kam-fs · H1C120140306fs · 2014-03-06 14:00:00 — Om man vill ha högkvalitativa produkter ställer man krav på att det ska vara sådana. Det svenska samhället har sett till att vi har högkvalitativa produkter apropå att vi har en rigid lagstiftning. Jag vill rikta min fråga till arbetsmarknadsministern. Den rör Arbetsförmedlingens verksamhet på de små kontoren i de mindre kommunerna.Häromdagen fick jag ett brev med ett riktigt rop på hjälp från en arbetsförmedlare som jobbar på ett kontor som bevisligen har haft bra verksamhet . Hon skriver: har vi kommit så långt att de små kontoren inte längre har resurser att göra företagsbesök, vilket är livsviktigt för matchningsuppdraget. Vi drunknar i administration och kontrolluppgifter åt alla de håll. Flera av mina kolleger är långtidssjukskrivna.Jag har en fråga till arbetsmarknadsministern. Jag vet att ministern inte tänker lägga fram några propositioner som arbetsmarknadsminister. Men någonting måste väl ministern vara beredd att göra för att minska den administrativa bördan ute på arbetsförmedlingarna. Vad är i så fall det? Jag tackar för frågan. Arbetsförmedlingen har en enormt viktig uppgift. Även om jobben inte skapas just där har Arbetsförmedlingen uppgiften att matcha arbetssökande och arbetsgivare.Jag har varit tydlig i mitt fokus: Arbetsförmedlingen behöver också jobba ännu mer med just arbetsgivarkontakter. Många av de personer som söker sig till Arbetsförmedlingen för att komma i arbete har inte själva dessa kontakter och nätverk. Därför är det viktigt att Arbetsförmedlingen i sina uppdrag också prioriterar att vara ute hos arbetsgivarna.Hur Arbetsförmedlingen organiserar sig, var man har sina lokalkontor och hur man organiserar sin inre verksamhet är i grunden en fråga för Arbetsförmedlingen. Jag tror att det är viktigt att man jobbar med att effektivisera en del av de interna strukturerna just för att kunna lägga mer tid på de arbetssökande och på arbetsgivarkontakter. Det är inte särskilt effektivt när arbetsförmedlarna blir långtidssjukskrivna på grund av för hård arbetsbelastning och för mycket administration. I de aktuella fallen stänger man nu Arbetsförmedlingen i detta arbetsmarknadsområde, och tyvärr är det inte unikt. Det kan knappast vara till gagn för de arbetssökande, och det kan inte vara till gagn för de företag som behöver arbetskraft. Vart femte arbetstillfälle går till spillo i det här landet därför att det inte finns arbetskraft. Alltså har matchningsuppdraget misslyckats.Återigen: En ny generaldirektör är säkert bra. Men han kan inte råda bot på regeringens havererade arbetsmarknadspolitik. Något förslag borde ministern ändå överväga att lägga fram för att komma till rätta med bekymren. Vi har 400 000 arbetslösa människor i det här landet, och ministern tänker inte lägga fram några förslag, utan hon är nöjd. Har jag uppfattat det rätt? Frågeställaren vet lika väl som jag att det inte är med lagar man förändrar Arbetsförmedlingen. Vi gör saker som man kan göra. Vi har till exempel tillsatt en översyn som är otroligt viktig för hur man ska kunna vässa sina insatser så att de som verkligen behöver det får bättre hjälp. Det har inte gjorts sedan mitten på 90-talet.Framför allt tror jag att det är viktigt att man på Arbetsförmedlingen jobbar ut mot arbetsgivarkontakter. Regeringen har extra skrivit in detta i regleringsbrevet för att verkligen fokusera på det som egentligen är Arbetsförmedlingen grundläggande och självklara uppdrag.Låt mig vända på det hela. Jag vet att , Socialdemokraterna, har lyft fram frågan om att kunna spara i de 20 största myndigheterna. Det tror jag inte är rätt väg att gå, för de arbetssökande ska inte behöva möta färre arbetsförmedlare. Arbetsförmedlingen behöver jobba med att effektivisera så att mötet och kontakterna med arbetsgivare och arbetssökande blir bättre. Här finns mycket kvar att göra och att ta tag i för en ny generaldirektör. Min fråga går till statsrådet . Den statliga närvaron i hela landet är viktig. Det har också påtalat och uttryckt när det gäller utlokalisering av våra myndigheter från huvudstaden.Tyvärr har inte alliansregeringen brytt sig om den inriktning och det uttryck som har getts här i kammaren. Sedan alliansregeringen tog makten har 34 nybildade myndigheter av totalt 45 lokaliserats till . Det har inneburit 7 000 nya statliga jobb här i staden - en stad plågad av bostadsbrist och kommunikationsbrist. har tappat 1 400 statliga jobb. Många små kommuner har drabbats hårt.Min fråga till statsrådet är: Vilken prioritering har alliansregeringen? Är det inte dags att ta ansvar för hela landet? Jag tackar för frågan. Det största antal myndigheter som är nya är ofta utredningar med ett mycket litet antal personer som var och en är en myndighet. Det är ofta rimligt och lämpligt att dessa befinner sig i av olika skäl.Men när vi talar om större myndigheter och verksamheter har inte alliansregeringen någon annan ambition än den som frågeställaren nämner; det är viktigt och bra för många myndigheter och många landsändar att vi får ut statliga företag och statliga myndigheter till många delar av landet.Jag ser inte att regeringen har någon annan ambition än den som frågeställaren nämner. Följden av de förslag ni har lagt fram och det som ni har drivit är att många små orter har tappat statliga jobb. Om man tar en liten ort med 5 000 invånare som motsvarar 20 jobb där 4 000 jobb i . Det är klart att detta är oerhört besvärande för de mindre orterna i vårt land.Ni lägger verksamheten på de ställen där man har de absolut högsta hyrorna - innanför tullarna. Där är hyrorna fyra till fem gånger så höga som ute i landet. Detta är ett högt pris som landets skattebetalare får betala: 22 miljarder bara i lokalkostnader för våra myndigheter. Är det inte dags att ta ansvar för hela landet? Som frågeställaren säkert vet är det inte just jag som är ansvarig för frågan i regeringen. Men jag kan försäkra frågeställaren att det inte finns någon annan ambition än den som frågeställaren själv ger uttryck för.Jag kan gärna tillse att ansvarigt statsråd får del av denna debatt mellan mig och . Jag kan försäkra att vi jobbar med att förse olika delar av med statliga myndigheter och statliga företag. Min fråga går till socialförsäkringsministern.Under Alliansens tid i regeringen har utanförskapet kraftigt minskat. Allt fler har gått från aktivitets- och sjukersättning till en tillvaro där de ges möjlighet till självförsörjning och får möjligheten att garantera en skälig levnadsstandard för sig och sin familj.Trots de positiva effekter som sjukförsäkringsreform har inneburit ser vi än en del orosmoment.Utvecklingen av den korta sjukfrånvaron är ett sådant moment, inte minst vad gäller kvinnor. I en rapport som lades fram av kom det fram att män och kvinnor är sjukskrivna i jämförbar utsträckning fram till att de får sitt första barn. efter detta är sjukfrånvaron för kvinnor i snitt dubbelt så hög som för män.Min fråga till socialförsäkringsministern blir därför om han delar min oro för denna utveckling och vilka förebyggande insatser han anser vara mest akuta för att komma till rätta med detta. På frågan svarar jag ja. Jag delar oron för detta. Jag tycker att det är en av de saker som vi tydligast ser nu inom ramen för en mycket lägre total sjukfrånvaro. Vi ser speciella saker mycket bättre. Vi ser till exempel den korta sjukfrånvaron som ökar. Vi ser kvinnors sjukfrånvaro. Vi ser psykisk ohälsa. Vi har en mer detaljerad bild av läget.Det här är inget nytt problem dess värre. Vi har haft markanta skillnader mellan män och kvinnor, men ingen har egentligen gjort någonting åt det.Vi tog initiativ till studierna som frågeställaren nämnde, bland annat en medicinsk studie och en mer försäkringsmässig studie som i praktiken kom fram till att fram till första barnets födelse i en familj har man en mycket låg och jämn sjukfrånvaro, men sedan sticker det i väg. Kvinnor som har höga förväntningar på sig att delta som män i arbetslivet drabbas mer av sjukfrånvaro än vad män gör.Jag tror att insikten är första steget. Sedan kan man diskutera vad det här beror på. Är det jobbet, är det livssituationen, är det själva familjebildningen, är det jämställdhetsbekymmer? Den diskussionen tror jag egentligen bara har börjat. Tack för det klarläggandet, ministern! En viktig aspekt att beakta i det här sammanhanget är kvinnornas livssituation generellt, alltså utöver det rent arbetsrelaterade. En allt större del av sjukfrånvaron beror på psykiska diagnoser snarare än somatiska. Det här kan ha underliggande orsaker som är av bredare natur än man kanske först anade.Min fråga blir: Hur ser ministern på det här problemet och det faktum att en bredare angreppsstrategi kan vara att föredra i ett förebyggande arbete? Det finns som alltid i politiken en betydande risk för väldigt snabba och enkla slutsatser. Jag tror att få frågor lämpar sig så illa för förenklade sanningar som just denna. Det finns ingen enkel lösning, utan det finns komplexa samband här. Det tror jag att man först ska medge för sig själv om man intellektuellt och hederligt ska ta sig an frågeställningen.Jag tror att somatiska sjukskrivningar och psykisk ohälsa är två sidor av samma mynt. Vi är just nu bättre än förut i på att hjälpa människor med traditionella somatiska sjukdomar och fysiska skador snabbt tillbaka till jobbet. Det är en fantastisk framgång. Vi är inte tillnärmelsevis lika bra på att bemöta psykisk ohälsa: Arbetsgivarna är sämre, vi som medmänniskor är sämre, medicinen och läkemedlen är mycket sämre och vi vet mycket mindre.Fler jobb kräver mycket mer , ska jag också säga. Det är en tuffare arbetsmarknad. Fler jobb kräver mer av intellektuell förmåga, och det trissar upp kraven. Där ser vi en del, och sist men inte minst ser vi jämställdhetsbekymren. Kvinnor kan inte förväntas ha stort ansvar i arbetslivet om inte män tar lika stort ansvar som kvinnor för hem och familjeliv. Min fråga går till arbetsmarknadsministern. presenterades lagrådsremissen Bristande tillgänglighet som en form av diskriminering. Där finns många bra förslag som kommer att underlätta för personer med funktionshinder. Men vi har en bit kvar, bland annat när det gäller möjlighet till arbete för dem som har en funktionsnedsättning. Jag tänker närmast på betänkande Sänkta trösklar, högt i tak som kom 2012. Dagens regelverk som reglerar möjligheterna till anpassade anställningar och lönestöd kan bli så mycket bättre, och det vore ypperligt om frågan om diskriminering kunde gå hand i hand med ett nytt regelverk och förslag enligt Funkautredningen.Jag har frågat tidigare, och jag frågar igen: Hur långt har beredningen av betänkandet Sänkta trösklar, högt i tak kommit, och när kan vi förvänta oss att ett förslag kommer till ? Tack för en viktig fråga, ! Det är verkligen viktigt att alla som har en arbetsförmåga också finner en plats på arbetsmarknaden och får stöd och hjälp dit oavsett hinder.Jag vill tacka för tillkännagivandet. Vi har ju tagit emot det, och vi har uppmaningen att bereda frågan skyndsamt. Vi bereder den enligt den gång som vi bereder frågor som kommer från riksdagen.Jag träffade Funktionshindersdelegationen för någon vecka sedan och samtalade med dem kring det vi ser nu och vad vi gör framöver. Delar av det som finns med i har vi genomfört. Det handlar om Siusstöd till exempel, och det handlar om tusen nya utvecklingsanställningar på det här året. Det tror jag är en viktig väg vidare för den person som har funktionshinder. Men mer måste göras, och mer måste också göras för att arbetsgivare ska öppna dörren så att fler människor ska få ta en plats på svensk arbetsmarknad. Frågan bereds, som sagt. har vi ett regelverk som hindrar flera människor med funktionsnedsättning att få eller att kunna återgå till arbete. Om det nu är så att det är de kostnadskrävande förslagen som är besvärande och förlänger beredningen menar vi att vissa regelverksändringar ändå kan göras.Kan ministern tänka sig att speciellt lyfta ut och fram flera av de icke budgetpåverkande förslagen om regelverksändringar som faktiskt är ett stopp för att människor ska få en anställning? Som jag har sagt kommer vi att återkomma med och de delar som finns i den. Det finns ju många goda förslag att nu arbeta igenom. Exakt vad vi kommer att återkomma till och när kommer jag inte att meddela här , men vi återkommer självklart eftersom har gett oss det tillkännagivandet men framför allt för att det är en viktig fråga att fler personer med funktionshinder som medför en nedsatt arbetsförmåga - och det finns en bred enighet här i kring det - kommer in på arbetsmarknaden. var det 64 000 personer med en funktionsnedsättning som kom in, men det behöver bli ännu fler, därför att vi vet att det är många som knackar på dörren till ett jobb.Hur kan vi tillsammans underlätta detta? Till exempel genom olika stöd och genom att uppmuntra och kontakta arbetsgivare att jobba ännu mer aktivt med frågan. Jobben skapas där ute hos privata och offentliga arbetsgivare. Som jag har sagt har det offentliga verkligen mycket att göra på det här området för personer som har en funktionsnedsättning. Jag vill rikta min fråga till landsbygdsminister och fokusera på Matlandet Sverige.Det talas mycket om en så kallad livsmedelsstrategi i vårt land från olika håll, men det är ytterst få som egentligen kan definiera vad det innebär. Alliansregeringen har ju valt att satsa på Matlandet som är en rejäl satsning just på den svenska livsmedelsproduktionen. Det är för övrigt den första och den enda satsningen på svensk mat som någon regering har gjort. Vi har satsat 1 miljard på detta.Inte minst från oppositionen får vi ofta höra påståenden som att Matlandet är ett pr-jippo, att det har försvunnit 15 000 jobb och att Matlandet inte är till för bonden.Vad är landsbygdsministerns kommentar till den här typen av påståenden? Tack för frågan, ! Vi kan konstatera att sedan visionen om Matlandet etablerades har vår export ökat ganska rejält, och det har den gjort i då vi dessutom i princip har haft en internationell lågkonjunktur. Turistströmmen till vårt land, för vilken maten är en viktig del, har också ökat riktigt mycket. Mätningar visar oss att turister äter mat i vårt land för i storleksordningen . Hälften av den här maten äts på restaurang, och det ligger alltså många jobb i det här.Vi kan konstatera att totalt 9 000 jobb har tillskapats enligt den statistik som är tillgänglig inom de fokusområden som vi har i Matlandet , apropå att kunna påvisa resultat som är påtagliga och riktiga och dessutom har varit av betydelse för den lilla byn där jobben är allra viktigast. På vilket sätt tror landsbygdsministern att en livsmedelsstrategi skulle kunna bidra mer till satsningen på Matlandet för att öka den svenska livsmedelsproduktionen? Mot bakgrund av att det nu bland annat på initiativ från regeringen har tillsatts en utredning via när det gäller exportsatsning och att det dessutom har tillsatts en utredning när det gäller konkurrenssituationen för det svenska jordbruket behövs det så mycket mer just . En strategis betydelse beror ju alltid på innehållet. Som framförde har regeringen valt att tillsätta en utredning för att ta reda på vilka hinder som finns för att den utveckling vi nu ser ska fortsätta, det vill säga en utveckling där vi producerar mer mat i vårt land och där fler och fler blir sysselsatta inom matsektorn i alla delar av vårt land. Det tror jag är ett sätt och en viktig del i att komma vidare i det här arbetet.Vad är hindren för att ytterligare tillväxt ska ske vad gäller till exempel jobb i alla delar av vårt land? Att ta reda på det bedömer jag är den viktigaste ingrediensen för att saker och ting ska bli verklighet, vilket jag tror att vi alla vill. Jag vill ställa min fråga till dag är det så att kvinnor slutar att få betalt en normal arbetsdag. De jobbar alltså gratis mellan 15.53 och 17.00. Det beror på lönediskrimineringen.Det här bidrar starkt till att kvinnors livsinkomst är 3,6 miljoner lägre än mäns och att varannan kvinna som går i pension blir garantipensionär, det vill säga i praktiken fattigpensionär.Ett effektivt sätt att komma åt de här osakliga löneskillnaderna är lönekartläggningar. behöver man bara göra det . föreslår att man ska göra det för att komma åt skillnaderna och för att inte glömma bort hur man gör kartläggningen.Min fråga är därför: Kan ministern tänka sig ? Först försökte landsbygdsministern besvara frågan; sedan ställdes den till arbetsmarknadsministern. Men den hamnar på mitt bord eftersom jag ansvarar för diskrimineringslagstiftningen.Vi vet att lönekartläggningar är effektiva, och vi vet att de har fungerat historiskt sett. När man får svart på vitt om löneskillnaderna mellan kvinnor och män blir det svårare att inte göra någonting åt situationen.För några år sedan gjorde regeringen bedömningen att man skulle göra dem mer sällan. Det var av regelförenklingsskäl - vi behöver minska regelbördan på framför allt små och medelstora företag. Sedan har vi haft en diskussion i , och det finns ett politiskt tryck i frågan.Min utgångspunkt är att vi ska återkomma med ett lagförslag om att göra lönekartläggningar oftare. Värdet av dem överstiger egentligen regelbördan, men det är en fråga som bereds i . Det här är en väldigt viktig och brådskande fråga, så jag hoppas att det verkligen händer något så snart som möjligt.Precis som säger är det snarare till hjälp för företagen att göra det i stället för . Det är på grund av att är så pass sällan att man hinner glömma hur man gör. Det är dessutom väldigt effektivt, för man tvingas som arbetsgivare att titta på de löneskillnader som finns, jämföra män och kvinnor och se om det finns osakliga skillnader.Nästa steg är att åtgärda de här skillnaderna. Om man då gör det här finns det en chans att faktiskt kunna minska lönediskrimineringen.I dag är det så att det kommer att dröja innan lönediskrimineringen mot kvinnor försvinner om inte takten ökar. har den varit ungefär en minut , så jag hoppas verkligen att regeringen kommer till skott i den här frågan. För att uttrycka mig väldigt konkret kan jag säga att finns en utredare som tittar på det och som kommer att presentera sitt förslag . Direktiven är tydliga: Vi vill se en översyn i enlighet med det tillkännagivande som kommer från riksdagen.Det här är ett av verktygen för att motarbeta lönediskriminering. Vi behöver göra mycket mer. Vi behöver också titta på de kvinnodominerade yrken, ofta akademikeryrken, där det lönar sig sämre att utbilda sig för en kvinna än för en man.Det yrke där vi tappat mest i konkurrenskraft när det gäller löner är läraryrket, ett kvinnodominerat yrke där lönerna har gått rakt nedåt jämfört med andra yrken. Vi ser en huvudförklaring i den kommunalisering som genomförde som skolminister, och vi ser ett linjärt samband mellan minskade löner till lärare och kommunaliseringen. Det är en fråga där partierna tycker lite olika, men vi behöver lyfta upp den på bordet.Vi behöver också göra särskilda satsningar för att "trycka upp" vissa yrken, vilket regeringen nu gör på till exempel karriärtjänster för lärare.Men i frågan som frågeställaren ställer är vi helt överens, och jag räknar med att återkomma efter det att utredningen är färdig. Min fråga går till arbetsmarknadsministern.Sedan den moderatledda regeringen tillträdde har arbetslösheten ökat med . Långtidsarbetslösheten har tredubblats, och ungdomsarbetslösheten är nu så hög att EU beviljar stöd till för att bekämpa den eftersom man inte anser att den åtgärder har varit tillräckligt effektiva.Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Kommer regeringen att se till att de arbetslösa ungdomarna får ta del av det stödet, och kommer regeringen att se till att ta fram en ny politik för att bekämpa ungdomsarbetslösheten eftersom den nuvarande politiken uppenbarligen inte har lyckats? Tack, , för frågan! Den har vi diskuterat tidigare.Det är en av våra absolut mest prioriterade frågor att fler unga har ett jobb att gå till. Att starta sitt vuxna liv med att inte ha ett jobb att gå till, att inte känna sig behövd och att inte kunna försörja sig själv är en väldigt problematisk start. Därför har vi aktiva åtgärder inom många områden och många verktyg för att underlätta att jobben ska både växa till och komma fler unga till del.En del i detta handlar om att sänka kostnaderna för att anställa unga. Det har gett uppemot 10 000 nya jobb för unga. Vi har sänkt restaurangmomsen eftersom vi vet att väldigt många har sitt första jobb i den branschen. Jag möter arbetsgivare , senast , som berättar för mig att de har kunnat växa just på grund av de här sänkningarna. Det har lett till jobb för unga.Fru talman! Jag får ta nästa del i nästa svar. Jag hoppas att jag får tacka arbetsmarknadsministern för att hon svarar på mina frågor efter nästa svar, för jag fick inget svar på någon av de två frågorna.Kommer regeringen att agera och se till att de unga får del av EU-stödet? Det var den ena frågan.Finns det någon ny politik för att bekämpa ungdomsarbetslösheten eftersom den gamla politiken uppenbarligen inte har lyckats? Det var den andra frågan som jag hoppas få svar på.Det som arbetsmarknadsministern beskriver, fru talman, är åtgärder som alla dömer ut. Man konstaterar till exempel att om sänkningen av restaurangmomsen har gett några jobb är det väldigt få jobb, och det är i så fall till en kostnad av i runda slängar 1 ½ miljon per jobb. Det är ineffektiva och dyra åtgärder som inte har lett till att ungdomsarbetslösheten har kunnat pressas tillbaka. De har i stället gjort att ungdomsarbetslösheten har ökat.Min fråga är alltså: Finns det någon ny politik för att pressa tillbaka ungdomsarbetslösheten? På fråga ett om EU är mitt svar att vi är 20 av 28 länder som har regioner som kommer att ta del av stödet. Som jag har nämnt tidigare vid ett flertal tillfällen här i kammaren kommer det via socialfondsmedel. Det är så vi administrerar; det är det bästa sättet att nå ut till den delen av så att unga får det stöd de behöver för att få jobb.Den andra frågan handlar om vad vi gör fortsättningsvis. I varje budget lägger vi förslag som underlättar att fler unga får ett jobb att gå till. sänker vi kostnaderna ytterligare för de yngsta ungdomarna, de under 23.Vem dömer ut? En del tycker att det kostar pengar, men jag vill säga att prioriteringar kostar pengar. Att prioritera unga kostar, och vi väljer att lägga dessa resurser på de unga för att de ska ha ett jobb att gå till.Arbetsgivarna som jag träffar dömer inte ut den här satsningen utan säger tvärtom att den har lett till att fler unga faktiskt har ett jobb att gå till.Att höja kostnaderna, som vill göra, kommer att påverka jobben i negativ riktning. Jag vill ställa en fråga till arbetsmarknadsminister 17 mars utsåg regeringen en ny generaldirektör för . före utnämningen tillsatte man en utredning som ska göra en översyn av Arbetsförmedlingen, den stora översyn som vi alla känner till. Den ska vara färdig i januari 2016.Min fråga är därför: Finns det risk att det nödvändiga förändringsarbetet inte kommer i gång omgående utan får avvakta i väntan på att översynen ska bli klar? Tack, , för frågan! När jag presenterade den nye generaldirektören, , var jag väldigt tydlig med att han inte kommer att kunna vila sig i form tills översynen är klar. Det finns jobb att göra på Arbetsförmedlingen här och . Det handlar om att effektivisera och jobba bättre mot arbetsgivare. kommer att ha mycket att ta tag i från när han börjar sitt arbete.Jobben är vår viktigaste fråga. Vi ser också att Arbetsförmedlingen har en väldigt viktig funktion - inte att skapa jobb, för det gör arbetsgivarna, men att matcha de arbetsgivare som behöver arbetssökande och de arbetssökande som behöver komma i arbete. Vi har inte gjort någon översyn av Arbetsförmedlingen . Vi tror att detta är en viktig del också av ett förbättringsarbete . På lång sikt har vi en översyn, och på kort sikt, här och , måste och hela Arbetsförmedlingen också arbeta på att bli ännu effektivare.