· H110382 · 2014-04-04 09:26:45 — har frågat mig om regeringen har tappat ambitionen om att ställa om energisystemet genom att öka det förnybara så att klimatutsläppen är i förhållande till nivå till 2050 inom EU. har också frågat varför regeringen är den progressiva kraft som vill gå före och visa EU vägen för att ställa om energisystemen till 2030. Låt mig börja med att konstatera att är ett föregångsland inom klimat- och energiområdet. Av alla medlemsländer i EU är vi det land som har lägst koldioxidintensitet, mätt i utsläpp av växthusgaser per bnp. är det land som har högst andel förnybar energi i EU. I och med att vi 2012 nådde förnybart i vårt energisystem är vi bland de första av ett fåtal länder i EU som har nått EU:s 2020-mål för förnybar energi. Detta har uppnåtts bland annat genom de gröna elcertifikaten, som är ett omvittnat kostnadseffektivt stödsystem för att bygga ut den förnybara elproduktionen till en liten kostnad för konsumenterna. var av den energi som användes i transportsektorn förnybar, vilket också det är högst i EU och högre än det 10-procentsmål som vi har satt upp . Till allt detta kommer en i det närmaste koldioxidfri elproduktion.Sverige är ledande när det gäller förnybar energi, men vi är också ledande när det gäller att förena god ekonomisk tillväxt med minskade utsläpp av växthusgaser. har vi i lyckats minska våra klimatutsläpp med , som vår ekonomi har vuxit med . Genom att visa att det är fullt möjligt att förena en ambitiös klimat- och energipolitik med god och hållbar tillväxt kan påverka vår omvärld och agera med trovärdighet i internationella förhandlingar inom såväl EU som globalt. Just nu diskuteras förslag till nytt ramverk för EU:s klimat- och energipolitik till 2030. I de diskussionerna är regeringen en av de krafter som tydligt driver frågan framåt och som vill att EU ska anta ett ambitiöst klimat- och energiramverk till 2030. Regeringen har därför välkomnat förslag men anser att ambitionsnivån behöver höjas.Vi är redo att stödja ett utsläppsminskningsmål på totalt , varav är interna utsläppsminskningar och är utsläppsminskningar via internationella mekanismer, förutsatt att andra utvecklade länder tar sin del av bördan i de internationella förhandlingarna. Bördan mellan medlemsstaterna för att uppnå målet måste fördelas på ett kostnadseffektivt sätt.Utsläppsmålet är överordnat förnybartmålet eftersom det viktigaste är att utsläppen minskar. vill vi att EU ska anta ett mål om att öka andelen förnybart till till 2030 som inte bördefördelas mellan medlemsländer, och vi stöder att kommer att återkomma till energieffektivisering , när översynen av det nuvarande energieffektiviseringsdirektivet är klar. Det innebär att tydligt tillhör ett av de mest progressiva och pådrivande länderna i EU, detta tillsammans med de 13 länder i den som bidragit till att samla bakom en gemensam proaktiv linje.Tack vare att och andra likasinnade länder drev en tydlig linje inför och vid har EU:s stats- och regeringschefer nu antagit en tydlig tidsplan för den fortsatta behandlingen av det nya klimat- och energiramverket till 2030. I slutsatserna från understryks att ett slutligt beslut ska fattas och att det förslag som lagt fram ska vara utgångspunkten för den fortsatta förhandlingen.I det arbetet har en viktig roll att spela så att vi i EU kan anta ett ambitiöst ramverk för klimat- och energipolitiken till 2030 vid . Jag ber inledningsvis att få tacka för svaret. Jag tycker att det är viktigt att vi diskuterar klimat- och energipolitiken inom EU. Tyvärr finns det en tendens när vi svenskar diskuterar klimat- och energipolitiken att det slutar med ett oändligt skrytande om hur duktiga vi är och hur långt vi har kommit. Det är naturligtvis till viss del sant, men vi har problem med ett bostadsbestånd som läcker energi, en transportflotta som det tar att ställa om och dessutom det stora beståndet av olika lokaler som används av företag, organisationer med flera, vilka sällan har ett klimatfokus för sina lokaler. Inte minst gäller det gamla fastigheter, till exempel dem som vi just nu sitter i.Dess bättre har vi en nästan helt och hållet koldioxidfri elproduktion, vilket är mycket positivt, och därför har vi en privilegierad ställning i EU.Herr talman! handlar denna interpellation dock inte om det. Vi kan säkert vid något annat tillfälle träffas och bryta argumenten när det gäller den svenska energipolitiken. Den här interpellationen handlar om hela EU, inte om svensk energipolitik. Jag har skrivit interpellationen just för att diskutera hur vi ska lösa klimat- och energifrågorna i hela EU.Vi socialdemokrater föreslår i korthet följande. Vi vill ha 50 procents utsläppsminskning och utbyggd förnybar energi med utgångspunkt värden. Bindande mål om energieffektivisering ska sättas, och regeringen ska ge kommissionen i uppdrag att återkomma om detta. Vi anser vidare att målet om minskade utsläpp ska bäras av EU och bördefördelas på ett kostnadseffektivt sätt. Flexibla mekanismer kan inte räknas in.Herr talman! En stor skillnad mellan regeringen och oss socialdemokrater är att vi har högre ambitioner än regeringen vad gäller det förnybara. Vi menar att det förnybara är helt nödvändigt för att EU ska kunna ställa om sin energiproduktion på ett rimligt sätt. Vi vet att många länder är totalt beroende av kol eller naturgas för sin energiförsörjning. För dessa länder kommer kommissionens förslag om att minska utsläppen att vara nära nog ouppnåeligt om de inte ställer om sin energiproduktion.Alternativet skulle vara kärnkraft, som dock tar att bygga. Processtiderna är långa och det behövs många tillstånd. Dessutom är risken stor att det ökar priserna högst avsevärt vad gäller framför allt energin. Jag vill därför fråga statsrådet vad hon ser för alternativ för den stora andelen länder i EU som bara har kol och gas i sin energimix.Den andra frågan jag har gäller det som statsministern sade om svensk kärnkraft. När statsministern var i kammaren och återrapporterade från toppmötet med stats- och regeringscheferna påstod han att det förnybara hotade svensk kärnkraft. Delar statsrådet den oron, alltså att svensk kärnkraft skulle vara hotad om man ökade det förnybara? interpellation går ut på att han kritiserar regeringen för att vi skulle ha tappat ledartröjan i när det gäller klimat- och energifrågorna. Jag tror att ganska många höjer på ögonbrynen inför ett sådant påstående. Vi är många som kan konstatera att det finns få länder i EU, om ens något, som är lika progressiva och pådrivande i de här frågorna som . Det är därför regeringen och ett antal ministrar - jag själv, miljöministern, och statsministern - vid ett flertal tillfällen framfört till kommissionen och i berörda ministerråd att EU måste höja sina klimat- och energiambitioner till 2030. Jag är glad att kunna notera att var ett av de första länderna som tog ställning till kommissionens förslag när det presenterades i januari.I dag ser vi inga andra länder som har mer långtgående klimatambitioner i diskussionerna om ett nytt ramverk . Tvärtom ser vi att lyckats samla 13 länder i bakom en linje där vi stöder det som kommissionen lagt fram. Inom den koalitionen finns det länder som dessutom kan tänka sig att gå ännu längre, inte minst när det gäller klimatet. är ett av dem.Vid Europeiska rådets möte var ambition att skulle ange den huvudsakliga inriktningen för EU:s klimat- och energipolitik till 2030 och redan nu fatta beslut om de övergripande målen. Det var den linje vi drev. Vi var därmed ett av de mest progressiva länderna. Få andra var lika tydliga som vi i . Men vi kunde notera att det fanns ett antal andra medlemsländer som inte alls är progressiva utan tvärtom tycker att processen måste få ta tid. De anser inte att det är någon brådska med att ha nya klimat- och energiambitioner.Det visar på behovet av att inte bara är med och visar vägen genom att ha höga ambitioner, utan vi måste också ha förmågan att forma en kompromiss som EU:s övriga 27 medlemsländer är beredda att ställa sig bakom.Den utveckling som vi sett i och på visar hur oändligt sårbara många av länderna är när de är så starkt beroende av rysk olja, och även av rysk gas, som ofta går i pipeliner via . Det gäller inte minst länderna i Öst- och men också en del av de mer utvecklade länderna i EU, till exempel Tyskland.Vi i kan se att sättet att minska beroendet av rysk gas och olja är att fortsätta att bygga ut den förnybara energin och att öka energieffektiviseringen i hela samhället, framför allt på energiområdet. Det är det främsta och snabbaste sättet att trygga vår energiförsörjning och minska vår osäkerhet.Problemet är att några av de länder i Öst- och som skulle ha mest att vinna på att bygga ut den förnybara energin och öka energieffektiviteten också är de som är mest oroliga för nya mål, inte minst när det gäller förnybart. Det beror inte på att vi i inte varit med och lyft fram fördelarna, utan det beror på att de sett hur en del länder i , dock inte , valt mycket dyra sätt att bygga ut den förnybara energin. Därför är länder som , och andra oroliga för att en ökad utbyggnad av förnybart skulle leda till högre energipriser. Där kan vi i vara med och visa att det är tvärtom, att om man väljer rätt styrmedel kan förnybar energi leda till sänkta energikostnader och lägre elpriser. Jag hoppas att talmannen noterar att nästan hela anförandet handlade om klimatutsläppen. Men min fråga gäller inte klimatutsläppen. I så fall hade jag ställt den till miljöministern. Frågan handlar om den förnybara energin, inte om klimatutsläppen. Det är mer komplext än så.Jag delar uppfattningen att klimatutsläppen är en väldigt stor och viktig fråga. Men för att klimatutsläppen ska minska måste man också ställa om energisystemen. Visst har vi gått före. Det har vi gjort under , för övrigt. Sedan har det ibland varit nedåt och ibland uppåt i den diskussionen, men vi har gjort det.Men jag vill återkomma till frågan: På vilket sätt ska man ställa om ifall man inte har förnybart ute i , och varför ska man då inte öka?Jag måste också återkomma till min fråga om kärnkraften. Statsministern sade: "När man sätter målen så högt som Socialdemokraterna vill blir det i realiteten ett sätt att bakvägen avveckla kärnkraften." Står statsministern - förlåt, det kanske blir så , men jag menar naturligtvis statsrådet - bakom den uppfattningen? Vi socialdemokrater har sagt tydligt och klart att vi vill avveckla kärnkraften i den takt vi kan få fram förnybart under förutsättning att det inte hotar tillväxt och arbetstillfällen i . Statsrådet kanske har en annan uppfattning. Men jag ser detta som ett inspel i den svenska energipolitiken.Om vi nu ska nå målen i Färdplan fram ser jag inget annat än att man måste kunna minska utsläppen . Är det realistiskt med det mål man sätter upp?Den ökade ambitionsnivå som statsrådet ger uttryck för handlar om att man ska köpa internationella krediter, och det kan vara sympatiskt. Men på vilket sätt minskar det utsläppen i EU? Färdplan 2050, herr talman, handlar om att man ska minska utsläppen i EU till av värden.Statsrådet säger också att klimatmålet står över det förnybara. Det kan vara en logisk uppfattning, men ändå får jag inte ihop det här. Hur ska hela EU kunna ställa om ifall inte det förnybara är det viktigaste?Sedan finns det olika vägar att gå. Det finns dyra vägar och mindre dyra vägar. Man kan göra detta på många olika sätt. Men om man inte ställer om över huvud taget, om man inte har de positiva effekterna, om man inte får in det här med gröna jobb och att det verkligen kan vara någonting som ökar tillväxten och är positivt för samhället, vad kommer då att hända för alla de länder som finns? Trots allt är kanske det sämsta exemplet, för de vill egentligen inte göra någonting i detta sammanhang.Det är ingen tvekan om att man har mist ambition, och jag tycker att det är tråkigt. Ett tecken på det är att inte hörde till dem som spelade in till kommissionen att man ville ha höga ambitioner, vilket en rad andra länder gjorde, bland annat , med flera. Jag måste börja med att notera att tyvärr är dåligt informerad. har vid en lång rad tillfällen spelat in till kommissionen att vi tycker att det är angeläget att den återkommer med ett förslag om att vi så snabbt som möjligt antar ett nytt klimat- och energiramverk i EU. Vi har också framfört att det ramverket måste vara väldigt ambitiöst och ligga i linje med de 2050-mål som vi har enats om gemensamt i EU.När det gäller frågan om kärnkraften är det så här: Det förslag som kommissionen har lagt på bordet om ett bindande klimatmål som ska bördefördelas på medlemsstaterna och ett mål för förnybart som görs bindande bara på EU-nivå lämnar frihet för medlemsstaterna att göra de energipolitiska val som den här kammaren brukar vara väldigt mån om att vi ska kunna göra här i . Om man i stället kastar ut det förslaget och säger att vi framöver ska ha väldigt höga, bindande och bördefördelade mål på många olika områden, som utsläpp, förnybar energi och energieffektivisering, då är det klart att det leder till att vi via styr mer av de energipolitiska val som medlemsstaterna ska göra, däribland också Sverige.Nu är det inte det som kommissionen har föreslagit, och jag tycker att det är en ganska välavvägd balans i det som de lagt på bordet. De har ställt sig frågan: Vad behöver vi göra för att ligga i linje med 2050-målet? Men de har också ställt sig nästa fråga, som helt hoppar över: Vilket slags kompromiss kan vi lägga på bordet som har förutsättningar att kunna förena de riktigt progressiva, som och , med de länder som egentligen skulle vilja skjuta den här frågan långt bortom klimatförhandlingarna i och inte fatta några beslut över huvud taget, som och de andra Visegrádländerna? Det kommissionen har försökt hitta är en gyllene kompromiss som faktiskt har förutsättningar att kunna ena 28 medlemsstater som har väldigt olika syn och olika ambitionsnivå när det gäller inte minst klimatet och utbyggnaden av den förnybara energin. Jag tror att det är en klok strategi att tänka precis så.Regeringen har inte bara höga mål utan också en hög leveranstakt för de mål som vi har satt upp. Det mål som vi lever och agerar utifrån i är att minska koldioxidutsläppen till 2020 för del. Det målet kan man sätta i relation till de socialdemokratiska klimatambitioner som ni hade i er klimatproposition 2006, där ni inte ens nådde fram till något konkret mål siffersatt med något konkret årtal utan bara en ambition om att vi borde minska koldioxidutsläppen till 2020. Den socialdemokratiska retoriken är hög, men praktiken har historiskt varit en helt annan.Nu tar också den svenska alliansregeringen igen ledartröjan i EU i diskussionerna om ett nytt klimat- och energiramverk. Vi har mycket att bidra med i de diskussionerna. Vi kan visa på att vi har smarta styrmedel. Vi har kunnat ställa om till mer förnybart och minskade koldioxidutsläpp och kombinera det med ökad ekonomisk tillväxt och - vilket är väldigt viktigt för i dagens läge - lägre elpriser. Vi kan visa att förnybar energi den svenska vägen med elcertifikaten faktiskt leder till lägre elpriser och lägre kostnader för energikonsumenterna. Den pusselbiten kommer att vara otroligt viktig för att vi ska kunna nå en ambitiös klimat- och energiöverenskommelse i EU . Jag är mycket angelägen om att vi ska kunna välja vår egen energimix. Men var det inte riktigt det förhandlingen handlade om. Den här förhandlingen handlade om att man av rent nationalistiska skäl och för att skydda sin egen kärnkraft sade: Nej, inte mer förnybart. Jag tror inte att statsrådet står för det. Men i varje fall har statsministern uttryckt det så; det skulle påverka den svenska kärnkraften. Det tycker jag är lite anmärkningsvärt efter den överenskommelse man ingått i Alliansen.Jag tycker också att elpriserna är viktiga och att vi kan gå före. Vi kan bjuda in delegationer från de här länderna för att visa hur vi har lyckats.Jag förväntar mig inget annat av slutanförandet än att få höra hur dåliga Socialdemokraterna är. Det brukar vara så i sådana här debatter. Statsrådet kan ladda redan nu!Men det är inte det som jag tycker är det viktiga i detta sammanhang. Det viktigaste är att vi, precis som statsrådet säger, måste visa på vilket sätt vi kan ställa om. Det är jättebra. Men då kan vi inte säga att vi ska öka det förnybara fram till 2030.Vi behöver ha en högre ambition för att man ska kunna ställa om framför allt i Öst- och , men även andra länder kan behöva en input. kommer att ha stora problem med sin energimix. Där kan vi visa hur man kan hantera det. Jag är helt övertygad, herr talman, om att det här kan lyckas. Man behöver inte lägga sig på en låg nivå i förhandlingarna i EU. Vi ska bygga ut den förnybara energin. har stora möjligheter att fortsätta bygga ut det förnybara. har också goda möjligheter att fortsätta bygga ut det förnybara. Det är därför som stöder ett mål om att EU till 2030 ska bygga ut så att vi har förnybar energi i EU.Vi ser en väldigt positiv utveckling när det gäller kostnaderna för förnybar energi som går ned. Då har regeringen sagt att om den kostnadsutvecklingen fortsätter kan vi tänka oss att justera upp målet framöver för att kunna ta vara på den lärokurvan.Sverige är en väldigt tydlig röst för att gå framåt och också för att adressera både och världens utmaningar när det gäller att enas om klimatförändringarna, minska utsläppen och minska beroende av rysk gas och olja och ställa om till en energiförsörjning som är mer hållbar och mer effektiv och som bidrar till att vi får en allt bättre försörjningstrygghet.Vi är också en klok och pragmatisk röst som ser att vi måste komma framåt tillsammans. EU:s medlemsstater måste till slut stå enade och kunna nå ett förhandlingsresultat där 28 medlemsstater sätter sig vid bordet. Det räcker med att ett enda land, som som har blockerat överenskommelser, för att ingenting ska hända. Det måste man se.Därför är det otroligt viktigt att inse att i slutändan är det inte den som står ensam i öknen och ropar högst och har högsta ambitioner som kommer att göra mest för att rädda klimatet och bygga ut den förnybara energin. Det är de som har tydliga ambitioner, en målmedveten politik och en stark förmåga att forma gyllene kompromisser som gör det möjligt för hela EU att enas om en ambitiös klimat- och energipolitik.