· H110331 · 2014-04-15 18:51:36 — Ärade ledamöter och åhörare! har frågat mig om jag anser att det behövs ett statligt organ som har det övergripande ansvaret för skoterfrågorna och när jag i så fall avser att komma med ett förslag om detta.Först och främst vill jag säga att jag håller med om att det är nödvändigt att de frågor och diskussioner som är förknippade med snöskoteråkning fortsätter under ordnade former där statliga myndigheter deltar. Och detta är just vad som sker. Tvärtemot, fru talman, vad påstår i sin interpellation har samarbetet i Nationella inte upphört. är sammankallande i rådet och har ett samordningsansvar för arbetet i rådet. parter är överens om att fortsätta arbetet i den tidigare överenskommelsens anda till dess att en ny överenskommelse finns. En sådan är under framtagande.Naturvårdsverket har vidare, som påpekar, utvärderat Nationella arbete. Utvärderingen visar att arbetet i har fungerat bra och att det finns ett behov och framför allt en vilja bland parter att fortsätta sitt arbete med samverkan kring snöskoterrelaterade frågor i detta nationella råd.Jag tror att det absolut bästa sättet att komma framåt och utveckla skoterpolitiken är att göra det i samarbete med Nationella . De snöskoterrelaterade frågorna berör flera olika aktörer, och var och en har sitt specifika ansvarområde. Det kan handla om så olika saker som trafiksäkerhet, rennäring, miljöpåverkan, buller, friluftsliv, turism eller tillämpning av regelverk och tillsyn. Den här bredden av ansvarsområden låter sig inte enkelt samlas under ett och samma tak, utan här har olika myndigheter som sig bör olika huvudansvar och olika expertis för de sakområden man ansvarar för i enlighet med instruktioner och regleringsbrev.Naturvårdsverkets utvärdering visar vidare på att frågor som är svåra att hantera inom , till exempel på grund av motstridiga intressen, i stället kan tas om hand bland annat genom att regeringen ger uppdrag till berörda myndigheter.De olika parterna i har tillsammans uppnått goda resultat genom sin konstruktiva samverkan, vilket också framgår av utvärdering. Fördelen med det här samarbetet som bygger på frivillighet är att det ökar förståelsen parterna emellan och bygger på en vilja att nå resultat, vilket regeringen naturligtvis anser är bra.Avslutningsvis vill jag påpeka att arbetet med bland annat buller, minskad miljöpåverkan samt ökad kanalisering av snöskotertrafiken är en viktig del i arbetet kring miljökvalitetmålet Storslagen fjällmiljö. fick i uppdrag att föreslå en strategi med etappmål, styrmedel och åtgärder som ska bidra till att miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö nås. Det uppdraget ska redovisas . Jag får tacka för svaret. Vi har stått här tidigare och diskuterat snöskoterns framtid. Jag tackar även och som vill delta i debatten.Jag kan hålla med på en punkt, och det är att Nationella har gjort ett väldigt bra arbete. Sedan går nog uppfattningarna lite isär.Det här är en stor fråga för norra . Det handlar om en stor näring och den har potential att öka och betyda ännu mer. Vi har ca 250 000 skotrar i , och det säljs ungefär 8 000 nya skotrar . Vi har skoterleder och ungefär 600 klubbar. Det finns också 145 professionella skoteruthyrare med tillstånd.I omsätter skotertrafiken ungefär 1 miljard. Men det finns ställen i världen där man omsätter mer. I och omsätter man . Det finns städer i som lever på skotertrafiken.Man kan säga att det finns fler skoteråkare än jägare.Börje Vestlund är egentligen ingen anhängare av snöskotern; han bor inte där det är så mycket snö. Men det är många stockholmare som är uppe i , har stugor där och kör mycket skoter och semestrar. närmar vi oss en stor helg när det gäller snöskotertrafiken, nämligen påsken. Många norrmän har också sina stugor vid gränsen i , och de kör också mycket.Skotern är viktig för oss som bor där, inte bara för att vi ska kunna röra oss fritt i skog och mark och ta oss ut, utan även i arbetet använder vi skotern.Regeringen beslutade att tillsätta . Det var frivilligt, och det fanns inte något tydligt uppdrag från regeringen om vad rådet skulle prata om. Budskapet var mest att man skulle diskutera viktiga frågor för skoterns framtid. Man har ungefär en träff ute i landet, och så visar de vad de har kommit fram till och vad vi ska gå vidare med. De har sagt att det hade varit mycket bättre om det hade varit ett tydligt uppdrag från regeringen med exakt vad som ska diskuteras.Ganska snabbt tog man upp en fråga som har följt med under de här fem åren, och det är hur vi ska säkra finansieringen för skoterlederna, eftersom allt bygger på frivillighet och ideella krafter. Men man har ändå fått fortsätta.I våra tidigare debatter har det också hänvisats till Nationella och att vi måste följa vad de har kommit fram till, att det är viktigt och att vi inte ska in och peta och störa i deras jobb.Jag tänker att Nationella måste vara världens längsta workshop. Man har kommit fram till förslag, men när uppdraget började närma sig sitt slut visste man inte tydligt vart man skulle leverera svaren - om det var till eller . Frågan om ledfinansiering kvarstår. Tycker ministern att rådet har ett tydligt uppdrag? Låt mig först konstatera att snöskotern är ett helt fantastiskt fordon. Den ger många människor möjlighet att ta sig ut i naturen till ställen som man annars inte skulle komma i närheten av. Den ger också dem som arbetar i skog och mark, med renskötsel eller andra arbetsuppgifter, möjlighet att enkelt ta sig till sina arbetsplatser. Den ger också besöksnäringen i möjlighet att ordna bra aktiviteter . Det är kort och gott ett fantastiskt fordon att kunna använda.Snöskoteråkningen i är fri. Vi har fri åkning i . Bortsett från en del förbudsområden och bortsett från att man inte får köra där det är skogsplantering och så vidare är snöskoteråkningen i grunden fri. Det är någonting bra, och det är någonting som vi ska värna i Sverige.Jag vill understryka att det inte bara handlar om fjällmiljö, utan det handlar om hela landet, skogslandet och kustlandet. När det finns snö här nere i berörs även det.Det som är på väg att hända är att vi riskerar en finsk utveckling i . Vad innebär då en finsk utveckling? Jo, det innebär att vi bara skulle få köra snöskoter på förutbestämda leder. Det har till och med diskuterats att man bara skulle få köra på leder sanktionerade av . Några sådana finns ju inte , så det skulle i så fall vara en ny uppgift för länsstyrelserna.En sådan här utveckling skulle riskera den besöksnäring som är beroende av snöskoter. Den skulle riskera möjligheten att komma ut till arbetsplatser i skog och mark. Den skulle definitivt hindra de markägare som är beroende av snöskotern att använda den, och de måste ta sig fram på annat sätt.Den fria åkningen kombinerat med ett fungerande ledsystem och ett fungerande finansieringssystem för de lederna - som vi inte har i men som vi borde ha - skulle ge plats för oanade möjligheter för besöksnäringen, för dem som behöver använda arbetsredskapet snöskoter, för rekreation och för friluftsaktiviteter.Därför skulle jag vilja att ministern närmare berättar hur man ser på de här frågorna från regeringens sida. Anser man att snöskoteråkning bara ska få ske på kontrollerade, förutbestämda leder? Eller kommer snöskoteråkning också att vara en frihet för alla som har en snöskoter? Först vill jag tacka för frågan om skoterkörning - en fråga som är väldigt aktuell. Vi får oss till livs olika bilder av framför allt snöskotern och andra terrängfordon.Jag vill också tacka miljöministern för det klargörande svaret - ett viktigt klargörande i den frågeställning som lyfte upp om huruvida Nationella snöskoterrådet existerar. Miljöministern har verkligen bekräftat att det rådet existerar och att det pågår ett stort arbete där är inkopplat.Jag skulle, fru talman, vilja se det från en annan infallsvinkel än den som lyfte fram, och det är ett miljöperspektiv.För många människor som vistas i naturen är ostördhet och tystnad väldigt viktigt. Många människor söker sig till fjällen för att uppleva just bullerfria miljöer. Särskilt skoterkörning kan upplevas som mycket störande inslag då det är kraftigt ljud och bullrar lång väg.I takt med att terrängkörningen i landet ökar så ökar också riskerna för skador och störningar. Barmarkskörning skadar främst marken och vegetationen, medan körning i snötäckt terräng - vi talar ju egentligen om snöskoter - är helt okej om det fungerar väl och man för fram sitt fordon på ett ansvarsfullt sätt. Men om man inte gör det kan det innebära skador för djurliv, friluftsliv och de areella näringarna.Barmarkskörning kan skada såväl naturen som friluftslivet. Det blir ett gränsfall när snön är så porös att fordonet kommer ned till marknivå. Då är det problematiskt, för det kan bli sönderkörda stigar och leder ute i naturen.Rennäringen är i behov av dessa fordon. Det är det som är det dubbla här. Om fordonen framförs på ett ovist sätt kan terrängkörningen ställa till oerhörda problem, till exempel att en hel renflock skingras.Vi har hört om nyttan, och den vill jag verkligen också betona. Jag inser att detta är viktigt för de areella näringarna, för markägarna, för besöksnäringen, för turismen och givetvis för ett antal arbetstillfällen.Men det innebär att den fria åkningen, som nämndes, kräver ansvar och efterlevnad av regelverket. Den accelererande buskörningen är problematisk. Jag har hört talas om den från flera olika håll, från såväl som delar av . Man satsar på nya sporter, och både mark och miljö skadas. Det är inte okej.Fru talman! Jag förlitar mig på att regeringen är förtrogen med denna problemställning och vidtar de åtgärder som krävs. Jag tycker att det här är en väldigt intressant diskussion, som egentligen speglar samma samarbetsanda som har och visar i sin verksamhet.Allra först vill jag säga att jag naturligt nog förstår frihetskänslan i att kunna ta sig fram i ett snötäckt landskap och kunna ta sig dit man vill, om det nu handlar om att uppleva naturen, om rekreation, friluftsliv eller yrkesverksamhet. Det är självklart att snöskotern betyder väldigt mycket för människor i snötäckta delar av vårt land.Jag tror inte att alla som deltar i debatten vet att terrängkörning regleras i terrängkörningslagen. Enligt lagen är körning i terräng med motordrivet fordon för annat ändamål än jordbruk och skogsbruk förbjuden i hela landet1.på barmark, som nästan alla deltagare i debatten har nämnt2.på snötäckt skogsmark med plant- eller ungskog om det inte är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skogen, som många har nämnt3.på snötäckt jordbruksmark om det inte är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skada på marken.Alla som lyssnar kanske inte vet vilken skada det kan handla om. Om man packar snön blir det skador på den gröda som finns under den. Det finns rätt mycket problem som kan uppstå.Det är den reglering vi har. I övrigt kan man faktiskt köra i snötäckt miljö i väldigt stora områden i vårt land. Det betyder mycket för utvecklingen av friluftslivet men också för utvecklingen av arbetstillfällen, både inom turismen och inom andra områden.Det är också så att hänsyn ska tas till samebyarnas verksamhet. Jag tycker att det arbete som finns med samebyarnas terrängkörningsplaner är väldigt bra. Man har tittat på och utvärderat de planer som finns. 30 av 33 fjällsamebyar har ansökt om och beviljats medel för framtagande av terrängkörningsplaner. Förutom att se var man kan köra i de områdena handlar det om att få bidrag till markförstärkande åtgärder för att minska terrängkörningens påverkan på våtmarker.Det sker mycket arbete för att märka ut snöskoterleder, dels via frivilligt medlemskap och ledbidrag i skoterföreningar, dels via kommunalt bidrag till skoterföreningar och dels via avgiftsbelagda leder i framför allt sju skoterområden i fjällen, fördelade mellan , , och Gävleborg.Utöver det skulle jag vilja säga att när snöskoterkörningen ökar är det väldigt viktigt att samtliga inblandade parter finns med i diskussionen och med balans försöker lösa de problem som uppstår. Är det så att problem inte går att lösa genom diskussioner i kommer vi att ha möjlighet att ge specifika myndighetsuppdrag. Man kan lita på att i sitt regleringsbrev har de beslut som behövs för att de ska kunna vara ett hem för de här frågorna. Trevligt, , att du vill delta i debatten! Jo då, , jag vet att det är terrängkörningslagen som reglerar mycket av snöskotertrafiken.Självklart måste man komma till rätta med miljöproblemen kring skoteråkningen. Som jag sade i mitt tidigare anförande har man hållit på och diskuterat de här frågorna . har man fått en samtalsledare från som håller i det, och det är väl jättebra. Det är i all fall ett steg i rätt riktning. Om den samtalsledaren hade kommit in tror jag säkert att man hade kommit ännu längre. Det hade man möjligen också om man hade haft en huvudman som ansvarat för de här frågorna. hinner man diskutera väldigt mycket, även om det är ideellt, och komma med en massa förslag.Det är bra om man också lyfter fram de goda exemplen och om man kanske får lagar eller åtminstone regleringar. Ledfinansieringen är väldigt viktig för snöskotertrafiken. Den sker på ideell basis. Snöskoterklubbarna brottas - oftast är medlemsintäkten den enda intäkt man har. När eldsjälen försvinner och inte orkar köra upp lederna längre blir de inte uppkörda, och då väljer man kanske att köra någon annanstans.Därför är det viktigt att man får finansiering och att man får en modell som sträcker sig från i norr ned till efter fjällkedjan där det är snö, för det är ju en förutsättning. Man ska givetvis inte köra där det är barmark.Det är dessutom viktigt att man har en enhetlig modell. Om man kommer och kör och kommer in i ett betalledssystem - de växer upp för att säkra finansieringen av uppkörningen av lederna nu när ingen tar tag i de här frågorna - kanske det blir stopp. Då måste man betala för att få åka på leden. Var betalar man? Hur är det löst?Frågorna är alltså många. Mycket av det här skulle ha kunnat vara löst med regeringens goda minne och intresse. Men det är som sagt många frågor som hänger i luften och som kräver ett svar och att någon tar tag i dem.Min fråga kvarstår: Vad har regeringen gett för uppdrag mer än att utreda miljöaspekten? Har man något tydligare uppdrag till de här myndigheterna? De är professionella - de vet exakt vilka förslag som skulle kunna innebära en förutsättning för att snöskotertrafiken ska växa, att man följer lederna och att man utvecklar den ännu mer. Jag fick ju inget svar på min fråga, så jag ställer den igen i början så att jag ska hinna med den: Avser regeringen att lägga fram något förslag som skulle hindra den fria skoteråkningen och begränsa den till de skoterleder som finns? Den frågan skulle jag gärna vilja ha ett svar på.Jag kan konstatera att en hel del av de betalleder som finns dras med stora problem. Det finns ett sådant område i , uppe i nära norska gränsen. Men de har konstaterat att de nog måste lägga ned verksamheten i den skoterföreningen, i alla fall ledverksamheten, eftersom de inte får in tillräckligt med betalning. De klarar inte av att finansiera sina maskiner och så vidare med de ledavgifter som kommer in.I stället måste man titta på ett annat system för att finansiera lederna. Det förslag som vi har diskuterat inom snöskoterföreningarna handlar om att man skulle ta ut en avgift för varje skoter. Det är inte ett färdigt förslag ännu, men det kommer att komma.Jag vill också säga att är väldigt bra, men det har ingen beslutsfunktion. kan bara vara en diskussionsklubb, ingenting annat - en frivillig sammanslutning, som det uttrycktes här. Av det drar jag slutsatsen att det egentligen inte finns någon skoterpolitik i Sverige.Jag tycker att det borde vara organiserat på det här sättet: Snöskotern är ett fordon som alla andra. Det borde lyda under samma överhöghet som alla andra fordon i , det vill säga under infrastrukturen. Det är där som det egentligen hör hemma. Det borde vara under som man diskuterar frågorna, för det är ett trafikslag precis som alla andra. Skoterleder är vägar för snöskotrar och ingenting annat. Därför borde det vara på det sättet.Jag ser fram emot ett svar på frågan. Jag vill understryka att jag tycker att det är oerhört värdefullt att har fått uppdraget som miljöministern lyfter fram där ett av våra 15 miljökvalitetsmål, Storslagen fjällmiljö, tas upp på ett specifikt sätt.Jag har, fru talman, en stor tilltro till det fortsatta arbetet inom Nationella . Det har ifrågasatts om det rådet verkligen finns, men miljöministern har förtydligat att det lever i allra högsta grad. Där ska man nu tillsammans med som den sammankallande parten lyckas göra kloka avvägningar.Stora krafttag måste tas för att stävja den okynnesåkning som faktiskt pågår, för att förhindra skador på miljön och på den areella näringen där inte minst renskötseln kan nämnas, och för att möjliggöra den fortsatta, viktiga besöksnäringen och att människor som lever och bor i snöskoterområden ska kunna nyttja detta färdmedel.Om man inte lyckas med det, fru talman, tror jag att konsekvensen blir att man kan behöva göra en översyn av terrängkörningslagen. Men min förhoppning är att man i en god dialog ska komma framåt i frågan. Precis som flera av mina meddebattörer har lyft fram bygger snöskotertrafiken på frihet under ansvar. Vi har i grunden en bra terrängkörningslag som reglerar detta. tog upp några miljöbekymmer. När det gäller moderna snöskotrar i originalutförande skulle jag säga att ljudet inte är något bekymmer. Snarare är det ett bekymmer för viltet om snöskotern inte hörs. Viltet blir betydligt mer skrämt om fordonet inte hörs.Erfarenheterna från den del av landet jag själv kommer från är också att de stora markskadorna kommer från fyrhjulingar på sommarkörning, vilket både samer och andra gör sig skyldiga till. De stora skadorna på marken kommer inte från snöskotertrafiken utan från andra fordon. Där behövs nog andra åtgärder.Det jag ville lyfta fram är behovet av ett nationellt ledsystem och nationella kartor för ledsystemet. Att möjliggöra långa ledsystem är viktigt för besöksnäringen, som växer i det här området. Man ska kunna ta sig från till på ett utmärkt ledsystem. bygger detta helt och hållet på ideellt och frivilligt arbete. Vill en markägare stoppa en led kan han göra det. Det behövs en nationell lagstiftning och en samsyn mellan länsstyrelserna när det gäller den här frågan.Jag tror att vi alla är överens om att ett nationellt ledsystem vore till nytta och gagn för alla. Har man ett nationellt väl utmärkt ledsystem skulle man också komma ifrån en del av den buskörning som finns. Det är något man behöver titta på.Sedan är det finansieringsfrågan. Jag tror att de flesta som har snöskoter skulle vara villiga att betala en avgift som de får tillbaka i form av en led, men pengarna ska inte försvinna i väg någon annanstans. Jag har inte hört något annat. Som nämnde säger skoterföreningen i att man tror att man får in ungefär - resten behöver inte betala eftersom det inte finns någon kontrollfunktion. Detta är också något som skadar besöksnäringen och snöskotertrafiken. Jag tror att vi behöver fokusera mer positivt på vad vi kan göra för att stärka trafiken. Jag delar också uppfattning att detta borde ligga under ett departement som har hand om det. Skotern är ett fordon och ska betraktas som ett sådant. Tre saker pågår just nu i skoterpolitiken. Det första är att i sitt regleringsbrev har fått uppgiften att vara en hemvist för de här diskussionerna och organisera det frivilliga arbete. Man håller där på och är mitt uppe i förhandlingarna om ett nytt avtal för den närmaste fyraårsperioden. Det är naturligtvis väldigt bra.Frågorna har utvecklats, för antalet skotrar har ökat, räckvidden har ökat och användningsområdena har ökat. Det innebär naturligtvis att det är nya problemställningar nu i förhållande till hur det var när man började i den första omgången av skoterrådets arbete.Jag värnar mycket om det frivilliga Nationella snöskoterrådet. Som i all miljöpolitik uppstår det konflikter mellan olika intressen, och det allra bästa är att man sitter vid samma bord, pratar med varandra och lär sig förstå varandras argument och kommer fram till slutliga lösningar. Går inte det är regeringen beredd att gå in med uppdrag till olika myndigheter.Jag måste säga att jag är lite tveksam till detta att hela snöskoterverksamheten ska hanteras som en trafikfråga. Det finns inslag av det, men det finns väldigt mycket annat i det här sammanhanget som man behöver resonera om. Det tredje stora som pågår är uppdraget om Storslagen fjällmiljö, som har fått. Vi har något väldigt fint i . Vi har nämligen ett nationellt miljömålssystem med 16 miljömål. De bearbetas av Miljömålsberedningen, där alla partier är med. Det är därmed också ett fantastiskt dialogforum och också ett pådrivande forum. Miljömålsberedningen kommer fram med väldigt tuffa förslag - det vet jag som miljöminister, som ska se till att det blir en remissomgång och sedan sammanfatta det hela till politik. Här ligger ett uppdrag som kommer ur Miljömålsberedningen, där alla partier är med. Det är ett uppdrag som har förmedlats via regeringen om att ska föreslå en strategi med etappmål, styrmedel och åtgärder som ska bidra till att miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö nås. Där ingår också att, inom ramen för uppdraget, peka ut områden där behov av författningsändringar finns. Det är naturligtvis väldigt bra att är hemvist för skoterfrågorna just . Man har detta uppdrag, och därmed har man en alldeles naturlig möjlighet att diskutera de här frågorna inom uppdrag. Det handlar då om buller, minskad miljöpåverkan och också om kanalisering av snöskotertrafiken. Det är precis det som deltagarna i den här interpellationsdebatten efterlyser. Det är fullt möjligt att delta i diskussionen med . Man kommer att redovisa uppdraget , så det finns fortfarande tid för alla olika intressenter att delta.Jag ser fram emot resultatet av uppdraget. Då kommer vi att ha ett underlag som pekar på om vi behöver förändra något eller om vi ska fortsätta arbetet framåt på den väg som vi har följt . Vi har varit inne på detta med leder och avgifter för leder. Jag har i tidigare debatter kommit med några förslag om hur man skulle kunna finansiera detta om man då inte vill ta det av medlemmarna - det täcker ju inte hela kostnaden.Om vi skulle införa en avgift på eller per skoter - det är inte mycket, utan det betalar man gärna - har man från rådet bekräftat att den summan skulle gå tillbaka till skoteråkningen. Det skulle innebära ungefär 60 miljoner. Då skulle man kunna anställa några personer som jobbar heltid med detta, i stället för att ha det som , där man har någon som jobbar ordinarie i rådet men mycket sköts ideellt. , som fick uppdraget efter 2013, fick det också lite på sidan av. Man blev ju inte av med sina tidigare arbetsuppgifter, utan det här är något man skulle göra i tillägg. Hur det är nu vet jag inte. Man har hållit på i ett år.Detta är som sagt ett förslag som går hem hos skoteråkarna. Det är faktiskt det enda förslaget som de kan köpa. Avgift har man också för jägarna, som löser jaktkort. Här skulle man kunna ha ungefär samma system. Det skulle vara ganska lätt att administrera.När det gäller buller är det som sade: Man hör knappt en skoter . Fyrtaktarna är så tysta. Man måste komma alldeles inpå dem för att höra dem. När man ser skotern börjar man fundera på om den är i gång, om den rullar eller inte. Först när man kommer jättenära hör man ett sus, och sedan är de förbi.Sedan finns busåkningen. Buset kommer man aldrig åt. Jag har ingen aning hur man ska göra. Det finns de som busåker, men det är olagligt. De 60 miljonerna skulle också kunna innebära att man fick resurser att jaga och sätta fast busåkarna. Man kunde ha ledvakter.Ju finare led man har, desto fler kommer att åka på den. Så är det. Jag har bara ett litet instick till miljöministern: berör mer än storslagen fjällmiljö.