· H110176 · 2014-01-14 22:03:25 — har frågat mig om jag kommer att arbeta för att skapa fler platser inom . har ända sedan den startade mött stor uppskattning, inte minst bland arbetsgivare eftersom deras förutsättningar att rekrytera arbetskraft med kvalificerade yrkeskunskaper ökar när de ges möjlighet att aktivt delta i såväl planeringen som genomförande av utbildningarna. Det växande antalet personer som ansöker om att antas till utbildningar inom visar också att utbildningsformen är attraktiv.Riksdagen har efter regeringens förslag i flera omgångar tillfört ytterligare resurser till , bland annat i form av tillfälliga satsningar för att möta en svår arbetsmarknadssituation. satsas på yrkeshögskoleutbildningen, att jämföra med 2006 då tillfördes dess föregångare, den kvalificerade yrkesutbildningen. Det är till och med så att redan mellan det att kom in med sin interpellation och då jag svarar på den har ytterligare 1 500 årsplatser kommit till på . Utöver detta tillförs särskilda platser med enbart studiestöd. Detta visar att regeringen prioriterat . Det är min och regeringens övertygelse att fortsatt ska vara en viktig aktör i arbetet med att tillgodose företagens behov av efterfrågad yrkeskompetens. Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. är verkligen en fantastisk utbildningsverksamhet. Föregångaren hette som bekant kvalificerad yrkesutbildning och startade som en treårig försöksverksamhet. Den föll så väl ut att den socialdemokratiska regeringen inrättade Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning som sedan blev en reguljär utbildningsform. Ansvaret övergick under statsrådets regering till den nya Myndigheten för som samlar alla eftergymnasiala utbildningar under sitt tak.Ibland känns det nödvändigt att påminna om historien. Kvalificerad yrkesutbildning - som heter - är ingenting som har uppfunnits i och med regeringsskiftet , utan det är resultatet av ett långt och gediget arbete av flertalet regeringar, däribland min egen.Men det gläder mig att den nuvarande regeringen också pratar väl om och människors möjlighet att utbilda sig till viktiga yrken och kanske ännu mer till kommande viktiga yrken som vi inte dag inte vet hur de kommer att se ut.Vad som bekymrar mig och som var orsaken till att jag skrev interpellationen är att inte är dimensionerad efter de behov som finns. Runt om i vårt land vittnar både näringsliv och utbildningsanordnare - men framför allt deltagare - om att utbildningen leder till jobb. Den har tillgodosett det utvecklingsbehov som fanns inom just den branschen som har vidareutvecklat sig inom.Statsrådet säger i sitt svar att regeringen satsar på och redovisar en mängd siffror. Dock redovisar hon inte några siffror på de yrkeshögskoleplatser som man har dragit ned på, vilket man har gjort sedan 2006.Det som jag ifrågasätter är om det verkligen är rätt siffror utifrån det behov som finns. Bara var fjärde ansökan om att få starta utbildning beviljas som antalet sökande till varje plats ökar . Vi vet att långtidsarbetslösheten ökar. Den har tredubblats . Över 420 000 människor är arbetslösa i vårt land. Då måste man ändå fundera över hur regeringen prioriterar resurserna.Hade det inte varit fler platser än vad det var 2006 hade det varit väldigt konstigt med tanke på att befolkningen har ökat med 500 000 människor.Fru talman! Jag undrar hur statsrådet ser på det faktum att bara var fjärde anordnare får starta en utbildning när vi har det arbetslöshetsläge som vi har . Tack, , för möjligheten att diskutera denna väldigt viktiga och populära utbildningsform som utgörs av yrkeshögskolan.Jag känner inget som helst behov av att förfalska någon historieskrivning. Det är en utbildningsform som - precis som påpekar - har vuxit fram sedan mitten av 1990-talt med stöd av alla. Som företagsledare hade jag förmånen att anställa flera personer som kom från KY-utbildningen. Jag har goda erfarenheter av det och ser det som en förmån att få vara med och fortsätta att utveckla den skolformen.Jag tycker ändå att man måste kunna få slå sig för brösten när det 2006 fanns 18 000 platser inom Myndigheten för , och 2014 kommer det att finnas 28 000 platser. Det är en substantiell ökning som mer än väl överträffar befolkningsökningen.Det är ett uttryck för en väldigt stark vilja att se till att en lyckad skolform - där det finns fyra sökande till varje plats och där nio av tio får ett jobb efter avslutade studier - fortsätter att växa.Samtidigt ska man komma ihåg att det är en utbildningsform som inte längre kryper men som knappt bara går - det finns mycket kvar att göra.Det är bara sex av tio som får jobb med det de har utbildat sig för. Det är någonting som måste bli mycket bättre.Det är fortfarande problem med hur vi ska lösa utbildningsbehovet när det krävs en större kontinuitet och en större säkerhet än vad som kan erbjudas när man får söka . Det handlar om att förse arbetsmarknaden med tandsköterskor och ett antal andra yrkesgrupper som det finns ett ständigt behov av men också tekniktunga utbildningar där investeringarna är stora.Därför har regeringen tillsatt en särskild utredare som och på dessa och ett antal andra punkter ska se över hur utbildningen kan bli ännu bättre.Men jag känner mig stärkt av den goda utvecklingen och känner mig också övertygad om att regeringen satsar på ett rimligt och bra sätt på att fortsätta att använda sig av för att ge fler möjligheter till arbete och försörjning. Det är lite spännande att regeringen tillsätter en särskild utredare, med tanke på att det alldeles kom en rapport från som heter Regional efterfrågan på kompetens och utbildning inom , som statsrådet säkert har läst. I den rapporten, som är på långt över hundra sidor, har varje län, 21 län, i vårt land själva inventerat sitt utbildningsbehov och tittat på vad de behöver. Vilka branscher behövs framöver? Hur kommer näringslivets och den offentliga verksamhetens behov att se ut framöver?Det är lite grann det som den särskilda utredaren ska göra, som jag tyckte att statsrådet sade. Det finns redan en rapport om det.Varje kapitel i rapporten avslutas med en sammanfattning av hur behovet av yrkesutbildningsplatser ser ut i respektive län. Det finns alltså redan framme.Med tanke på att den rapporten finns och har funnits tidigare - det är ingen ny rapport, utan den återkommer - blir jag lite nyfiken: Varför ger man myndigheten i uppdrag att göra sådana här rapporter om man sedan inte använder rapporternas resultat?En annan sak som jag möter när jag reser runt i landet och pratar om vuxenutbildning och yrkesutbildning, men framför allt lyssnar på vad människor säger, är att vi inte kan hålla på med den här ryckigheten. Ena året kommer det några platser, och tar man bort platser. Så kan vi inte hålla på.Man vet att behoven ser ut så här - det visar ju en sådan här rapport. Det behövs oändligt mycket mer platser än de som finns i dag.Hur man än räknar på det har vi socialdemokrater i budget efter budget lagt betydligt fler platser till än vad statsrådet har gjort.Det är också intressant att jämföra riktiga siffror, men det är svårt att få fram siffror på hur det har sett ut bakåt i tiden för . Regeringen säger ständigt att den skapar fler högskoleplatser, men då kan vi titta på högskoleplatserna utifrån antal personer. var det 431 platser per 1 000 ungdomar, och är det 377 platser per 1 000 invånare. Om det ser likadant ut på har man ju inte ökat antalet platser utan minskat antalet platser. Men det är svårt att få fram de siffrorna.Vi måste jämföra rätt siffror, inte slå oss för bröstet över några siffror som kanske inte är riktiga, med tanke på att befolkningen har ökat så oerhört mycket sedan 2006.Jag vill fråga statsrådet: är det viktigare att sänka skatterna än att satsa på utbildning? Det är ändå det som den här regeringen prioriterar - att sänka skatterna i stället för att satsa på utbildning. Den här regeringen satsar mer på utbildning än vad den föregående regeringen gjorde. Oavsett mantrat "satsar på sänkta skatter i stället för utbildning" vill jag möta det med mantrat: Den här regeringen har sänkt skatterna och satsat mer på utbildning. På vuxenutbildning har vi gått från 6 miljarder till 8 miljarder . Det tycker jag talar sitt tydliga språk.Den här interpellationsdebatten handlar om . Där har antalet platser ökat från 18 000 till 28 000. Det är tydliga, konkreta siffror. är det 40 000 studenter som utbildar sig till bagare, it-specialister, betongingenjörer och undersköterskor med demensinriktning. Det är konkreta utbildningsplatser som den här regeringen har satt på plats.Vi kan träta om det är tillräckligt många platser och om vi gör rätt satsningar, men vi är ändå överens om att det här är en bra skolform som vi vill satsa på, utveckla och bygga ut vidare.Jag vill då föra över ljuset till en fråga där vi möjligen inte är överens. Just nu bedrivs det 400 olika kurser inom . 200 av dem bedrivs av privata, vinstdrivande utbildningsföretag. Socialdemokraterna har fattat beslut om att "avsevärt begränsa vinsterna" i välfärdens företag. Det oroar mig.Därför är min första fråga till : Ingår dessa utbildningsanordnare i de företag som ditt parti föreslår ska få sin vinst avsevärt begränsad?Min andra fråga berör som det regeringsparti eller det regeringsunderlag den regering behöver som förordar. De är än mer tydliga. De vet redan nu att de vill förbjuda företag att gå med vinst.Min andra fråga till är därför: Vilka konsekvenser bedömer du att det skulle få för om inga privata företag alls kommer att verka där? Blir det lättare eller svårare att bygga ut utbildningsformen ytterligare om hälften av dem som levererar utbildning inte ska få en krona i vinst? Det viktiga är väl ändå att vi har utbildningsplatser. Svaret på den första frågan är att vi har fattat beslut på partikongressen om att vi ska ha en hög kvalitet på utbildningsplatserna. Det är vårt beslut, inget annat.Svaret på den andra frågan beror på valresultatet. Vi får först avvakta valet och se vilka partier som kommer att samarbeta efter valet. Statsrådet kan näppeligen veta vilka av de partier som ingår i hennes allians som finns i då. Det vet inte jag heller.Det är inte utan att jag blir lite nyfiken på hur statsrådet tänker kring detta med att bara var fjärde utbildningsanordnare får tillstånd att starta sin utbildning, när vi vet att vi har så hög ungdomsarbetslöshet och så hög långtidsarbetslöshet. I stället för att låta människor gå in i återvändsgränder som fas 3, eller sysselsättningsfasen som det heter , vore det väl betydligt bättre att ge dem möjligheter att utbilda sig och komma ut i riktiga jobb.Precis som statsrådet sade är det här en fantastiskt bra utbildning, och ska vi väl satsa på den i stället för att satsa på inlåsningseffekter som inte leder någonstans. Jag tycker att det är jättekonstigt. Man borde verkligen betydligt bättre än ta till vara denna utbildningsform och satsa resurser.Sedan kan man säga, som statsrådet sade, att vi har olika åsikter om skattesänkningarna. Men de finns ju där. Ni har ju sänkt skatterna med över 100 miljarder. Hade de pengarna använts till att skapa utbildningsplatser eller andra välfärdssatsningar hade det naturligtvis gjort skillnad för folks möjligheter att få jobb. fastnar man i fas 3. Det kan väl ändå inte vara bättre än att satsa på utbildningsplatser. Det är av de utbildningsanordnare som ansöker om att få en utbildning som får det. Det är ett ständigt ökande antal, och det är en rätt fast andel, . Av dem som inte får det är det en del som erbjuder utbildningar som inte är på eftergymnasial nivå. Framför allt är det utbildningar som inte fyller något arbetsmarknadsbehov.Jag ser framför mig en utveckling där antalet platser inom ram kommer att växa . Jag är noga med att vi ska se till att kvaliteten höjs ytterligare, att man efter sina studier får jobba med det man har utbildat sig till och att vi klarar långsiktigheten. Det finns alltså mycket kvar att göra.Det som oroar mig är om vi efter valet har en regering som vill dra undan mattan för hälften av de leverantörer som vi har av de här väldigt efterfrågade utbildningarna. Det tycker jag borde oroa även .