kam-ar · H1C120140325ar · 2014-03-25 13:00:00 — Kan man se större öppningar för att fler länder nu börjar förstå vikten av de förnybara satsningarna?Det står i en annan del av slutsatserna att man ska koppla ihop olika EU-länder för att kunna öka oberoendet. Vi ska kunna försörja varandra energimässigt, som jag förstår det. Det står också att när det är relevant bör sammankopplingar även upprättas med tredjeländer. Min fråga är: Vilka länder har man i åtanke när man talar om tredjeland? Det är viktigt att komma ihåg, apropå lågt hängande frukter, att för en hel del länder är ökad energieffektivitet kanske det som skulle göra mest. Till exempel när vi i hjälper till med resurser i gör vi det bland annat genom att dämpa en del av det enorma läckage som finns i deras gassystem. Det är verkligen bara att göra dåligt för klimatet utan att det gynnar någon.Förutsättningarna ser väldigt olika ut i olika länder. Jag indikerade i min inledning att vi har en grupp av länder - och hör till dem - som gärna vill diskutera klimatambitioner. Jag tror att jag kan stå för att den större gruppen av länder snarare talar om energitillförsel, det vill säga hur man ska transportera energi. Då menar man det kopplat till ett beroende av . Men man tittar också på andra alternativa ingångar till genom eller runt , eftersom väldigt mycket kommer österifrån.Jag har själv varit med och förhandlat och sett det enorma intresse som finns i för att få en elkabel från svensk sida över till de tre baltiska länderna. Det är länder som är väldigt ensidigt beroende av fossilbränsle från sin granne i öster och som med en elkabel från kan skapa ett alternativ som de säkert tycker är väldigt tacknämligt.Låt mig bara nämna några uppenbara länder som ofta håller långa inlägg på detta tema: och . Det är två öar i som vill att vi säkerställer att det finns energitransporter till dessa öar. Det gäller också Iberiska halvön. Jag tror att jag har lyssnat på rätt ingående beskrivningar av geografin och att försöka ta sig igenom med energitillförsel ned till och Spanien.Till slut berättar alla exakt om de förutsättningar de har. Det de vill ha hjälp med är just energitillförsel så att ingen blir isolerad och inte har tillgång till flera alternativ, och så ser man gärna att EU är med och betalar. Till slut är det mycket vad det handlar om. Det är därför som vi tycker att vi ska vara lite försiktiga. Vem ska betala det? Vems ansvar är det?Det är oftast stora kommersiella resurser det handlar om kopplat till stora kommersiella intressen. Det är därför som dessa diskussioner är lite svåra. Det blir absolut en diskussion om klimat. Men det handlar också om energieffektivitet och energitillförsel. Man måste hålla isär alltihop för att kunna föra diskussionen. Det var flera andra bra skrivningar när det gällde just . Jag skulle ändå vilja ställa en fråga. Det var bra att ni reagerade mot för aggressionen men för rätt att välja sin egen framtid. Det var tydligt.Det blev flera personer på listan för restriktiva åtgärder, och det var också bra. Jag tror att det är precis som flera säger. Det är bra att ha lite steg kvar i arsenalen och inte ta hela sanktionspaketet på en gång, eftersom man då inte har någonting kvar längre fram.Vi talade om vapenembargot innan statsministern åkte ned till . Interventionen mot ger ändå en indikation på att EU:s gemensamma ståndpunkt när det gäller vapenexport ändå måste slå till eftersom det är en aggression. är aktivt i ett ingrepp mot Ukraina.Vad är det som gör att inte alla länder i står upp för EU:s gemensamma ståndpunkt och säger att man inte vill ha vapenexport till ? Idén har varit att det finns tre steg. Det tredje steget är bevarat för att kunna agera på ytterligare aggression utanför , såsom man får förstå det i det här sammanhanget.I det läget tror jag att alla inser att länderna har väldigt olika ekonomisk relation till . Det finns förmodligen inte något annat exempel i världen på det omfattande genomslag det skulle få att ekonomiskt isolera ett så stort land med så omfattande kontakter med sin omvärld som faktiskt har. Det är uppenbart att det påverkar länder på olika sätt. Väljer man att säga att vi bara tar ett handelsområde säger länder som är närmast det att vi i så fall också måste ta andra. Det är så resonemangen går.Sveriges uppfattning var att det hade varit det logiska att börja med detta och kunde tänka sig det . Men det gick inte att få enighet kring detta. I det kommissionen har att förbereda har man nu att titta på det breda fältet som handlar om alla typer av handelsområden. Men vi har inte ändrat uppfattning. Vapenembargo är det uppenbara och närliggande man i så fall borde göra först. Tack, statsministern! Vi som socialdemokrater välkomnar naturligtvis EU:s stöd till ukrainska folket liksom fördömandet av den olagliga ryska annekteringen av . Det ryska agerandet är ett flagrant brott mot folkrätten. Vi ser med oro på att återigen har sänkt tröskeln för att använda militär makt i Europa.I det här sammanhanget är det viktigt att EU står enigt upp för folkrätten och att man genomför restriktiva åtgärder enligt de planer man har angett. har statsministern svarat på flera frågor om sanktioner och restriktioner och eventuellt utvidgandet av dem. Men det skulle vara intressant om statsministern kommenterade något ytterligare förutsättningarna för en fortsatt enighet i och i EU vid ett eventuellt utvidgande av sanktioner.Vi socialdemokrater vill också betona vikten av att hjälpa att hantera den ekonomiska situationen och välkomnar därför undertecknandet av associationsavtalet mellan medlemsstaterna, EU och . Vi stöder också både det svenska deltagandet inom ramen för IMF-lånet liksom de planerade bilaterala lånen.Samtidigt vill vi understryka vikten av att ställa motkrav på på att motarbeta korruption, förtryck av minoriteter och odemokratiskt handlande. Jag undrar om statsministern avser att se till att rådets slutsatser om detta följs upp och hur det i så fall skulle gå till. I den senare delen var premiärminister med, och vi hade möjlighet att föra samtal. Det framfördes också till honom just de delarna som handlar om det ansvar som ligger på den ukrainska regeringen. Detta markerade han stor förståelse för. Vi kunde bland annat gå igenom det ganska parallellt med det tal som höll, där det fanns stora invändningar när det gällde hans sätt att hänvisa till folkrätten.Premiärminister höll ett tal till det ukrainska folket på ryska. Det är notabelt i sammanhanget. Dessutom markerade han väldigt mycket just den inkluderande strategin, viljan att ta ned konfliktnivåerna och att ändå vill leva i god kontakt med Ryssland.Jag tycker att det på alla sätt var ett statsmannamässigt anförande som visade att han förstår vikten av detta. Annars kommer det att användas emot dem. I den delen tycker jag att han gav tydliga besked om att det är den strategi de väljer.När det gäller möjlighet till fortsatt enighet är det ett par saker som måste sägas om steg tre. Vi begär nu att det förbereds. Vi hoppas att vi inte hamnar där, men den här konflikten är ännu inte över. Det är fortsatt ett väldigt spänt läge.En så omfattande isolering av ett så stort land som känner jag inte till några andra exempel på före detta. Det är en enorm integration finansiellt, ekonomiskt och energimässigt som har med övriga Europa.Vi ska också komma ihåg att när talar om ekonomiska sanktioner med har de inte samma relation till som väldigt många av de europeiska staterna har. Det skulle vara en enormt stor åtgärd att genomföra på bredd och till djup. Det är ändå det vi förbereder.Jag vill återigen påminna om att vi är i tvivel om hur perfekt instrumentet egentligen är. Fungerar det verkligen? Skapar det en tryckkokare, eller får det dem att ändra inriktning? Det finns en risk att några få kring fortsatt har koll på sina rikedomar men att det är en befolkning som försätts i fattigdom och förtryck och som tappar tron på sin omvärld.Den typen av avvägningar måste vi fortsatt diskutera även om vi kommer att välja att gå vidare om fortsätter sin aggression. Tack för återrapporten! Jag skulle vilja ställa ett par kompletterande frågor som gäller industripolitiken och klimat- och energipaketet.Först gäller det industridiskussionen. Jag blev lite förvånad över statsministerns svar när han säger att andra sektorer skulle få stå tillbaka. Kan statsministern utveckla vad han menar med det svaret? Vi partier som brukar tro på tillväxten tror på att ekonomin växer. Därigenom kan vi kanske ha en lite annorlunda uppfattning än vad man har haft tidigare om hur saker och ting ska växa.Det är väl snarare det som det ska gälla. Såvitt jag vet har inte någon påstått i diskussionen att någon sektor ska stå tillbaka för att industrisektorn ska öka sin andel. Det ska ske inom ramen. Detta är ett helt paket med flera olika komponenter och inte minst innovation, ny grön teknik och så vidare, som framgår av meddelandet. Jag vill veta hur statsministern menar.Jag har en annan fråga med anledning av klimat- och energipaketet. Statsministern säger att det finns olika uppfattningar i . Det har jag stor respekt för. Men hur menar statsministern att vi på europeisk nivå - inte för att skydda den svenska kärnkraften, för jag förstår att det är statsministerns uppfattning - ska kunna komma så långt att vi når Färdplan 2050 om vi inte törs säga att vi ska öka det förnybara? Finns det någon annan väg än det förnybara för att komma till det målet? Diskussionen gäller alltså det kommissionsförslag där man skrev in att man skulle ha som mål att industrins andel av bnp skulle vara . Då sade jag att man ska akta sig för att sätta mål som i en recession kan uppnås mer av att andra sektorer krymper än att industrin växer. Jag sade inte att någon hade det som uttalad idé. Det vill jag inte säga, utan bara att man de facto skulle kunna uppnå detta mål på det viset.Vi bör också notera att en som har varit drivande är den italienske kommissionären . Han har förespråkat detta. När vi tittar på den grupp av länder som har fört resonemanget om att man möjligen ska intressera sig för ett 20-procentsmål noterar vi att det är länder som har en tradition av att mer tillåta subventioner, hålla icke lönsam industri under armarna och inte tillåta att man omstrukturerar industriell verksamhet för att möta en ny konkurrenssituation.Mer marknadsorienterade länder som ofta har tagit ansvar för stor omställning har mer misstrott målet. Det har vi tagit som utgångspunkt. Det förhindrar inte - vilket också står i slutsatstexten - att det är viktigt att industrins konkurrenskraft bevaras och utvecklas i och i . Men själva målet, alltså tårtbitsutformningen, är det som vi tror mindre om.Återigen: Detta förnybara mål skrivs alltså upp. Däremot föreslår inte kommissionen att det ska bördefördelas. Det är skillnaden jämfört med förra gången. Det är absolut så att det påpekas att det bör bli en ökad förnybar energiandel. Skälet till att vi markerar just utsläppsmålet är att vi måste hålla fokus på att koldioxidutsläppen minskar. Det kan ske inte minst via ökad energieffektivitet, till exempel. Det finns naturligtvis olika vägar att nå målet.Totalt sett var det så att ju mer man trycker upp detta mål, desto mer av respekt för att länder står på olika fot när det gäller hur stor förnybar energiandel de har och vilka förutsättningar de har. Det är grunden för att kommissionen har uttryckt sig så här. Det talas om recession här. Jag var aktiv som ombudsman i hotell- och restaurangfacket när vi hade en recession . Jag kan säga att då krympte alla sektorer. Det vågar jag påstå.Det är inte den situationen det handlar om. Det är snarare när ekonomin växer som man kan diskutera dessa frågor. När det är recession är det recession, och då vet vi att de flesta sektorer minskar. Det gäller möjligen inte om man hanterar dessa konkurser; då kanske man växer. Detta var mer av en kommentar.Min fråga var egentligen: Hur ska man hantera detta? Låt mig i denna situation påminna om att när man började diskutera det som senare blev Lissabonfördraget var det en svensk ståndpunkt att vi inte skulle ha med energipolitiken över huvud taget. Det skulle vara på den nivå där det hade varit tidigare. blev det inte så, och det får man ha respekt för.Min fråga är ändå: Hur ska man nå detta mål om man inte tillför mer förnybart i ? Låt mig hovsamt påpeka att vi nog har sett lite olika recessionsförlopp. Vi hade av recession 2009. Det var en lågkonjunktur som delvis faktiskt har lagt ett större tryck på exportrelaterad industri än vad som har gällt inhemska konsumtionsdelar. Vi har mycket nogsamt hållit konsumtionen uppe i , men vi har känt av den vikande efterfrågan från vår omvärld. Det kan alltså se lite olika ut.Återigen tror jag absolut att det behövs en ökad förnybar energiandel. Vad det försöker återspegla är kanske en respekt för vad som återigen är kommissionens förslag, men som vi står bakom: Det är skilda förutsättningar runt om i för att utverka detta. En del har mer att göra när det gäller energieffektivitet. ligger väsentligt längre fram. Här har vi bättre förutsättningar och kan gå längre när det gäller det förnybara. Vi har inte uttryckt ambitioner. Frågan var huruvida det hela skulle bördefördelas och med vilka nycklar. Man har föreslagit att vi inte ska göra det med det förnybara, men däremot med växthusgasutsläppsreduktionsmålet. Handeln mellan länder är i grunden bra för tillväxt och fred. säljer mycket olja och gas till EU:s länder. är beroende av exportintäkter, och många EU-länder behöver köpa energi. Riskerar EU att bli alltför beroende av ryska energileveranser, och hur ser statsministern på detta? Det är fortsatt så att den globala energibalansen till alltför stor del handlar om fossila bränslen. Vi bör också notera att en del av den utveckling som sker i världen är skiften mellan olika fossila bränslen. Ta till exempel det faktum att det pågår en sorts skiffergasrevolution i . Man växlar bort från kolanvändning över till gas, vilket i realiteten sker i sådan omfattning att det nu trycker kol mot . Det gör att vi känner en oro för att delar av - kanske framför allt , men det finns också andra exempel - ska återgå till att snarare öka sin kolanvändning.Sedan finns aspekten att vara kopplad till . Jag delar beskrivningen. är helt beroende av fossilbränsleförsäljning för att få sina statsfinanser och sin ekonomi att fungera. Det har funnits ambitioner att utveckla andra sektorer, men är ensidigt beroende av gas- och oljeförsäljning. De största kunderna finns i . Därför finns en ömsesidighet. Det är inte alldeles enkelt för en del länder som har varit totalt beroende av att bara säga: stänger vi av. Då stänger de ju av hela sin egen energitillförsel. Det kommer rimligen att leda till väldiga reaktioner.Men söker alla aktivt alternativ. Den genomgående diskussionen gäller hur man ska kunna skapa alternativ. Det är därför alla är uppfyllda av allt det som jag har svarat på tidigare - alla transportvägar, alla kablar och allt som kan komma från olika håll. Det är förståeligt i ljuset både av att ha alternativa tillgångar och att minska det ensidiga beroende av som många har. Därför kommer ni att få höra mer om detta.Det kopplar in i EU-budget och det kopplar in i hur man ska se på de lånefaciliteter vi har i Europeiska investeringsbanken och på andra håll just för att skapa alternativ. Detta finns nära oss. Några av dem som talar allra mest om detta är de baltiska länderna, till exempel.