· H2C120141112al3 · 2014-11-12 13:38:08 — Jag ser fram emot att höra utbildningsministern komma med konkreta förslag om att minska den administrativa börda han ofta talar om. Jag lyssnade med stort intresse, och det kändes bra att lyssna till . Det var många kloka synpunkter, inte minst om nationella prov, som jag antar att utbildningsministern kommenterar sedan. Jag tyckte att de kändes väldigt genomtänkta. Utvärdera förstelärarreformen, sade . I en annan mening nämnde hon ordet arbetsro. Vore inte det lite mer konsekvent när det gäller utvärdering och arbetsro att utvärdera betyg i årskurs 6 innan vi pratar om årskurs 4? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning En annan aspekt på betyg i årskurs 4, som Alliansen har presenterat som ett förslag, är vilket forskningsstöd som finns för det. Jag undrar om man har lyssnat in lärarorganisationerna och hur man tänker hantera frågan. Man kan få tycka väldigt olika, men frågan är hur man ser på frågan om forskningsstöd och arbetsro i skolan kontra betyg i årskurs 4. blandar ihop frågorna om arbetsro och administrativ börda. Just rättningen av de nationella proven måste vi komma till rätta med för att minska arbetsbördan för lärare. Sedan var det frågan om betyg i årskurs 4. Jag tycker att vi kunde ha utvärderat betyg i årskurs 6 innan vi införde betyg i årskurs 4. Att få ett betyg är en tydlig signal till både föräldrar och elever. Det är svart på vitt, och det kan hjälpa till att peka framåt för eleven. Betyg i årskurs 4 är inget negativt utan ger en tydlig signal till hemmen hur eleven kan utvecklas. Jag blandar inte ihop. Jag förstår att nationella prov, arbetsro och administration är en sak. Men jag vill själv koppla ihop frågan med betyg i årskurs 4. Jag tror att det finns en aspekt som också handlar om arbetsro kontra nya stora förändringar i skolan när det gäller betygskriterier, hur man arbetar, en lärarkår som inte sätter betyg men ska göra det. Det är en lång process. Jag noterar att säger att vi skulle ha utvärderat betyg i årskurs 6 först men uppenbarligen inte ta hänsyn till vilket resultat vi får del av när vi har utvärderat. Någonstans känner jag att utvärdering och forskningsstöd måste ändå vara viktigt också i detta fall. Jag har själv jobbat i skolan . Det är inte sällan så att det är när man får sitt första betyg, som har varit i årskurs 8, som man har sett hur man ligger i utvecklingen. Det är då eleven verkligen har börjat ta tag i sin skolgång. Jag ser det inte som negativt att man kan få en tydlig signal om hur man ligger i sin utveckling redan i årskurs 4. Jag vill tacka för den samsyn som finns i många av de frågor hon tog upp i sitt anförande. inledde sitt anförande med att den svenska skolan behöver arbetsro. lanserade ni att skolan ska utsättas för stora reformer, bland annat att det ska bli en tioårig obligatorisk grundskola och betyg från årskurs 4. Hur konstruktivt är det att genomföra detta som du säger att skolan behöver arbetsro? Det stora reformåret var . Stora och viktiga reformer sjösattes då. Det kommer att ta sex till innan vi ser resultatet av dessa reformer. Det säger regeringens egen utredare. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Vi måste naturligtvis följa forskningen och ta hänsyn till vad våra övriga allianspartier tycker i frågorna. Här har vi kommit fram till att en tioårig grundskola och betyg i årskurs 4 är något som kommer att gynna elevernas utveckling. Jag noterar att det inte bara är fråga om två förslag, utan det är många förslag. Jag reflekterade direkt när pratade om att skolan behöver arbetsro. Hur kan ni lägga fram så omvälvande förslag? Jag tror att det har skett en missuppfattning av mitt anförande. När jag talar om arbetsro handlar det om arbetsro och trygghet för eleverna i skolan och att vi ska fokusera på kunskap. Jag kan ställa en motfråga till . Betyder det här att och Socialdemokraterna, med stöd av Vänstern, inte kommer att genomföra några reformer alls inom skolans område framöver? Herr talman och kolleger! Vi har en stor uppgift framför oss. Arbetet med att se till att varje barn får en bra start i livet och får växa till att bli den människa man vill vara är kanske den största av politiska uppgifter man kan tänka sig. Inget kommer vi att bli utvärderade på som just detta, och ingen uppgift är för mig viktigare. Vi har tillsammans makten att ge lärare och elever de rätta förutsättningarna. Det är en självklarhet. Ändå blir lätt skoldebatten ett rundpingis där ansvaret för skolan och skolans utveckling bollas mellan alla som deltar i den. Det har skapat en situation där ingen riktigt tar ansvar men alla känner skuld för skolans situation. bad läsare, lärare och skolpolitiker att ge sina löften om svensk skola. Så här skrev signaturen Flicka i årskurs 8: Jag lovar att försöka fortsätta att gå till skolan trots att mitt liv där är ett helvete . Jag lovar att försöka stå ut med att vara ensam varje rast och att låtsas att jag inte hör när de andra pratar om och skrattar åt mig. Jag lovar att inte berätta mer för mina lärare, för de kan inte göra mer. De har försökt. Hon beskriver en skolgång i utanförskap, ensamhet och mobbning. Hon tar på sig ansvaret, men det är inte hennes fel. Det är inte hennes ansvar att varje skola ska ha en trygg arbetsmiljö med tid för varje elev. Det är faktiskt mitt ansvar och vårt ansvar. Jag lovar att ta ansvar. Jag kommer inte att ducka, inte att skylla på kommuner, lärare, elever eller andra. Regeringen är huvudansvarig. Vägen framåt för den svenska skolan går mot att sprida goda exempel, att trygghet blir vardag och att lusten att lära får växa. Det är ingenting regeringen kan göra själv. Det bygger såklart på att varje annan politiker, varje kommun, varje rektor och varje lärare tar sitt ansvar. Men jag vet att man är beredd att göra det om man får rätt förutsättningar. Det är vi tillsammans i denna kammare som skapar förutsättningarna för kommuner, lärare, rektorer och elever. De ska få göra det de är experter på. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Regeringen har tre tydliga prioriteringar för att ge varje barn en ärlig chans och en trygg skolgång. För det första handlar det om insatser . Trygga skolmiljöer skapar trygga elever. Elever ska mötas och utmanas i sin kunskapstörst, där barnets naturliga lust för lärande inte slocknar utan får växa upp i tonåren och ut i vuxenlivet. Vi har en stor utmaning i svensk skola i att vi ger mest dokumenterat särskilt stöd i nionde klass. Då är det svårt för en elev som kanske halkat efter , och där lärare ofta har identifierat att eleven behöver extra stöd, att hinna ifatt. Det är därför vi investerar i mindre barngrupper i förskolan, i en förskoleklass som en tydlig brygga mellan förskola och grundskola, i fler anställda i de tidiga årskurserna, i fritidshem och fritidspedagogik som knyter ihop och skapar trygghet i skoldagen för de små barnen och i en läsa-skriva-räkna-garanti från förskoleklass till årskurs 3 så att alla insatser sätts in så att varje barn får med sig de kunskaper som behövs senare i livet. För det andra ska vi värdera lärargärningen. Det är i relationen mellan lärare och elev som skola uppstår. Det är där det avgörs hur eleverna blir. Blir de nyfikna och kunskapstörstande människor eller känner de att lärandet är förknippat med tristess eller i värsta fall otrygghet? Lärare som ges tid och möjlighet att vara just lärare har förutsättningar att bidra till en trygg och vetgirig läromiljö. lärare är på många sätt väl rustade att leva upp till denna svåra utmaning. Det är en välutbildad yrkeskår med tydlig passion för att få eleven att växa, men de har inte alltid fått de bästa förutsättningarna att göra sitt jobb. Administration och politisk inblandning i pedagogiska vägval har gjort deras arbetssituation onödigt svår. Rektorer har alltför ofta fått otillräckliga verktyg för det pedagogiska ledarskapet. Det vill vi vända. Regeringen föreslår att medel skjuts till i samband med avtalsrörelsen med syfte att lärarnas löner ska höjas. Det ska göras i samverkan med arbetsmarknadens parter och med respekt för den svenska arbetsmarknadsmodellen. Det sker inom ramen för nationell samling för läraryrket där vi arbetar för att ge lärare mer tid för deras arbete, minskar lärares administrativa arbetsbörda, förbättrar lärarutbildningen och stärker möjligheten till fortbildning för lärarna. För det tredje vill jag tala om jämlikheten i skolsystemet. Hur många böcker man har i bokhyllan när man växer upp ska inte avgöra vilka möjligheter man har till goda betyg. Skolvalet får aldrig bli en tombola. Varje skolvalssystem måste bygga på att det inte finns bra och dåliga skolor. Det får inte finnas nitlotter i skolvalet. Därför ger vi möjlighet att initiera utvecklingsavtal med skolor som har stora utmaningar. Elever på skolor med problem ska inte lämnas därhän. Det räcker inte med kritik och inspektioner. Det krävs stöd och utveckling, också på enskilda skolor, också till enskilda huvudmän. Staten har överblicken över hur man har klarat av att vända skolor på andra håll i landet och har kunskap om forskningen. Den får möjlighet att använda på skolor som behöver det. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Vi investerar också i den infrastruktur som är viktig för elever som inte har allt gratis hemifrån. Det handlar om elevhälsa, fritis, skolbibliotek, studie- och yrkesvägledning, it i skolan - som talade väl om - modersmålsundervisning och att tjockleken på föräldrarnas plånbok inte ska avgöra om man får möjlighet att gå på en kultur- och musikskola. De skattepengar som du och jag betalar till skolan ska nå fram till eleverna. Vi kan inte tillåta vinstjakt i svensk skola. Jag är medveten om att vägen här inte är enkel och att frågan tyvärr verkar splittrande mellan partier som egentligen skulle behöva samlas. Men vi kan inte acceptera att aktörer som har ett annat mål för ögonen än barnens och elevernas bästa får det viktigaste välfärdsuppdraget av alla, nämligen att ge våra barn en bra skola. Klokt avvägda regler garanterar trygghet och förtroende för friskolor och skolor med olika pedagogiska inriktningar. Detta är insatser här och för eleverna. Det handlar om att ta ansvar och om att samlas. Vi tar problemen vi har på allvar. Vi tar kritiken från och det som kommer att framkomma i deras djupstudie på allvar. Vi tar Flicka i årskurs 8 på debattsida på allvar. Därför gör vi de här investeringarna, och därför kommer vi att bjuda in till en skolkommission där profession och forskning möter de politiska partierna med mandat att lägga fram förslag för likvärdighet i skolsystemet, metodutveckling och samverkan mellan skola och arbetsliv. Jag vill avsluta med några ord från en av mina förebilder och företrädare, . Han skriver i sin bok om politik: Mamman som på promenad med sitt barn stolt pekar på den nya skolan och berättar att hon tillhörde utbildningsnämnden när man beslöt att bygga den, hon förverkligar sig själv i det hon säger. Jag har en längtan efter att göra det jag kan för den svenska skolan. Jag vet att jag delar den längtan med er. Jag vill att vi, tillsammans, stolt ska kunna peka på den svenska skolan och berätta för våra barn att vi var med och byggde den tillsammans, att vi tog ansvar, att vi gick från av hårda konflikter och hård skoldebatt till då vi samlades för våra barns bästa. Jag vill tacka för det samarbete som jag och regeringen ser fram emot. gör vi jobbet! Alliansregeringen införde en rad reformer för att återupprätta kunskapsfokus och för att ge lärarna verktyg för att utföra sitt viktiga arbete. För att lyfta fram och premiera riktigt duktiga lärare införde alliansregeringen förstelärarsystemet där en förstelärare fick mer , en årlig löneökning på . Alliansregeringen tog också ansvar för det genom att i budgeten finansiera och prioritera de svenska lärarna. Under valrörelsen ordade högt om och lovade de svenska lärarna - jag tror att det var det - mer i lön om han hamnade i regeringen. Det gjorde han. Han blev till och med utbildningsminister och på något sätt i än högre grad ansvarig för att infria det löfte som han gett lärarna. Min fråga till blir då följande: Varför gör ni inte en skarpare satsning på förstelärare? Och varför finns det inga pengar över huvud taget till en höjning av lärarnas löner i regeringens budget när det var ett så skarpt löfte? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Jag vill tacka för en bra fråga! Jag delar synen på att karriärutvecklingsreformen kan vara ett viktigt steg för att stärka kollegial samverkan och utveckling i läraryrket. Därför fortsätter vi också utbyggnaden av karriärutvecklingssystemet som vi gemensamt är överens om. Därför behöver vi också den typ av översyn för att säkra systemet som talade klokt om i ett tidigare inlägg. Vi behöver dock även satsningar för att stärka lärarkåren mer generellt. Två modeller stod mot varandra i valrörelsen. Alliansen gick till val på att föreslå att man ska ha 5 000 extra karriärlärare; det motsvarar av lärarkåren. Vi vill snarare ha en möjlighet för parterna att mer generellt stärka utvecklingen i lärarkåren och lärares möjligheter till högre lön. Vi kommer att investera 3 miljarder i samband med avtalsrörelsen . Det är den enskilt största investeringen i budgeten som vi har presenterat. Det är alltså svårt att säga att det inte finns några pengar. Jag vill tacka för svaret, för den del som var ett svar på frågan. Så här lät det nämligen inte i valrörelsen. Då lovade den blivande utbildningsministern att de här pengarna skulle satsas för att öka lärarnas lön med . är det plötsligt arbetsmarknadens parter som ska lösa det. Betyder det att regeringen inte längre ska finansiera och ta ansvar för detta utan lägger ansvaret på arbetsmarknadens parter? Jag är intresserad av hur den modell ska se ut där regeringen fördelar pengarna. I alliansstyrda kommuner hade lärarna högre löner. Hur kompenserar man för de kommuner som inte har skött detta tidigare? Detta blir lite märkligt när vi precis har genomgått en valrörelse där har blivit hårt granskade för vårt skarpa förslag om att tillföra statliga medel till parterna för att höja lärares löner. Jag minns hur de moderata partikamraterna kritiserade mig skarpt efter en intervju i SVT där jag klargjorde att det måste vara ett ansvar för parterna men att vi måste skjuta till statliga medel för att parterna ska kunna ta det ansvaret. gör vi det. Vi gör precis det som vi sade i valrörelsen att vi skulle göra och som jag blev granskad för. Vi satsar 3 miljarder. Det är den enskilt största satsningen, och den kommer att ge möjligheter till höjda lärarlöner. När höll sitt anförande och vi hade en debatt om det fria skolvalet blev jag djupt orolig. vill avskaffa det fria skolvalet, och det finns även distrikt inom Socialdemokraterna som vill göra detsamma. Jag funderar på om det här är nästa område där regeringen kommer att lägga sig platt för för att få igenom sin politik. Utbildningsministern talade väldigt gripande om en flicka som hade blivit utsatt för mobbning i skolan. Jag håller med utbildningsministern om att det är viktigt att vi bekämpar mobbningen. Däremot efterlyser jag konkreta förslag vilket jag inte har sett från regeringen över huvud taget än så . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning I mitt anförande försvarade jag just det fria skolvalet och klargjorde att vi måste värna det fria skolvalet genom att se till att alla skolor är bra skolor. Det är nämligen själva förutsättningen för att ha ett skolvalssystem. Annars upphör det att vara ett skolval och blir något slags tombola där man får hoppas att man drar rätt lott. Vi kan inte ha nitlotter. Då upphör det att vara ett skolvalssystem. När det gäller åtgärder mot mobbning är den allra viktigaste åtgärden enligt granskning av arbete mot mobbning att det finns fler anställda i skolan. Att anställa fler i skolan är också en av våra största investeringar. Då finns det mer tid för lärare att vara närvarande där elever finns, mer tid för att jobba mot attityder och för trygghet. En annan viktig satsning är på elevhälsan som ofta är motorn för trygghetsarbete på skolor. Där gör vi en stor satsning i budgeten. Jag håller med utbildningsministern om att alla skolor ska vara bra skolor; det tror jag att vi kan vara överens om allihop i denna kammare. Men det som oroar mig är att redan har svängt när det gäller valfriheten. Det handlar om det kommunala vetot som man inte ville ha tidigare, men som man nu har gått med på. Det handlar också om den osäkerhet som man skapar för fristående skolors framtid i med diverse utredningar som ingen vet riktigt vad de landar i. Vi har ju mötts i diskussion om detta tidigare, jag och . Vi inför inget kommunalt veto. Skolor som drivs som idéburna skolor i icke-kommersiella verksamheter kommer inte att beröras av nya regler. Däremot har dragit slutsatsen att de som får förtroende att driva skola ska göra det därför att de har en idé om hur en bra skola bedrivs, inte för att tjäna pengar på det. Därför kommer vi att införa regler för skolor som har vinstsyfte. En av de reglerna blir att kommunerna ska ha ett avgörande inflytande vid nyetablering. Vi har ju en god tradition med en hundraprocentig svarsfrekvens från dig , herr statsråd. Jag har två frågor som jag hoppas hinna med på denna minut. Den ena frågan handlar om någonting som hände 1988, 2001 och 2011, alltså stora ändringar i skolans system och uppbyggnad. Jag undrar om statsrådet som utbildningsminister kan ge ett löfte till mig om att man inte går in och gör några förändringar. Hela systemet har egentligen återgått till det som vi hade för 20 eller . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning När vi i regeringen lägger fram förslag till reformer har vi tre utgångspunkter. Den första är att vi söker brett samförstånd för att kunna skapa en trygghet om att dessa förändringar gäller också över val. Den andra utgångspunkten är att reformerna ska bygga på forskning. Det ska finnas en forskningsgrund för de förändringar som genomförs. Den tredje utgångspunkten är att reformerna ska vara förankrade hos dem som arbetar i skolan. Där hör vi tydligt att nya stora reformer uppifrån, plötsligt uttänkta i , inte är någonting som man välkomnar. Så på den frågan kan jag ge ett tydligt svar: Nej, så kommer vi inte att arbeta. Däremot har jag varit tydlig med att vi kommer att bjuda in till en skolkommission. När granskning kommer måste vi ta tag i den och ta den på allvar. Den pedagogiska professionen, forskningen och de politiska partierna ska då samlas för att se vilka förändringar som behöver läggas fram. Dessa förändringar kommer att vara baserade på de tre utgångspunkterna. Tack så mycket! Jag anser att statsrådet fortfarande har en hundraprocentig svarsfrekvens. Det som du nämnde som tredje saken, herr statsråd, var just att lärarna, mina kolleger, jobbar fortfarande kvar i systemet , för att vara ärlig. Så tar det innan reformerna verkligen slår igenom. Fråga nummer två har lite att göra med vår tidigare debatt. Den handlar om förstatligande av skolan. har släppt några rapporter - visserligen muntliga; det finns ännu inte någonting på papper. Det är svårt att upprätthålla den hundraprocentiga svarsfrekvensen när det gäller frågor som man inte hör. Men jag gissar vilken fråga som var på väg. Just frågor som ansvarsfördelning är precis den typen av frågor om likvärdigheten i skolsystemet som man måste titta på bredare än bara genom enskilda partiers utspel. Det är därför som vi välkomnar en skolkommission. Sedan ska man vara medveten om att ansvaret för skolan alltid har varit delat mellan statliga och kommunala aktörer. Men ett delat ansvar måste inte vara ett otydligt ansvar. har pekat på att vi har ett otydligt ansvar i skolan. Statsrådet räknade upp ett antal reformer, och det kunde låta som att det var och den här regeringen som har satsat på läsa-skriva-räkna, fortbildning, lärarlyft och översyn av den administrativa bördan. Men det är ju en fortsättning på de reformer och de beslut som vi tog initiativ till. Eftersom det ibland förekommer kritik mot vår skolpolitik undrar jag vilka av förslagen ska slängas i papperskorgen. Vad ska rivas upp? Den andra frågan gäller ansvarsfrågan, det vill säga kommunernas och statens ansvar. Vi erbjöd karriärtjänster där kommunerna själva aktivt fick ansöka. Statsrådet lovar en lärarlönesatsning. och har kritiserat detta, vilken slutsats drar statsrådet? Är det dags att ta steget och förstatliga skolan? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Låt mig först säga att jag är glad över att ser att vi måste ha samsyn i de stora skolförändringarna. Det handlar om tidigt stöd, om att satsa på lärarkåren, om likvärdighet och jämlikhet i skolsystemet. Då måste vi ha en samsyn och vara tydliga mot alla som jobbar i skolan. Det tackar jag för, och om du vill säga att det är ett folkpartiförslag, så varsågod. Sedan lyfter du fram frågan om ansvar. En del av problemet i debatten är att de som säger att vi ska ha en statlig skola aldrig riktigt kan definiera var gränserna då ska gå. Även som det var ett annat huvudmannaskap var ansvaret delat mellan stat och kommun. En hel del av dem som arbetade i skolan var kommunalt anställda. Byggnaderna var kommunala. Men det fanns också - det är bara att erkänna - en tydligare ansvarsfördelning än den som har vuxit fram . Det är en av anledningarna till att vi vill ha en skolkommission som ska titta på hur ett nytt styre av skolan kan skapa en tydlig ansvarsfördelning mellan de aktörer som måste vara med och styra svensk skola. Statsrådet ägnade stor del av sitt anförande till att prata om villkoren och förutsättningarna för lärare. Som det ser ut i skollagen ligger det ansvaret på huvudmannen. Staten har stimuleringsansvar, utvecklingsansvar, lärarutbildning, uppföljning genom och inte minst Skolinspektionen. Men när utbildningsminister går ut och lovar lärarlönehöjning, då är man direkt inne och petar i det som ligger på huvudmannen. Då måste frågan bli: Kommer statsrådet att gå vidare med att förstatliga skolan? Det har varit i många stycken en väldigt intressant debatt, framför allt för att det har varit lite oklart hur oppositionen egentligen ställer sig till det löfte som vi har om att 3 miljarder ska tillföras avtalsrörelsen inom ramen för den svenska modellen . Av Tobés inledande inlägg och hans replikväxling med förstod jag att han var skeptisk till detta och till och med emot det. Sedan nämnde från att det här var en fråga där det fanns samsyn. förstår jag att , också från , återigen är kritiskt inställd. Det är lite svårt att veta vad ni faktiskt vill, och då är det också svårt att svara på frågan. Det är mycket samsyn i skolfrågorna, som väl är. Det är inte bra för någon om skolan får nya premisser att jobba efter varje gång vi byter regering. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Allmänpolitisk debattUtbildning Mycket på skolans område har ju genomförts av vår alliansregering tidigare. En helt avgörande fråga, som inte har tagits upp här , är hur vi ska få våra unga, duktiga studenter att vilja bli lärare. Det kvittar hur mycket pengar eller andra resurser som vi pumpar in i redan världens dyraste skola, om inte unga människor väljer läraryrket. Dessutom behöver man locka tillbaka de duktiga lärare som har lämnat yrket. Därför är min fråga till utbildningsministern: Hur har han tänkt att fler unga ska lockas till yrket och hur ska man få fler att komma tillbaka till yrket? Jag tror att man måste återupprätta läraryrket som ett kreativt yrke. En gång fick jag bilden av läraren och ingenjören . Då sågs ingenjören som en man i en styrd verksamhet, sittandes vid ett ritbord intill en annan man vid samma ritbord utförandes uppgifter som hade blivit givna uppifrån. Läraren sågs som den kreativa, bildade personen i samhället som hade gott om tid för sitt uppdrag, gott om tid för varje elev.