· H110259 · 2014-03-28 09:24:34 — har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att stärka de offentliga finanserna.Den finansiella krisen har medfört en lägre global tillväxt, vilket även påverkat . Tack vare regeringens åtgärder har svensk ekonomi uppvisat stor motståndskraft. Regeringen har i enlighet med det finanspolitiska ramverket använt finanspolitiken för att dämpa krisens effekter. Även om har bland de starkaste offentliga finanserna i EU har åtgärderna bidragit till ett försvagat sparande. Budgetutrymmet förväntas vara mycket begränsat . Nya reformer kommer att kräva finansiering krona för krona. Det kan exempelvis handla om åtgärder som säkrar skattesystemets effektivitet och legitimitet och motverkar samhällsekonomisk ineffektivitet. Det är också viktigt med en stram utgiftsgranskning och god utgiftskontroll.Vägen tillbaka till överskott i det finansiella sparandet på av bnp måste anpassas till hur arbetsmarknaden och resursutnyttjandet utvecklas. har utrymme att föra en ansvarsfull finanspolitik även på väg tillbaka till överskott. En för snabb återgång till överskott riskerar att normaliseringen av det ekonomiska läget bryts. är det viktigt att bygga upp skyddsvallar inför kommande konjunkturförsvagningar.Regeringens inriktning på finanspolitiken har fått brett stöd från såväl svenska som internationella bedömare. bedömer att regeringens politik har varit framgångsrik i ett internationellt perspektiv, trots att den internationella krisens djup och långvarighet ställt finanspolitiken inför svåra avvägningsproblem. Rådets samlade bedömning är att finanspolitiken i huvudsak är väl avvägd. Även , och ser regeringens politik som väl avvägd.Avslutningsvis vill jag också påpeka att regeringens politik har inneburit att resurserna till offentliga välfärdstjänster ökat , även efter att hänsyn tagits till pris- och löneökningar och till att befolkningen vuxit. Jag tackar finansministern för svaret. Det finns en stigande oro för de offentliga finanserna och för hur finansministern sköter detta och huruvida han lyckas eller misslyckas. Det är som konstaterar att underskottet i de offentliga finanserna väntas växa till 87 miljarder, eller motsvarande av bruttonationalprodukten. Detta är det största underskottet sedan överskottsmålet infördes . Det beror på att den låga aktiviteten i ekonomin och ändrade skatteregler gör att den offentliga sektorns skatteintäkter ökar svagt 2013. stiger skatteintäkterna långsamt, då framför allt ett utökat jobbskatteavdrag tillkommer. Utgifterna stiger relativt måttligt. Men i kombination med svaga inkomstökningar leder detta till stora underskott, framför allt 2014. Ackumulerat uppgår underskotten till över 200 miljarder.Då har vi det mål som finansministern talar om att man följer - de finanspolitiska ramverken. Enligt kan detta starkt ifrågasättas. Målet om 1 procents överskott i genomsnitt över en konjunkturcykel nås inte . Man konstaterar också från att när det gäller ett av Maastrichtkriterierna, att underskottet inte ska överstiga av bnp, är avståndet till den gränsen inte betryggande. De ligger enligt alldeles för nära de kriterier som vi har att följa enligt Maastrichtkriterierna på . Det som skapar denna oro är naturligtvis att man har förvandlat ett överskott på 65 miljarder till ett underskott på 87 miljarder. Detta har skett som arbetslösheten har stigit sedan regeringen tillträdde. Den ligger nu på skyhöga . Vi har stora problem i den offentliga sektorn. Det har de gjort sedan regeringen tillträdde. senast fick vi den så kallade PISA-mätningen som var en kraftfull varning. Ovanpå dessa bekymmer i den offentliga sektorn läggs nu oron för de offentliga finanserna. Min fråga var vilka initiativ finansministern tänkte ta för att vända den oroande utvecklingen. Jag noterade att finansministern skrev om svaret på frågan i sitt svar och inte vill ta till sig att detta är en oroande utveckling. De 65 miljarder i överskott som har förvandlats till 87 miljarder i underskott motsvarar 152 miljarder. Det är siffror som det naturligtvis är svårt för enskilda människor att ta till sig. Det är dock underskottet och framför allt utvecklingen som skapar oron. Extra stor oro uppstår ju, herr talman, på grund av att detta är en situation finansministern inte har kontroll över. Stora och ofinansierade skattesänkningar skulle ge dynamiska effekter, men de dynamiska effekterna uppstod aldrig. I stället uppstod ett växande budgetunderskott.Det skulle naturligtvis ha kunnat vara så att detta var inom ramen för finansministerns planerade politik. Då kunde man ha haft en diskussion om huruvida det var en klok eller oklok ekonomisk politik, och den diskussionen kan man givetvis ha. Det som är viktigt och det som skapar oro är dock att den situation vi befinner oss i är resultatet av finansministerns misslyckande. Tanken var ju att politiken skulle leda till sänkt arbetslöshet och därmed stigande skatteintäkter. När man inte lyckades med jobben - när man inte klarade av det - hamnade man i dagens moras. Det är många av oss som sedan partiledardebatten har varit väldigt förvånade över att Socialdemokraterna har fixerat sig så vid budgetsaldot och den diskussion nu är exponent för.Stefan Löfven har sagt att kärnan i den socialdemokratiska ekonomiska politiken är jobben, jobben och jobben. Men fokuserar partiet på en helt annan fråga, nämligen budgetsaldot. Det är ju fadermord att göra detta i en lågkonjunktur. Det är som om man skulle driva en politik för att ha en balanserad budget i lågkonjunktur. Det strider mot vad era socialdemokratiska husgudar , , med flera har förespråkat och drivit som politik. Inledningsvis kan man konstatera att talet om är helt snurrigt. Kommissionens senaste prognos är att underskottet i är en halv procentenhet, alltså långt ifrån de talar om. Dessutom har skulden i minskat, inte ökat, under Alliansens tid. Den är nu hälften av vad den är i , och bortsett från är den kanske lägst i EU.Man kan ställa sig frågan: Om nu Socialdemokraternas politik, med sin fixering vid budgetsaldot, skulle genomföras - vad skulle den leda till? Ja, det behöver man inte vara okunnig om. Man kan göra beräkningar på detta. Om Socialdemokraterna skulle balansera sin budget 2014/15 skulle det kosta mellan 24 000 och 54 000 jobb, och 2016 skulle det bli mellan 16 000 och 44 000 färre jobb. Det är en massiv åtstramning som skulle inträffa om man skulle göra så som det ligger i rekommendation att göra, nämligen snabbt minska underskottet. Det är rätt att låna i lågkonjunktur för att rädda jobben, men ni vill inte rädda jobben. Ni vill i stället gå till en balanserad budget. Då kan man göra den här beräkningen, och det kan Socialdemokraterna också göra. Jag har gjort beräkningen med hjälp av . Det vore intressant inte bara för mig utan för hela svenska folket att få veta hur återgången ska se ut om ni nu är så inställda på att snabbt komma tillbaka till balans. Hur ser vägen tillbaka ut? Det är bara att beställa en beräkning av detta från , så får ni se vad det har för konsekvenser. Då får vi alla se vad den socialdemokratiska politiken har för konsekvenser - hur det faller ut med tanke på sysselsättning och arbetslöshet. Den politik jag tolkar det som att ni vill driva är att ni ska ha balans 2014/15 i stället . Ni kanske vill vara ännu mer ambitiösa, men i termer av förlorade jobb kostar det alltså mellan 16 000 och 24 000 arbetstillfällen - en halv procentenhet högre. Man kan naturligtvis variera politiken. Hur mycket ska tas ur höjda skatter, och hur mycket ska tas ur lägre utgifter?Det står alltså Socialdemokraterna fritt att utforma en annan mix av åtgärder som bättre beskriver deras väg tillbaka till överskott i budgeten. Jag tycker att det är ett anständighetskrav att ni, eftersom ni nu kritiserar regeringen på denna punkt, precis som jag har gjort använder er av så att vi och väljarna får en beskrivning av hur er ekonomiska politik tillbaka till balans ser ut och hur många tiotusentals jobb ni är beredda att offra på den vägen. Interpellationen handlar om hur regeringen har gått från ett överskott på 65 miljarder i de statliga finanserna till ett underskott på 87 miljarder samt om regeringen är beredd att göra någonting för att åstadkomma ett bättre resultat och säkerställa att vi inte lånar en massa pengar.Regeringen har valt att öka vinstuttaget i de statliga bolagen. Det den gör är alltså att leva över sina tillgångar, kan man säga. Det blir då märkligt att fokuserar på att diskutera våra motioner i stället för att diskutera hur regeringen agerar i de här frågorna. Jag begriper liksom inte - tycker att det är en ansvarsfull politik att ha ett underskott hur länge som helst? Är det vad står här och säger?År 1994 fick Socialdemokraterna ta över efter regering, och många kommer ihåg hur smärtsam den budgetsaneringen var. Det är det vi vill åstadkomma - vi vill slippa hamna i en situation där man lånar till var fjärde statligt anställd, vart fjärde barnbidrag och så vidare. Då blir det ju konstigt att regeringen verkar nöjd med situationen. Vi har massarbetslöshet, en ökad sjukfrånvaro och 35 000 i fas 3, och finansministern är helt nöjd med situationen. Jag begriper faktiskt inte vare sig finansministerns eller svar i de här interpellationsdebatterna, men de kan säkert förtydliga dem. Jag ska ha en snarlik interpellationsdebatt , men jag vill göra ett inlägg på grund av påståenden. Det är ju en diskussion som förs med en socialdemokrati som inte finns. Vi hävdar inte att man ska ha budgetbalans nu eller att man måste ha budgetbalans . Vad vi hävdar är precis det jag antar att även finansministern och hävdar, nämligen att det finanspolitiska ramverket innebär att man ska ha balans över en konjunkturcykel. Man ska alltså ha möjlighet att underbalansera när det är lågkonjunktur och i stället plocka in de pengarna när det är högkonjunktur. Det är detta det handlar om. Man ska inte diskutera med fantomer som inte finns, . Den uppfattningen har vi nämligen inte, utan jag tror att vi ligger bättre i linje med Wigforss och än vad gör. Jag tror alltså inte att vi har problem på den punkten.Problemet ser ut så här: Vi ska ta oss tillbaka, och regeringen har överskattat effekterna av sin sysselsättningspolitik . Man har någon kalkylmaskin - den ska jag återkomma till senare - som visar på ett resultat som sedan aldrig infinner sig. Därför har vi ett ständigt växande problem. Det blir inga dynamiska effekter. De jobb som skulle komma kommer inte. Därför får vi ett större budgetproblem att hantera framöver. kom med en rapport där man säger att skatterna behöver höjas med någonstans runt 100 miljarder bara på statlig nivå - det gäller inte kommunerna utan staten - för att vi ska klara överskottsmålet och välfärden. Utan att ens förbättra kvaliteten i välfärden behövs det 100 miljarder, och ni har sänkt skatterna med 140. Var det klyftigt? står vi här och behöver höja med någonstans 100-110 miljarder, inte för att förbättra välfärden utan för att över huvud taget klara den med den kvalitet den har . Det är faktum. Det är detta problem vi har att hantera, . Vi ska ha balans eller en procents överskott - inte , inte nu men över en konjunkturcykel - och det är det vi ska diskutera.Ni har ställt till det å det grövsta när det gäller möjligheterna att komma tillbaka till en acceptabel situation. Det är det som är problemet. Socialdemokraternas tes är att regeringen har misslyckats med jobben. Jag vill då gärna passa på att ge lite sakupplysningar.Eurostat publicerade en statistik över sysselsättningsutvecklingen i . Då steg sysselsättningen i . Det betyder att det bara var i två med oss jämförbara länder, och , som den växte snabbare. I ett stort antal länder, sex länder, föll fortfarande sysselsättningen. Då talar vi om länder som , , , , och , alltså de stora ekonomierna vid sidan av plus ett antal nordeuropeiska länder. Jämfört med och steg sysselsättningen i dubbelt så högt tempo i Sverige.Samtidigt redovisar KI en prognos som visar att 2014 stiger sysselsättningen med 44 000, 2015 med 61 000 och 2016 med 54 000. Det är en ökning med 160 000 under de tre åren.Jag måste faktiskt få påtala att det här är en stark sysselsättningsutveckling, starkare än i jämförbara länder och bland de starkaste i . Låt oss bara komma ihåg att och har haft en betydligt tuffare ekonomisk resa än . har alltså tagit sig igenom krisen i bättre skick.Låt oss då titta på de offentliga finanserna. interpellation bygger på tesen att det är oordning i svenska offentliga finanser. säger att man ska ha underskott när man har ett lågt resursutnyttjande, vilket ju nu har, och det är alla bedömare överens om. Trots detta menar att det är att beskriva som oordning.Skulden i har minskat. Den har ökat i genomsnitt i EU-länderna - ! Deras skulder har alltså ökat med nästan lika mycket som det som är vår skuld. Socialdemokraterna beskriver det som att , näst i princip, har de sämsta offentliga finanserna. Jag förstår att kallade detta för stor humor när han i Aktuellt fick kommentera Socialdemokraternas beskrivning av offentliga finanser. Vad är stabiliseringspolitik? Jo, det är att man har underskott i dåliga tider för att stötta jobben. I har nästan samtliga socialdemokratiska partier varnat för en för hård åtstramningspolitik. I hävdar och att vi har oordning när vi har starkaste offentliga finanser. och får reda ut vem av dem som har rätt här.Är det oordning i är det fel att stimulera. Är det ordning i och vi har styrka är det rätt att stimulera. Detta kan man för övrigt kanske ordna ett internt seminarium om inom socialdemokratin, eftersom LO hävdar att det behövs 70 miljarder i ytterligare stimulanser. Då kanske man kan enas om vad som är en korrekt beskrivning.Ska Socialdemokraterna ha någon trovärdighet i den här diskussionen måste de gå hem till sin egen budget. Jobbskatteavdraget och brytpunkten har fallit. Det är minus 15 miljarder. Det handlar säkert om en underfinansiering på 5-10 miljarder för sjukförsäkringen, där kostnaderna kommer att galoppera i väg.Det är bara att samla pressklippen från resor. Han kan ju inte besöka en ort utan att spendera miljarder. Norrbotniabanan ska vara klar, det ska byggas ut snabbtåg och pensionärerna, fick vi höra i Aktuellt, ska få kraftigt sänkta skatter. När kommer finansieringen? Det är nu alltså mindre än före valet.Halva Socialdemokraternas politik är ett stort budgethål. Man försöker mörka sig igenom valrörelsen. Det kommer väljarna inte att acceptera. Siffertricksande är det som den moderatledda regeringens representanter hänger sig åt när verkligheten blir besvärlig. Jag debatterar emellanåt med arbetsmarknadsministern, och hon excellerar i siffertricksande. försöker även finansministern att vinna den grenen. Det är naturligtvis lite intressant.De frågor som jag ställer i interpellationen är utifrån , som vi fick ta del av och som vi har att förhålla oss till.Precis som var inne på skulle vi kunna ha en debatt om hur man bäst genomför en aktiv konjunkturpolitik. Det är naturligtvis en intressant debatt, och jag medverkar gärna till ett seminarium om det. Men det vi diskuterar här är finansministerns misslyckande.Konjunkturinstitutet konstaterar att vi år har de här underskotten och inte klarar överskottsmålet. Det är inte ett resultat av en aktiv politik; det är ett resultat av ett misslyckande. Och misslyckandet består i att man inte har klarat jobben.Nu tar finansministern till den statistik som han tycker överensstämmer med det han vill försöka bevisa.Verkligheten är den, herr talman, att tillhör de länder som får ta emot stöd från EU för att vi inte klarar av att hantera ungdomsarbetslösheten. Det är åtta länder i som inte får ta emot det stödet. tillhör de 20 länder i som får ta emot stödet. Det innebär inte att vi säger att har en lika alarmerande situation på arbetsmarknaden som , absolut inte, men det innebär att är ett medelmåttigt europeiskt land i arbetsmarknadshänseende. Åtta andra länder presterar bättre än när det gäller ungdomsarbetslöshet. Det är naturligtvis inte en situation som någon finansminister som helst skulle kunna vara nöjd med. Verkligheten är att arbetslösheten har ökat med sedan politik började genomföras i det här landet, och det kan man inte siffertricksa bort.Herr talman! Verkligheten är att den verkligt allvarliga arbetslösheten, långtidsarbetslösheten, har tredubblats som har genomfört sin politik i det här landet. Resultatet av misslyckandet i arbetsmarknadspolitiken är det som vi ser , nämligen att man år presterar underskott och inte klarar att hålla överskottsmålet.Man kan självfallet, herr talman, diskutera det finanspolitiska ramverket, om man så vill. Man kan diskutera hur man ser på det och får då ta politiskt ansvar om man vill ändra på det. Då ska man naturligtvis först ha en sådan debatt, ändra på detta och sedan genomföra politiken. När man har misslyckats med sin politik ska man ju inte skriva om det finanspolitiska ramverket så att det ska passa misslyckandet. Det är detta vi diskuterar här , och det är därför regeringens och finansministerns märkliga skönmålning av en oroande situation blir så destruktiv.Det finns en sak till i interpellationssvaret som jag hade tänkt ta upp - jag får väl använda nästa inlägg till det - och det är att finansministern inte bara försöker vifta bort oron över sin misslyckade politik utan också hävdar att välfärden i har stärkts. Det är inte en beskrivning som lärare, vårdpersonal, patienter eller elever känner igen. Jag tror att det var första gången jag hörde detta om en tredubbling av långtidsarbetslösheten. När Socialdemokraterna sade det tänkte jag att det måste vara ett misstag, en felsägning, men det är det inte. Det är ett fel som upprepas.Långtidsarbetslösheten har ökat från av arbetskraften om man jämför tredje kvartalet 2006 med tredje kvartalet 2013. Det är alltså en ökning . Det är inte en tredubbling, men det är en illustration av att Socialdemokraterna har väldigt svårt att räkna. Det återspeglar sig också i andra sammanhang. Det var alltså fel.Sedan är det naturligtvis inte så att vi vill ha det här underskottet hur länge som helst, som antydde, tvärtom. Vi har anvisat en väg tillbaka, och den beskrivs utförligt i den budget som läggs fram här . Sedan har vi det här med överskott. Det är roligt att springer ifrån ståndpunkt att börja räkna att budgeten ska vara i balans. Men berätta då för oss hur denna återgång till balans lite längre fram ska gå till, om man nu ska ta på allvar! Tala om hur mycket det ska vara i intäktsökningar, i skatteökningar och i minskade utgifter! Och när ska det ske?Vi har inte ställt till det. Däremot har ni nu ställt till det. Det har kritiserats inte bara av , som det refererades till här, utan Socialdemokraterna har även fått kritik internt för att ni är så fixerade - inte längre vid jobben utan vid budgetbalansen på kort sikt. För oss är det jobben och arbete som är det centrala, och därför driver vi en aktiv konjunkturpolitik. På så sätt minskar vi arbetslösheten och ökar sysselsättningen, till skillnad mot vad ni gör. Jag vill få fört till protokollet det häpnadsväckande i att finanspolitiska talesperson tycker att det är konstigt att Socialdemokraterna vill ha ordning och reda i finanserna. Det är inte konstigt. Vi är vana att sköta finanserna, och vi tycker att det är viktigt.Om man går från 65 miljarder i överskott till 87 miljarder i underskott och när hävdar att vi har så starka finanser jämfört med omvärlden blir min fråga: Hade inte starka statsfinanser 2006 också?En lögn blir inte sann bara för att står och upprepar den gång på gång. Han hittar på saker om vår budget som gällde . Man kan fråga sig hur trovärdig finansminister är när han först ville att vi skulle sänka skatten med 3 miljarder - han stod och dundrade på om det - för att en månad senare säga: Nej, nej - det är ansvarslöst att sänka skatten. vill vi höja skatten! En finansminister som först ville att man skulle sänka studiebidragen för de studerande med för att ändra sig och göra helt om - hur trovärdig är en sådan finansminister?Det är klart att vi ifrågasätter om han faktiskt vill och är intresserad av att göra någonting åt denna oordning i statsfinanserna. Det är bra att finansministern nu sitter och räknar på sin kalkylator här i kammaren för att se hur han ska få ihop ekonomin, för det verkar inte som att han har klarat av det.Vi tar frågorna på allvar. Det är därför vi ställer interpellationer här i riksdag och hoppas att finansministern ska återkomma med ett tydligt svar. Tyvärr försöker han trassla sig ur det hela genom att komma med lögner. Det är inte bra. Jag tänkte säga något om huruvida har starka statsfinanser eller inte. har självfallet fortfarande starka statsfinanser jämfört med eller jämfört med snart sagt vilket annat land som helst i . Det innebär inte att vi är lugna när det gäller framtiden, vad som ska hända med välfärden och hur man dessutom ska klara överskottsmålen.Faktum är att ni ärvde bra statsfinanser. Det var där det började. Ni ärvde dessa goda statsfinanser, de bästa i , av den socialdemokratiska regeringen. Det var så det var. har ni slängt ut 140 miljarder i skattesänkningar och försökt få i gång sysselsättningen med dessa. Det har misslyckats.Nu står vi här med en situation där ekonomin är underminerad. Det är detta säger. Det behövs skattehöjningar på 100 miljarder bara för att klara överskottsmålet, men också för att klara välfärden utan att höja kvaliteten. Ni har underminerat ekonomin på sikt.Däremot har vi fortfarande en hygglig situation jämfört med och andra länder i . Men ska vi jämföra oss med dem? Jag tycker inte det. Jag tycker att vi i stället ska diskutera hur den svenska välfärden ska kunna bibehållas.Är det någonting socialdemokratin kan - på tal om att få ordning och reda - är det att reda upp efter borgerliga regeringar. Bildtregeringen kom till makten och påstod att de var den mest kompetenta någonsin i svensk historia och körde sedan ekonomin fullständigt i botten. Det var så vi fick det finanspolitiska ramverket, när vi sade: Detta får aldrig hända igen. Det var socialdemokratin som redde upp situationen och sanerade. Sedan har vi varit överens om ramverket. Men håller ni på att ge efter för någon sorts slapphet igen. När man lyssnar på Socialdemokraternas företrädare får man lätt intrycket av att svensk ekonomi skulle vara i förfall. De försöker måla upp en bild av att svensk ekonomi skulle vara i kris och att måste slå in på en ny väg. måste Socialdemokraterna ta över, för det är de som har klarat av att ta hand om ekonomier som har varit i förfall - så låter det. Detta försöker de föra i bevis genom att säga att de lämnade ett budgetöverskott i högkonjunktur på 65 miljarder, och har vi ett prognostiserat underskott i lågkonjunktur.Hur ser det då egentligen ut med svensk ekonomi? Statsskulden har minskat . har det alltså inte varit ständiga underskott i den bemärkelsen, för skulden har alltså minskat . Så gott som alla utomstående bedömare anser att svensk ekonomi är bland de starkaste i . Den bild Socialdemokraterna försöker måla upp stämmer inte alls överens med verkligheten.De påstår också att vi har slängt ut 140 miljarder i skattesänkningar och underminerat svensk ekonomi. Men hur ser det egentligen ut? Skatteintäkterna på arbete har ökat . De har inte alls minskat.Jag har tre frågor till Socialdemokraternas företrädare. Jag kom in lite sent i debatten, så nu har inte och möjlighet att svara. Men det kommer en liknande debatt senare, så de kanske kan ta tillfället i akt då.Fråga 1: Anser Socialdemokraternas företrädare att man ska stimulera i lågkonjunktur, eller ska man inte stimulera i lågkonjunktur enligt Keynes teorier?Fråga 2: Förnekar S företrädare att svensk ekonomi har klarat sig bättre än de flesta andra under krisen? Eller förnekar man kanske krisen helt och hållet? Och om man gör det - i så fall helt i motsats till de flesta andra utomstående bedömare globalt och internationellt - på vilket sätt finner man stöd för en sådan åsikt?