kam-fs · H1C120140612fs · 2014-06-12 14:00:00 — Säkerheten i har försämrats, och bär ansvaret. Det är bra att Försvarsberedningen i bred samsyn står bakom en mycket skarp kritik av samt är brett överens om det svenska försvarets inriktning, förstärkning med materiel samt successivt ökade resurser till försvaret.Som centerpartist gläder jag mig också åt att vårt hemvärn, våra nationella skyddsstyrkor, vässas väsentligt och ska förstärkas antalsmässigt. Det är även positivt att de frivilliga försvarsorganisationernas goda arbete starkt betonas, både för rekryteringen till exempelvis hemvärnet och för att stärka fortsatt god folkförankring för vårt viktiga försvar.Jag vet att försvarsministern är engagerad i frågorna. Min fråga gäller hur statsrådet ser för just hemvärnet och de frivilliga försvarsorganisationerna. Redan i den försvarspolitiska inriktningsproposition som beslutades av 2009 pekades hemvärnet ut som ett område och som en resurs som vi ville se en ambitionshöjning för. Vi ville se både tydligare uppgifter och högre ambition när det gäller utbildning, utrustning och övningar. ser vi också att det har blivit verklighet.Hemvärnet har en medelålder under - jag tror att den just är någonstans . De har hög kontraktsuppfyllnad. Varje hemvärnsbataljon genomför en årlig krigsförbandsövning, och de jobbar nu i kapp för att hinna utbilda när det gäller all den nya utrustning de har fått. Hemvärnet genomgår alltså en god utveckling.Det är viktigt och intressant att Försvarsberedningen också har pekat ut att de har sett den utvecklingen. Och de vill se ännu mer uppgifter för hemvärnet. Jag har en anknytande fråga. Ambassadör utreder på regeringens uppdrag militära samarbeten i , med EU och med Nato. Betydelsen av det har ökat efter bemäktigande av , en del av som är ett land som är lika aktivt som i Natos partnerskap för fred.Jag tror att rapporten kommer att ha stor betydelse för hur ska utveckla sin säkerhet tillsammans med andra, vilket behöver diskuteras bland de politiska partierna och med medborgarna.Delar försvarsministern bedömningen om rapportens betydelse? Och hur tror försvarsministern att rapporten kommer att användas? Det råder en bred samsyn när det gäller att ska bygga sin säkerhet tillsammans med andra. Det finns en bred politisk uppslutning bakom detta.Jag har precis mottagit Försvarsberedningens senaste rapport som är en försvarspolitisk rapport. Men den skulle också beakta den senaste händelseutvecklingen i och kring och hur det påverkar vår säkerhet. Som jag uppfattar det finns det fortfarande en samsyn om att vi bör utveckla våra internationella samarbeten. Vikten av samarbetet med Nato betonas samt att vi ska fördjupa de partnerskap som vi har. Det gäller samarbetet med , men naturligtvis också samarbetena inom och inom EU.Jag vill inte här föregripa vad utredningen kommer att komma fram till. Men jag skulle tro och kommer att välkomna om man föreslår ytterligare betoning och fördjupning av internationella samarbeten. Det är nämligen tillsammans med andra som vi bygger säkerhet. Den moderatledda regeringen har snart verkat . Dess viktiga ambition var att minska utanförskapet och få fler människor i arbete. Jag riktar min fråga om detta riktar till socialförsäkringsministern.Det var tre nycklar som skulle vridas om. Den ena var att försämra sjukförsäkringen. Undertexten var att folk utnyttjar ett system. Den andra var att försämra arbetslöshetsförsäkringen. Undertexten var att folk inte vill jobba. Den tredje var att sänka skatterna kraftigt.Jag undrar: Är socialförsäkringsministern nöjd med utvecklingen på hans område vad avser sjukförsäkringen? När vi tog över regeringsansvaret hade vi, på det sätt som SCB mäter det, 20 procents utanförskap. Var femte vuxen svensk i arbetsför ålder levde helt på sociala ersättningar - var femte. Det är ojämförbart i resten av den fria världen. Det var ett samhällsproblem av magnitud.Göran formulerade för egen del halveringsmålet 2003 - apropå att vilja men inte kunna. Sedan tog vi vid och påbörjade en resa mot en förbättrad sjukförsäkring som garanterar människor ersättning för den tid man till följd av sjukdom inte kan arbeta, men framför allt garanterar den snabb väg tillbaka till arbete.I dag är utanförskapet . är en dramatisk framgång i jämförelse med läget då vi tog över makten. Alliansen har helt misslyckats med projektet arbetslösheten. 140 000 fler är arbetslösa . Och det är en massarbetslöshet som administreras; 400 000 är arbetslösa.Antalet sjukskrivna är nu tillbaka på samma nivå som när ni tillträdde. Men därutöver har 75 000 personer utförsäkrats från sjukförsäkringen. Det är en rundgång mellan arbetsförmedling, sjukförsäkring och socialkontor. Ni har inte gett människor arbete. Ni har straffat dem och gjort dem fattiga. Det är det stora ansvaret och misslyckandet. Jag vet att Socialdemokraterna i grund och botten vill gå tillbaka till hur det var förut. Det vore klädsamt om ni också sade det: Vi vill ha tillbaka till det så som det var 2006. Då fanns det 550 000 förtidspensionärer, ett par hundra tusen sjukskrivna och utanför den vanliga arbetsmarknaden. Men säg det då. Det är en ståndpunkt som man kan inta, men vi delar den inte. Vi kan i så fall diskutera vad vi ska göra härnäst.Däremot kan man inte bara låtsas att siffrorna ser ut som du säger. De är fel. Det är väsentligt färre sjukskrivna . Det är framför allt väsentligt färre långtidssjukskrivna, det vill säga de människor som löpte störst risk att gå från sjukskrivning till förtidspensionering. 60 000 sjukfall omvandlades från sjukpenning till förtidspension . är det 4 000-5 000 sådana fall.Det är en dramatisk förbättring, och som alltid finns det mycket mer kvar att göra. Min fråga riktar jag till äldreminister mot äldre är ett folkhälsoproblem. Det är ett hälsoproblem för äldre kvinnor och äldre män. Vi vet att det för den enskilde innebär ett stort lidande. Vi vet också att det ofta finns skam och skuld i anslutning till våld mot äldre. Man vill inte tala om det. finns det också en form av rädsla inför vad som händer när våldet blir synligt.Det som jag också oroar mig över är att självkänslan och tilliten hos äldre kvinnor och män gentemot sina barn, anhöriga och också vårdpersonal påverkas när en liten - men ändå alldeles för stor - grupp äldre upplever att de utsatts för våld.Min fråga till statsrådet är: Vad har regeringen gjort för att åtgärda detta? Har det lämnats några förslag för att minska våldet? Tack för frågan! Det är verkligen ett angeläget samhällsproblem där vi tror att det också finns ett stort mörkertal av ännu ej kända fall.Vi har arbetat långsiktigt med dessa frågor under hela vår regeringstid. Vi har arbetat med värdegrunden inom äldreomsorgen. Vi har sett till att anhörigstödet har förbättrats eftersom det ofta är anhöriga som är vittnen och ibland ansvariga när bördan blir för tung. Vi har också gjort kvalitetsförstärkningar inom äldreomsorgen.Jag kan glädja med att vi på regeringssammanträdet tidigare har beslutat om en strategi för att bekämpa våld mot äldre inom vård och omsorg. Det handlar om att förebygga att det händer, men också att upptäcka när det har hänt. Och naturligtvis handlar det om att veta hur man ska hantera en uppkommen situation. Detta ska vara en inspiration och en ambitionshöjning för kommunerna. Tack för svaret, ! Jag uppskattar arbetet med värdegrunden. Jag tror att det långsiktigt är en viktig del. Jag uppskattar också självklart det besked som du ger om regeringens beslut i dag.Men då blir följdfråga: Är det några särskilda uppdrag som har getts utifrån den strategi som regeringen talar om ? Finns det några särskilda uppdrag som riktar sig till någon del av de insatser som kan behövas för att man ska kunna minska våldet mot äldre? Här finns det naturligtvis uppdrag av olika slag inlagda. Mycket av detta är en informationsfråga där okunskapen är ganska stor, både hos vårdpersonal och hos medborgare i stort.Socialstyrelsen har därför fått i uppdrag att ta fram ett utbildningspaket för att sprida kunskap och information om hur situationen ser ut. har också fått i uppdrag att genomföra en ambulerande konferens som kommer att hållas i alla län. Den riktar sig framför allt till politiker, men också till tjänstemän, just för att uppmärksamma kommunernas och ansvar för den här frågan. Jag vill rikta min fråga till regeringen, så det blir som är ansvarig vid dagens frågestund.Under de två senaste veckorna har tågen mellan och inte fungerat. Det har rått en mycket stor irritation, ilska, upprördhet och i slutet av dessa veckor också uppgivenhet bland mina pendlarvänner. Vi är väldigt många som pendlar mellan och Stockholm.I går anordnade vi socialdemokrater en hearing om tågkaoset. Där medverkade som är underhållschef på . Hon fick frågan varför det inte finns någon information på om hur människor ska göra när de inte kan ta tåget. Hon svarade att det inte är ansvar att lägga ut sådan information. Då undrade man vad det var som hindrade det. svarade: Politikerna, och det framgår av vårt regleringsbrev. Det är naturligtvis av allra största vikt att järnvägstrafiken fungerar överallt, och det gäller naturligtvis inte minst på en sträcka som tillhör en av mest belastade sträckor, mellan och Uppsala.Regeringen genomför ju nu rekordartade satsningar på bland annat underhållet av järnvägen. Detta kommer att ge effekt, men vi har ett stort berg av underlåtenhet som vi ska beta av.Självklart är det viktigt att de företag som bedriver verksamheten säkerställer att vi som passagerare har tillgång till information så långt som det över huvud taget är möjligt. Vi blir irriterade när tågen är sena, men vi blir ännu mer irriterade om vi inte får besked, så långt det nu går att lämna, om när tåget kan beräknas komma och gå. Information till passagerarna är av allra största vikt. Det framgår av regleringsbrevet att inte får informera om ersättningstrafik. Informationen till oss pendlare har varit totalt undermålig.Under de åtta år som regeringen har haft ansvaret har också underhållet av kollektivtrafiken och främst av järnvägsspåren varit undermåligt. Underhållet har ju inte alls skötts.Jag vill veta hur ministern ser på svar, att det framgår av regleringsbrevet att det inte är ansvar att lägga ut information om den ersättningstrafik som finns. Låt oss först konstatera att större satsningar på underhåll aldrig någonsin har genomförts. Vi har att beta av långvariga brister i underhållet som inte var finansierat av den dåvarande socialdemokratiska regeringen. Regeringen gör nu rekordsatsningar.När det handlar om formuleringar i regleringsbrev tror jag att alla som vet vad regleringsbrev är förstår att det är omöjligt för något statsråd att överblicka alla de hundratals regleringsbrev som existerar och varje formulering i dem.Jag vill be frågeställaren att ställa frågan till ansvarig minister om formuleringen i regleringsbrevet, så får hon säkert ett svar. Jag vill ställa en fråga till statsrådet kommer alla ihåg tragedin i när en åttaårig ficka dödades i sitt hem. Vi vet också att det fanns anmälningar om att det fanns risk för att ett barn for illa, men anmälningarna upptäcktes aldrig.Det här har gett upphov till mycket diskussioner om hur man ska hantera sådana här anmälningar för att säkerställa att det inte upprepas igen.Nu undrar jag: Vad anser ministern att man måste göra för att skydda barn, så att inte fler tragedier inträffar? Det är verkligen en fruktansvärd tragedi när någonting så här hemskt händer, att ett barn dödas. Vi måste naturligtvis göra allt för att förhindra att så sker.Även om det är kommunerna som har huvudansvaret för att fungerar väl har vi stött kommunerna genom utvecklingsarbete och också med ny lagstiftning - detta för att förbättra den sociala barn- och ungdomsvården.Socialtjänsten ska göra en omedelbar skyddsbedömning för att kunna göra ett ingripande. Man ska bedöma barnets behov av skydd direkt.Vi har också faststället en tidsgräns för när man måste inleda en utredning. Det finns en 14-dagarsgräns för det. Den kom till den 1 januari 2013.Vi har också förtydligat att socialnämnden är skyldig att se till att det finns rutiner för hur man hanterar den här typen av ärenden. Det finns ett kvalitetsledningssystem. En del röster i diskussionen har hävdat att en nationell handlingsplan skulle vara svaret på hur den sociala barnavården ska skötas. Jag undrar hur ministern ser på det kravet. Jag försöker dammsuga på alla förslag som kan förbättra arbete, och det är jag övertygad om att också uppskattar. Men det jag har sett som förslag är egentligen sådant som vi redan arbetar med eller har satt i gång.Jag lyssnar naturligtvis gärna vidare, men vi inför nu från en behörighet för dem som ska göra barnutredningar. Vi har just nu en kompetenssatsning på när det gäller barnavårdsärenden, och den pågår framåt. Vi har en utredning som tittar på tvångsomhändertagandet av barn, LVU, och ser över hela den lagstiftningen. Dessutom vill vi stärka barns rätt ytterligare genom att se på om ett införlivande av i svensk lag kan stärka barns rättigheter och skydda barn på ett bättre sätt. Det är alltså en rad åtgärder på gång. Detta är ett område som regeringen har jobbat enormt mycket med, och ändå finns det mycket kvar att göra. Något som debatteras alldeles för lite är den rådande bostadssituationen. Det råder stor bostadsbrist, främst i våra storstäder. Detta är en situation som är mycket allvarlig, inte bara för att en enskild person kan riskera att stå utan bostad utan också för att det påverkar val av studier och arbete.Det presenteras olika lösningar på bostadsbristen, och så har det varit . Men faktum kvarstår att ett av de problem som få diskuterar kommer aldrig fram.I år kan uppemot 70 000 människor komma att söka asyl i . byggs det inte tillräckligt med bostäder. Min fråga till migrationsministern är om han inte inser hur allvarligt detta är och om man inte bör överväga en förändrad politik. Frågan som det handlar om är inte huruvida det finns en bostadsbrist i , för det är vi alla överens om. Frågan är i stället hur vi ska hantera den situation som uppstår när vi får flaskhalsar på den svenska bostadsmarknaden som uppstår på grund av att många människor kommer på kort tid.Låt oss illustrera vad problemet egentligen handlar om: Antalet människor som befinner sig i en situation där de inte kan lämna asylboenden och gå över till kommunetablering i landets kommuner är 10 700. Det är 10 700 personer som vi pratar om. Det är klart att detta skulle kunna lösas om det fanns en ökad solidaritet mellan landets kommuner. Den stora bilden när det gäller bostadsbristen i är helt riktig. Den arbetar kommunerna och staten med i en dialog som framför allt handlar om den politik som min kollega , bostadsministern, för på det här området. Vi kommer successivt att utöka möjligheterna till bostadsbyggande i , inte minst i storstadsregionerna. Men försök inte koppla ihop de här frågorna på det här viset, för det är inte som du påstår. Migrationsministern är naturligtvis fullt medveten om att har skrivit på Dublinförordningen, vilket faktiskt löser en hel del av de problem som vi har i dag.Faktum kvarstår: av landets kommuner har allvarlig brist på hyresrätter . Trots att flera förslag, som bland andra har kommit med, kan förbättra situationen är den ohållbar. har lagt över 172 miljoner på att hyra lägenheter. Med 70 000 asylsökande kan vem som helst förstå att den här ekvationen inte går ihop. är det så illa att dessutom tar över tillfälliga boenden och kastar ut befintliga hyresgäster på gatan, som högt uppsatta politiker och andra försvarar det.Min följdfråga är: Hur kan migrationsministern försvara det som sker - att man tar bostäder från folk och låter gå före i kön? När man får ett hastigt påkommet tryck av människor som behöver skydd undan förtryck, förföljelse, krig, våldtäkter och död ute i världen är det vår plikt här i landet att stå upp för deras rätt att få skydd. Det gör vi också. Det går inte att undvika att du får flaskhalsar. Dessa flaskhalsar är, till skillnad från vad försöker göra gällande, inte alls omöjliga att bygga bort. Jag har redan nämnt den siffra som vi pratar om: 10 700 personer. Det är klart att detta skulle kunna lösas om vi hade lite större samordning och lite större samverkan mellan landets kommuner i den här frågan, så att de människor som har fått uppehållstillstånd kan få kommunetablering.Till skillnad från vad påstår spelar inte Dublinförordningen någon roll i det här sammanhanget. De människor som har kommit har bedömts enligt de regler och riktlinjer som finns i svensk asylpolitik och asyllagstiftning och har fått uppehållstillstånd. De människorna kommer att bo kvar i det här landet. Då måste de ha någonstans att bo, och det måste vara ute i landets kommuner. Därför måste vi gemensamt hantera detta, och det kommer vi också att göra, men vi kommer inte att följa den politik som och hans parti förespråkar. Jag ska ställa en fråga till försvarsminister regleringsbrev 5 förordar man en besparing på 500 miljoner inom Försvarsmakten. Från Försvarsmaktens sida har man sagt att det möjligen går att spara 225. har vi en personalförsörjnings- och materielsituation med ett starkt underliggande kostnadstryck. Vi har också en utebliven affär med gällande JAS, vilket kommer att åsamka oss merkostnader på mångmiljardbelopp.Regeringens plan är att höja försvarsanslaget med 1,1 miljard. Det kommer inte att räcka. Det kommer inte att stå sig i det här sammanhanget. Hur tänker regeringen reda ut den här stora situationen, dessa stora utmaningar och ekonomiska problem? Hur ser strategin ut? Jag har sedan jag tillträtt som försvarsminister arbetat intensivt med alla mina myndigheter men särskilt med Försvarsmaktens utmaningar när det gäller ekonomi, både på kort och på lång sikt. Mitt fokus har varit att genomföra försvarsreformen och stärka vår försvarsförmåga. Det har bland annat resulterat i att vi har höjt försvarsanslagen . I senaste budgetpropositionen föreslog vi också ytterligare successiva höjningar. Dessutom har vi, med tanke på omvärldsläget och den allvarliga utvecklingen i , i och kring och det ryska agerandet, föreslagit väsentliga förstärkningar av försvarets ekonomi. Vi ser att vi behöver stärka försvarsförmågan över hela linjen.Peter vet att detta förslag också har kommit in i Försvarsberedningens rapport, och det tycks åtminstone på papperet finnas ett stort stöd för att vi fortsatt ska stärka försvarsförmågan. Problemet är bara att den 1,1 miljard som ligger i planen inte kommer att räcka. Vi kommer att brottas med problem här.Från vår sida har vi erbjudit en överenskommelse om betydligt högre nivå, så att vi skulle gå upp till 2 miljarder . Det är 900 miljoner mer än regeringen har föreslagit. Svaret vi fick är att regeringen är beredd att erbjuda 75. Det räcker till i stort sett en större militärövning. Det är inte en lösning på detta.Om vi är beredda att ta ansvar för detta och dessutom ta ansvar för de högre ambitioner som finns i Försvarsberedningens rapport, alltså att öka den militära förmågan, måste det göras ett omtag när det gäller ekonomin. Är ni beredda att ställa upp på att göra ett omtag och inleda ny förhandling med oss socialdemokrater för att säkerställa en hållbarare finansiering av Försvarsmakten? låter mycket bekymrad, och det är mycket som är bekymmersamt i omvärldsutvecklingen, och det finns självklart också utmaningar på en mängd områden. Det gäller hur vi på bästa sätt ska kunna stärka försvarsförmågan på kort och på lång sikt. Jag måste dock bolla tillbaka frågan. Jag skulle vara ännu oroligare om jag var och representerade Socialdemokraterna eftersom era tilltänkta regeringskompisar vid en eventuell valseger innebär ett vänsterparti som vill skära i försvarsbudgeten, ett miljöparti som vill skära i försvarsbudgeten och, kanske ännu värre, ett feministiskt initiativ som tycker att det militära försvaret tillhör stenåldern.Jag kommer alltså att bolla tillbaka frågan. ska inte vara orolig över hur alliansregeringen sköter detta utan snarare över hur han ska komma överens med partier som väsentligt vill både försämra försvarsförmågan och skära i Försvarsmaktens ekonomi. Min fråga går till socialminister och handlar om nödvändig tandvård enligt socialtjänstlagen. utformade nationella riktlinjer för vuxentandvård. som vi har nationella riktlinjer kan vi konstatera att det ibland skiljer mellan kommunernas socialnämnder i bedömningen när det gäller ekonomiskt bistånd för tandvård.Kommunernas bedömningstandläkare och förtroendetandläkare har här en viktig roll i sin bedömning. Bedömningstandläkaren måste vara väl uppdaterad, så att riktlinjer följs vad gäller åtgärder och behandling. Den enskilde tandläkaren, som kliniskt ska behandla, kan annars komma i svåra situationer beträffande lämpliga åtgärder och ersättning för utfört arbete.Min fråga är om socialministern ser behov av en utvärdering vad gäller nödvändig tandvård enligt socialtjänstlagen, så att nationella riktlinjer följs och så att man får en bra tandvård, oavsett vilken kommun man bor i. Jag uppfattar det som att frågan handlar om ekonomiskt bistånd från kommunen för att utföra vissa akuta eller direkt nödvändiga tandvårdsinsatser gentemot personer som själva inte har resurser för att finansiera det här.Jag har inte hört att den här frågan har aktualiserats gentemot departementet av vare sig enskilda personer, myndigheter, företag eller andra på det här området. Men jag vill ändå säga att det naturligtvis inte ska vara så att enskilda personer eller yrkesutövare som vill hjälpa de här personerna ska hamna i knipa om myndigheterna inte klarar av att kommunicera med varandra på ett förnuftigt sätt. Om den här frågan aktualiseras gentemot departementet för att det finns ett sådant problem är vi naturligtvis beredda att titta på detta.