ip · H2107 · 2014-10-09 00:00:00 — Interpellation 2014/15:7 Införande av samtyckeslagstiftning och oaktsamhetsbrott av (V) till Justitie- och migrationsminister (S) Sexualbrott är en del av våldet i den patriarkala samhällsstrukturen. Förklaring till att sexualiserat våld förekommer samt arbetet för att stoppa våldtäkter, sexuellt utnyttjande, sexuellt ofredande och andra sexuella övergrepp måste ske utifrån insikten att det handlar om makt och kontroll i en rådande struktur där män är överordnade och kvinnor underordnade. Maktrelationen mellan kvinnor och män är den samhälleliga ”ram” i vilken övergrepp mot kvinnor möjliggörs. Mäns våld mot kvinnor, det sexualiserade våldet, påverkar alla kvinnors liv och begränsar kvinnors handlingsutrymme – oavsett om hon själv blir utsatt eller inte. Frågan om en samtyckeslagstiftning har utretts . Ändå beslutade att frågan ska utredas ytterligare. Samtyckeslagstiftning finns bland de baltiska länderna, , och . Det har lett till att det i rätten ställs helt andra frågor än vad som ställs i . I stället för att fråga om exempelvis målsägandes klädsel fokuserar rätten på den tilltalade och hens beteende i anslutning till den aktuella händelsen. Precis som domstolen gör i alla andra former av brottmål. I många våldtäktsfall frias gärningsmännen för att det inte går att bevisa att de haft uppsåt att våldta. Därför skulle en komplettering till samtyckeslagstiftningen vara att införa oaktsamhetsbrott, i likhet med den norska modellen. Med ett oaktsamhetsbrott kan vi, utan att sänka beviskraven, få fler fällande domar. En sådan lagkonstruktion fångar in fall där gärningsmannen borde ha förstått att han handlade på ett oförsvarligt sätt. För många andra brottsliga gärningar är det en självklarhet att kombinera kravet på uppsåt med ett oaktsamhetsbrott. Ett samhälle som inte förmår att lagföra övergrepp brister i sin omsorg om medborgarna. Ett nej ska vara ett nej. Eller som , professor i straffrätt och en av många som har utrett samtyckesfrågan, sade i en intervju i Dagens juridik 2011: ”Alla människor är kapabla att uppfatta vem som är med på något och vem som inte är det. Är man osäker så frågar man innan man fortsätter. Det är ett fullt rimligt krav.” Därför vill jag fråga justitieminister : När planerar justitieministern att införa en samtyckeslagstiftning? Kommer lagstiftningen även att beakta oaktsamhetsbrott? har frågat mig när jag planerar att införa en samtyckeslagstiftning och om lagstiftningen även kommer att beakta oaktsamhetsbrott. Alla människor har rätt till sexuellt självbestämmande. Att det ska föreligga samtycke till en sexuell handling är därför för mig en självklar utgångspunkt för regleringen av sexualbrotten. På initiativ av har den tidigare regeringen beslutat om en översyn av våldtäktsbrottet. Två viktiga frågor som ingår i översynen är dels frågan om en samtyckesreglering i någon form bör införas, dels frågan om det bör införas ett särskilt straffansvar för oaktsam våldtäkt. Det senare skulle innebära att det ställs högre krav på gärningsmannen i en sexuell situation. Utredningen ska redovisa uppdraget . Därefter kommer regeringen noga analysera utredningens slutsatser och förslag och återkomma med förslag till lagändringar där det bedöms nödvändigt. Låt mig avslutningsvis säga att frågan om en stark och effektiv sexualbrottslagstiftning är mycket högt prioriterad för regeringen. Vi kommer därför dels att omvandla utredningen till en parlamentarisk kommitté, dels att utöka omfattningen av översynen till att även inkludera frågan om skärpta straff för de allvarligaste sexualbrotten. Jag tackar statsrådet för svaret på min interpellation. Det gläder mig att höra att regeringen har ambitioner i frågan om att förändra lagstiftningen, även om ambitionerna är lite långsamma. drar som vanligt regeringen längre mot vänster och mot jämställdheten. Det finns ett stort problem med heteronormativiteten och de patriarkala strukturerna i samhället. Det finns ett stort problem med hur män fostras av samhället. Sexuellt våld mot kvinnor är den enda grundstommen i den manliga självbilden. Som kvinna får du tidigt lära dig att akta dig för mannens aggressiva beteende och hotet om att våld när som helst kan drabba en, speciellt när det kommer till hotet om våldtäkt. Hur ska jag förklara för mina tjejkompisar att deras nej inte alltid betyder just nej? Hur ska jag förklara för barnen på förskolan att de strukturer där killarna får ta mer plats, brottas mer och skrika högre kommer att leda till att deras syn på tjejer är en annan än den på killar? Hur ska jag förklara att kvinnans kropp alltid är en mans ägodel i ? är ett feministiskt parti som med vår politik på olika sätt vill och försöker utmana patriarkatet och förändra de befintliga makthierarkierna i samhället. Vi tror inte att det finns en lösning på hur vi kan minska antalet våldtäkter i samhället i stort. I stället är det är viktigt att arbeta på många olika plan. Det handlar bland annat om att synliggöra och problematisera maktstrukturer, maskulinitetsideal, objektifiering och sexualisering av kvinnor och barn. Då är införandet av en samtyckeslagstiftning väsentlig. En samtyckeslagstiftning kommer inte att lösa alla problem kring våldtäktslagstiftningen, men det är en oerhört bra början. En samtyckesreglering kan, precis som agalagen, ha en normerande verkan i samhället och förändra synen på sex. Sex ska bygga på frivilligt deltagande och samtycke. Sex handlar om ja, ja, ja, inte om nej. Det är dags för regeringen att fatta. Det har skett många utredningar angående sexualbrottslagstiftningen. presenterade en utredning ett lagförslag som innehöll ett samtyckeskrav. pågår ytterligare en utredning om sexualbrottslagen. Det är bra, för vi behöver en bättre lagstiftning. Men frågan om samtycke behöver inte utredas , anser vi i . Samtycke kan implementeras här och . Statsrådet svarar att regeringen kommer att "återkomma med förslag till lagändringar där det bedöms nödvändigt". Då undrar jag hur mycket underlag och analyser regeringen behöver för att se att nödvändigheten finns här och . Statsminister förklarade att hans regering är en feministisk regering. Som feminist kan jag inte göra annat än att välkomna statsministern och även statsrådet till kampen mot patriarkatets strukturella förtryck. Låt oss nu göra skillnad! Denna frågeställning har utretts vid ett flertal tillfällen. Första gången en parlamentarisk kommitté gjorde det var 1998 genom utredning. Jag satt själv i den kommittén. Då diskuterade vi samtyckesreglering, hur vi skulle se på våldtäktsbrottet och vilken väg vi skulle gå. Vid det tillfället inhämtade vi information och erfarenhet från , där man har en samtyckesreglering. Erfarenheterna från var dessvärre inte så goda. De visade på att fokus flyttades från hur gärningsmannen hade betett sig och agerat till hur brottsoffret agerat, vilket ledde till väldigt obehagliga rättegångar för brottsoffren. Det argumentet övertygade då alla partier i kommittén, inklusive . menade vid det tillfället att det skulle vara fel väg att gå. Vi hade en enig utredning. Vi gjorde i stället flera andra saker. Vi skapade en ny lagstiftning om våldtäkt mot barn och i det sammanhanget även en människohandelslagstiftning. Vi skruvade också ned hot- och våldsrekvisitet i våldtäktslagstiftningen. har diskussionen fortsatt. Jag menar att de förändringar vi har gjort inte har varit tillräckliga. Vi har fortfarande ett läge med över 6 000 anmälningar av våldtäkter men bara ett par hundra fällande domar. Då är något helt enkelt inte riktigt rätt. Det är ett grovt brott, vi måste ha en bättre uppklarningsandel än så. Det var därför vi socialdemokrater, när frågan om en förändring av lagstiftningen kom upp igen , tog ett initiativ och sade: Låt oss gå igenom och titta på lagstiftningen en gång till, och låt oss göra det i en parlamentarisk kommitté där alla partier är med. Vi fick igenom ett sådant utskottsinitiativ . Då öppnade vi upp hela frågan igen, men inte bara lagstiftningsfrågan utan också hur man stöder den som har utsatts för brottet, till exempel genom att gå in tidigt med stöd till målsäganden. Det är precis detta vi gör . Den tidigare regeringen tillsatte en utredare. Vi är inte tillfreds med det, utan vi vill ha en parlamentarisk kommitté så att alla partier åter kan få möjlighet att sätta sig in i situationen. Därmed skapar man en gemensam kunskapsbas för alla partier, och man kan då titta på de exempel på samtyckeslagstiftning som finns i världen, till exempel den brittiska och den belgiska. Det finns baltiska länder som har denna typ av lagstiftning liksom ett antal ytterligare länder. Då ser vi om det finns möjlighet att skapa en lagstiftning som fungerar både ur rättssäkerhetssynpunkt och ur brottsbekämpningssynpunkt på ett bättre sätt. Det är den vägen vi vill gå. Jag hoppas och är övertygad om att kommer att vara en konstruktiv kraft i den parlamentariska kommittén. När jag får tillbaka ett underlag från den kommitté vi nu skapar är jag beredd att medverka till att flytta fram positionerna ytterligare. Vi måste naturligtvis ha väldigt tydliga signaler från statsmakterna om att ett nej är ett nej. Det borde varenda man i land begripa, och om vi kan göra något ur lagstiftningssynpunkt för att tydliggöra detta ytterligare ska vi självklart göra det. är alltid en konstruktiv kraft. Precis som du säger, , ska ett nej alltid vara ett nej. Så är det inte . Anmälningar av våldtäkter kan inte längre särbehandlas. anmäldes 16 900 sexualbrott, och 171 av dessa lagfördes som våldtäkt. har flest våldtäktsanmälningar per capita i ; 58 per 100 000 invånare. Det är ungefär tre till fem gånger så många som i övriga europeiska länder. I Fattas partikoll, Fattakollen, svarade alla partier inför valrörelsen ja på frågan om de ville se en förändring i den nuvarande sexualbrottslagstiftningen. Hur den förändringen skulle se ut skiljde sig lite mellan partierna. , , , Feministiskt initiativ och ville se en samtyckeslag så fort som möjligt, medan , och gick mer försiktigt fram. I många våldtäktsfall frias gärningsmannen för att det inte går att bevisa att det fanns uppsåt att våldta. Därför skulle en komplettering till samtyckeslagstiftningen vara att införa oaktsamhetsbrott, i likhet med den norska modellen. Med ett oaktsamhetsbrott kan vi, utan att sänka beviskraven, få fler fällande domar. En sådan lagkonstruktion fångar in fall där gärningsmannen borde ha förstått att han handlade på ett oförsvarligt sätt. Precis som med många andra brottsliga gärningar är det en självklarhet att kombinera kravet på uppsåt med ett oaktsamhetsbrott. Vi kan inte ha ett samhälle som säger att handlingar är okej för att en man inte förstod att ett nej är ett nej. Vi kan inte ha ett samhälle där kvinnor begränsar sina liv för mäns sexuella våld. har brottsoffrets beteende före, under och efter våldtäkten alldeles för stor betydelse. Om det inte finns tillräckligt med bevisning om att det uppsåtligen handlar om våldtäkt behöver det inte spela någon roll att brottsoffret sagt nej. Statsrådet svarar att han vill göra om den rådande utredningen till en parlamentarisk kommitté, bland annat för att utreda om straffen för sexualbrott ska höjas. Strängare straff kan vara positivt om det höjer brottets status inom rättsväsendet och medför en starkare prioritering och ökade resurser för att utreda brottet, men strängare straff leder ingenstans i sig. Lika stor vikt som regeringen lägger på straffskärpningar måste den även lägga på förebyggande arbete. Straffskärpningar och höjda minimistraff riskerar dessutom att leda till färre fällande domar, då domstolar tenderar att ställa oerhört höga beviskrav om miniminivån ligger högt. Detta oroar mig. Vi i anser att det är viktigt, inte minst för brottsoffren, att vi har ett samhälle som förmår att slå fast att brott har begåtts. Därför undrar jag vad statsrådet har emot oaktsamhetsbrottet och varför regeringen väljer att vänta så länge med att ens komma fram till om samtycke över huvud taget ska införas. Det gläder mig att höra att kommer att vara en konstruktiv kraft i kommittén. Det förvånar mig inte alls, för ni har ju i likhet med oss drivit dessa frågor väldigt . Jag tror säkert att vi ska kunna komma överens om en konstruktion som flyttar fram positionerna på området. Det är därför vi skapar detta forum - den parlamentariska kommittén. Det är en parlamentarisk kommitté senast såg över detta, och mycket har hänt. Vi har sett en utveckling i både och andra länder, och det är detta jag vill att kommittén ska titta på. Jag är angelägen om att en lagstiftning, när vi väl kommer fram till det, ska fungera i verkligheten och i rättsväsendet. Det utredningsförslag som lades fram fick ganska stark kritik från både åklagar- och advokathåll. Därför valde den dåvarande regeringen, inklusive och , att inte gå vidare med lagstiftningen. Sedan gick det väl , och då svängde de båda partierna. Men det är en annan historia. Jag säger därför: Låt oss göra detta när vi har med oss alla partier från början in i processen, så att man ställer alla partier på samma kunskapsbas. nämnde statistiken, och den är bekymmersam. Som jag sade är det ungefär 6 000 våldtäktsanmälningar , men bara ett par hundra lagföringar. Detta är ett brott där det kan vara väldigt svårt att ställa någon till ansvar på grund av att det ofta inte finns några vittnen och det är svårt att ställa utom rimligt tvivel att ett brott verkligen har begåtts. Det kommer vi inte åt hur mycket vi än rör i lagstiftningen, utan det är en bevisfråga. Jag tror ändå att om vi ska få upp siffran och klara upp fler av dessa brott är det rätt väg att gå att stödja målsägande och på ett bra sätt så att de så att säga orkar stå distansen ut. Det tror jag är en av de viktigaste sakerna vi måste göra. Vad har jag emot oaktsamhetsbrott? Ingenting, faktiskt. Problemet är att vi inte har ett lagförslag på vårt bord som vi kan arbeta med. Det är också detta jag vill att den nya parlamentariska utredningen ska titta på - det norska exemplet, i det här avseendet. Vi gör en bred översyn. Jag vill också, som var inne på, titta på straffrågan - inte i det breda perspektivet utan för de allra grövsta övergreppen, det vill säga se på möjligheten att införa en reglering för det vi tidigare kallade synnerligen grova övergrepp. Där menar vi att man bör höja minimistraffet - åtminstone har vi socialdemokrater drivit det . Vi säger att också den frågan ska tas in i utredningen. Som sagt är detta ett område som är högt prioriterat för regeringen. Det var nog ett av de första beslut jag fattade - att göra om utredningen till en parlamentarisk kommitté och att trycka hårt på att se på båda frågorna, både lagstiftning och stödet för målsägaren. Jag ser fram emot ett bra samarbete mellan alla partier i frågan, för jag tror att vi allihop vill flytta fram positionerna och skapa en bättre situation än den vi har . Jag tackar statsrådet för en mycket bra debatt. Detta är en jätteviktig fråga, och det gläder mig verkligen att regeringen tar den på allvar. Vi har lite olika ingångspunkter, men vi är ju två olika partier. Det låter bra när statsrådet säger att vi ska ha en lagstiftning som fungerar i verkligheten, för det är oerhört viktigt. Som feminist förväntar jag mig dock lite mer; det måste jag ändå erkänna. Det är tydligt att roll i är att vara regeringens feministiska påtryckare. Det är vi som kommer att motionera, interpellera och fråga regeringen varje gång ni inte tar de steg mot ett jämställt samhälle som är nödvändiga. Vi har gjort detta tillsammans i regeringsbudgeten, och jag är övertygad om att vi kan göra det igen. När mina barn växer upp vill jag inte ha en dotter som ska lära sig att vara rädd, att akta sig och att klä sig anständigt. Jag vill inte att man accepterar att min son bråkar mer bara för att boys will be boys. När man drar en flicka i håret vill jag inte höra att det är samma sak som att vara kär. Jag vill inte ha en framtid och ett samhälle där män inte förväntas förstå vad ett nej innebär. Då är lagstiftningen oerhört viktig. Den normerande effekten kan inte underskattas. Därför behövs samtycke. Vi måste ställa krav på människor så att de förstår vad deras handlingar innebär. En våldtäkt är en våldtäkt även om det inte är meningen att våldta. För tjejen spelar det ingen roll att "det inte var meningen". Det är fortfarande en våldtäkt. Därför anser jag att detta med oaktsamhet behövs. För mig som feminist är det här en av de viktigaste frågor som vi just nu kan driva. Jag hoppas att detta sker snart, för vi har inte tid att vänta på ett mer jämställt samhälle. Det måste ske . Jag tackar statsrådet för debatten. Också jag vill tacka för debatten. Jag tror att de som har lyssnat på den förstår att detta är en fråga som är viktig att prioritera för oss och att vi kommer att samarbeta om den. Jag tror också att man förstår att frågan är lite svårare än vad man kanske först tror när man sätter sig in i den. om att fokusera allt på målsägandens beteende i stället för på gärningsmannen är helt enkelt ett tungt argument. Det var det som gjorde att sexualbrottskommitté valde att inte gå den vägen, utan att i stället skruva ned hot- och våldsrekvisiten. Det jag nu vill säga till den nya kommittén är: Gå igenom frågorna en gång till! Titta på oaktsamhetsrekvisitet i , till exempel. Titta på de länder som har samtyckesreglering. Är argumenten fortfarande starka? Finns det sätt att undvika en situation där vi får dessa nackdelar? Ska vi välja någon annan väg? Detta lämnar vi till den parlamentariska kommittén att bedöma. Om man ska knäcka denna fråga tror jag att det viktiga är att man har alla partier med sig in i processen från början. Återigen: Tack för debatten! Jag ser fram mot ett bra samarbete i i denna fråga framöver. Överläggningen var härmed avslutad.