att garantera en god vård och omsorg. Dessa kunskapskrav kan inte uppfyllas genom en snabbutbildning till undersköterska. Efter att själv ha arbetat inom vård och omsorg får jag intrycket att detta är något som i all hast rafsats ihop av regeringen utan någon som helst förankring i den rådande verkligheten inom vården. Det är högst beklagligt. är i grunden positiva till valfrihet och konkurrens. Vi tror att ett brett utbud av utförare stimulerar till ökad kreativitet. Det viktigaste är att det även förbättrar möjligheten för den enskilde individen att finna en välfärdstjänst vars utformning och inriktning passar just hans eller hennes individuella behov. Med detta sagt kan jag konstatera att processen med privatiseringar av välfärdstjänster under den borgerliga regeringen tillåtits ske på ett ansvarslöst och okontrollerat sätt. Den svenska välfärdssektorn ska nämligen inte vara en plats för internationella riskkapitalbolag med kortsiktiga vinstintressen eller försämrade arbetsvillkor. Vi anser att samtliga kommuner ska tillåta privata alternativ, men kommunerna ska ha möjlighet att sätta stopp för eventuell överetablering. Vinster inom välfärdssektorn ska inte kunna skapas genom försämrad kvalitet i verksamheten eller genom sortering av elever, patienter eller brukare och inte heller genom försämrade arbetsvillkor för personalen. Det är viktigt att komma ihåg det. Vi vill bevara valfriheten och konkurrensen men också göra det möjligt att vid behov sätta gränser. Vi anser inte att ett förbud mot vinstutdelning i välfärdssektorn är rätt väg att gå. Vi vill i stället förhindra orimligt höga vinstuttag genom skärpta kvalitetskrav och krav på långsiktigt ansvarstagande. När det gäller regeringens kommande förslag om ändring i lagen om valfrihet eller vinster i välfärden kan jag redan nu deklarera att vi inte kommer att ställa oss bakom en ny lagstiftning som kraftigt försämrar medborgarens möjlighet att välja den vård, utbildning eller omsorg som passar just hans eller hennes individuella behov. Jag vill börja med att tacka för initiativet till denna intressanta debatt om vinster i välfärden. Under har människor fått ökat inflytande över välfärdstjänsterna genom olika valfrihetsreformer. Det är positivt och något som vi i har bidragit till. På skolområdet verkade vi aktivt för att det skulle finnas olika alternativ och valfrihet för elever och föräldrar. Vi tyckte och tycker att det är viktigt att ge eleverna möjlighet att gå i den skola som de trivs bäst i och att följa den pedagogik som de trivs bäst med. Vi tyckte och tycker att det är viktigt att ge utrymme för idéburna skolor drivna av pedagoger med passion för utbildningsuppdraget. Vi tyckte och tycker att det är viktigt att ge föräldrar och lärare möjlighet att bilda kooperativ, att starta en skola och dessutom driva skolan på ett sätt som passar dem bäst som de följer skollagen. Det var en av utgångspunkterna för vår skolpolitik, och det är det än . Syftet var dock aldrig att öppna upp för riskkapitalister och andra storföretag där vinstbegäret är det primära. Vi kunde inte ens föreställa oss hur skolan skulle börja förvandlas till en marknad. Låt mig klart och tydligt deklarera att vi till skillnad från och de andra allianspartierna inte ser skolan som en marknad där våra unga skolelever ska handla utbildning av internationella riskkapitalbolag. Vi ser skolan som en grundläggande samhällelig institution som är till för att stödja barnen i deras utveckling. Skolan ska inte spara på lärarna, inte på skolmaten, inte på elevhälsan, inte på läromedlen eller på något annat för att ge vinst åt aktieägarna. Så får det inte fungera. Och så får det inte fortsätta. skrev jag och två av mina partikolleger i en debattartikel på : kommer vi att verka aktivt för att skolor som drivs med vinstsyfte inte ska få tillstånd att driva skolor. Det var ett klart besked, innan valet. Vi skrev även att vi dessutom tänkte gå till val på det. gör vi det som vi lovade väljarna. Vår inställning var glasklar redan innan valet. Vi kommer att fortsätta stödja alternativen och de idéburna verksamheterna som vi kommer att verka för att stoppa vinstjakten i våra skolverksamheter. Skolans alla pengar ska gå till skoleleverna och de som arbetar i skolan. Det som blir över ska återinvesteras i skolan. Just detta är syftet med den utredning som regeringen nu aviserar i budgeten. , och här i talarstolen, har Alliansen hävdat - hävdade - att vi har frångått . Det har blivit ett mantra att vi har frångått . Därför tog jag med mig . Där står det klart och tydligt att det finns ett särskilt yttrande från och Socialdemokraterna att vi kommer att verka för att en syftesparagraf ska införas. Det finns två särskilda yttranden i rapporten. Det ena gäller syftesparagrafen, och det andra handlar om att ge kommunerna ökat inflytande. frågade mig varför vi har gått med på att ge kommunerna ökat inflytande över skoletableringen. Det som vi har gett är villkorat - mycket tydligt villkorat - så att det endast gäller skolor som har vinst som syfte, inget annat. Skolorna får fortsätta som . Skolinspektionen får göra sin bedömning. Men när en skola ska startas för att generera vinster till riskkapitalbolag ska kommunerna kunna stoppa det. Och det står klart och tydligt i slutrapporten från Skolinspektionen som jag håller i handen här i kammaren. Moderater och allianspartier, sluta sprida osanningar! Det är när vi är som mest sårbara som vi ska ha mest makt. Det är vid de tillfällen då vi är som mest utsatta som vi ska ha mest kontroll. När jag ska bestämma vilken skola som är bäst för mina framtida barn, när jag ska bestämma vilken läkare och vårdcentral jag vill gå till när jag blir sjuk eller när jag på ålderns höst ska bestämma vem som ska komma till mitt hem - - för att ge mig omsorg och hemtjänst, då ska jag ha mest makt att påverka mitt liv. De beslut som verkligen betyder något ska ligga så nära människan som möjligt. talar vi om valfrihet i välfärden. Vissa vill få denna diskussion till att handla om skattetekniska frågor eller ställa olika juridiska personer mot varandra. För mig och kommer diskussionen dock alltid att handla om min och alla andras rätt att själva påverka våra liv när vi har som störst behov av det. Denna princip - decentralisering, att makten i samhället ska ligga så nära de berörda som möjligt - är grunden för politik. Vi tror på människan och hennes förmåga att bestämma själv. Vi talar ofta om att fler beslut ska fattas vid köksbordet och färre i kommunfullmäktige eller här i kammare. Vi har varit pådrivande i fråga om att genomföra de frihetsreformer som vi nu diskuterar. Jag talar om friskolereformen, avregleringen av apoteken och lagen om valfrihetssystem. För oss är det naturligt att fortsätta på denna resa. Vi vill att fler ska ha möjlighet, makt och inflytande över mer. Vi har denna diskussion och debatt på grund av ett antal mycket oroande tecken i den politik som den nya regeringen har lagt fram och föreslår. Vi har sett tecken på hur det som vi kom överens om i luckras upp. Vi har sett oroande tecken på att valfriheten i primärvården - att man i hela landet kan välja vårdcentral - håller på att dras tillbaka. Denna hetsjakt från vänsterpartierna mot alternativ, och inte minst mot företagande inom välfärdens verksamheter, är ju en del av den svartmålning av den svenska välfärdsstaten som Socialdemokraterna, och ägnat sig åt . Vi har fått höra hur allting har blivit sämre när det i själva verket är så att det som vi lämnar över satsar mer pengar på skolan, på sjukvård och på välfärdens verksamheter än - detta kombinerat med en högre grad av valfrihet. Denna svartmålning har fortsatt när man har hamnat i regeringsställning, och världens kanske starkaste ekonomi utmålas som ett land med tomma lador. De förslag som kommer att läggas på bord av utredningar om att minska valfriheten är ju en del av samma sak. Valfrihet, frihet för människor, är någonting ont som ska bekämpas. Vi kan konstatera att den svenska välfärdsstaten kanske aldrig har varit starkare. Vi har aldrig satsat mer pengar än nu på de verksamheter som vi talar om, skola, vård och omsorg. Jag är också lite extra förvånad över svängning i dessa frågor . och har ofta stått sida vid sida och kämpat för de små alternativens möjligheter att växa fram. Vi har kämpat för valfrihet och mångfald i sektorer som tidigare präglades av motsatsen. får vi höra och se hur steg för steg går bort från detta och öppnar upp för en politik som minskar valfriheten och tar bort alternativen. I inläggen från och fick vi ju höra hur det egentligen står till med de små skolorna och kommunernas vetorätt. Den första friskolan som kom till kommun i - som jag representerar - drevs som ett aktiebolag. Det var en skola som startade i när kommunens skola lades ned. Skolan har på nacken och är väldigt framgångsrik. Den växer och antalet elever ökar. Skolan drivs alltså som ett aktiebolag. Liksom för alla andra aktiebolag finns det i bakgrunden ett syfte att tjäna pengar. Med politik, efter den omsvängning som har skett, skulle den friskolan inte få startas eftersom kommunen hade sagt nej i hundra fall av hundra om man hade haft den möjligheten - den möjlighet som , Socialdemokraterna på nytt vill införa. Vi kan inte acceptera detta. När nu står upp för att minska valfriheten och därmed kvaliteten, då går i diametralt motsatt riktning. Vi vill tvärtom utveckla och skapa ytterligare möjligheter för svenskarna att välja sin välfärd, att själva bestämma hur de vill leva sina liv. Det är, som sagt, när vi är som mest sårbara som vi förtjänar mest makt, och det är vid de tillfällen som vi är som mest utsatta som vi ska ha kontroll. Det finns politiker i denna kammare som hävdar att de är bättre skickade än människor själva att fatta några av de mest avgörande besluten kring hur vi lever våra liv. kommer aldrig att ställa upp på detta synsätt. Välfärden ska inte vara en marknad. Vi är medborgare, inte kunder i förhållande till välfärden. Välfärden är inte till för den som jagar kortsiktiga vinster. Utbildning, sjukvård och äldreomsorg är till för medborgarna i det här landet. Det är rättigheter som ska fördelas efter behov, inte efter vår lönsamhet. Skattepengar ska gå till förskollärare och till undersköterskor, inte hamna på bankkonton hos riskkapitalister i skatteparadis. Det är här skiljelinjen går i den här debatten. Det är här skiljelinjen går mellan vänster och höger. Borgerligheten har gjort till ett extremt land. I går vårdcentraler i konkurs. I kan en förskola servera knäckebröd och vatten. I säljs vårdcentraler och skolor till underpris, ibland till vänner och bekanta. Bara och tillåter fritt vinstuttag ur skolan, och även i håller man på att ångra sig. Vi ser hur marknadstänkandet får långtgående effekter för dem som behöver välfärden. Den som har byggt upp en relation till sin läkare och som är sjuk och utsatt har mötts av en stängd dörr där det finns ett anslag om att företaget har gått i konkurs när vårdcentraler har lagts ned i och i . lämnade tusentals elever i sticket mitt i deras utbildning. Många tror att JB är en förkortning för , men det är som det handlar om. Vi ser hur man konsekvent har lägre lärartäthet och färre utbildade lärare i gymnasieskolor som drivs med vinstintresse. Det förekommer överetablering medan det i vissa stadsdelar saknas skolor för de ungdomar som växer upp där. Segregeringen och betygsinflationen ökar, pengar som skulle ha gått till kuratorer och lärare går till marknadsföring. Vi ser hur personal utan kollektivavtal pressas järnhårt i privata hemtjänstföretag.