· H110257 · 2014-02-06 13:18:53 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att lindra konsekvenserna av det misslyckade försvarssamarbetet med Norge.För är det ett angeläget försvars- och säkerhetspolitiskt intresse att samarbeta med andra länder i allmänhet och nordiska länder i synnerhet på försvarsområdet.Det nordiska försvarssamarbetet Nordefco omfattar en rad områden, till exempel utnyttjande av gemensamma resurser för övervakning, gemensamma övningar och gemensam anskaffning av materiel. Genom att samarbeta kring inköp av materiel och dela kostnader inom områden som logistik, stöd och underhåll kan vi satsa mer resurser på utbildning, övning och operativ verksamhet.Upphandlingen av lastbilar prövas av , och som ansvarar för upphandlingen i har tills vidare valt att invänta resultatet av den granskningen.När det gäller beklagar jag att valt att avbryta samarbetet. pågår förhandlingar mellan , dess norska motsvarighet och leverantören om hur den uppkomna situationen ska hanteras.Sverige har och kommer även fortsättningsvis att ha ett brett samarbete med på Försvarsområdet. Jag tackar ministern för svaret.När jag läser svaret, som är ganska kort, inser jag och har jag respekt för att försvarsministern ser allvarligt på frågan om vilka konsekvenser de avbrutna affärerna med kan få för det svenska försvaret. Jag har också uppmärksammat att man arbetar med frågan.Jag skulle ändå vilja att ministern utvecklar en del av sitt svar. Som ministern anför är det ur svenskt försvars- och säkerhetspolitiskt perspektiv viktigt för med samarbete med andra länder, i synnerhet våra nordiska grannländer.Försvarsberedningen skriver i sin omvärldsanalys Vägval i en globaliserad värld att utvecklingen i vår omvärld understryker behovet av samarbete med andra länder och att bör fördjupa dessa samarbeten, inte minst det nordiska samarbetet, för att stärka säkerheten i vår del av världen.Försvarsberedningen menar vidare att det finns ett gemensamt intresse av mer samarbete för att uppnå kostnadseffektivitet när det gäller materielförsörjning och övningsverksamhet.Vidare slår beredningen fast att samarbete i ger ökad militär förmåga och stabilitet och säkerhet i regionen. När det gäller specifikt har beredningen uppfattningen att är mycket positivt till ett ökat samarbete och ser framför sig ett utökat materiel-, logistik- och övningssamarbete mellan de nordiska länderna.Jag skulle vilja att försvarsministern här i kammaren kommenterar om förutsättningarna för ett utökat samarbete med och kanske även med övriga har påverkats av den senaste tidens utveckling eftersom Försvarsberedningen starkt betonar hur samarbetet i inverkar på vår säkerhet och militära förmåga. Då ministern understryker detta i sitt svar på min interpellation känns det angeläget att hon ger sin syn på saken.Finns det fortfarande skäl att tro att är positivt till ett fördjupat samarbete, och anser ministern att förutsättningarna för ett ökat samarbete i är goda?Herr talman! Jag skulle också vilja att försvarsministern svarar på min fråga om hur de avbrutna samarbetena påverkar den svenska försvarsmakten. När det gäller känner vi till att de försenade leveranserna av kanoner, som ministern inte på något sätt kan lastas för, resulterade i att Bodens artilleriregemente stod utan kanoner . Under den föregående debatten påpekade ministern att ett försvar utan personal inte är mycket att ha, men ett artilleri utan kanoner är kanske heller inte mycket att ha.Förutom att det känns otryggt och en smula tokigt att ett artilleri står utan kanoner skapar det besvikelse hos personalen i . De hade förväntat sig att få börja öva med det nya systemet och lära sig det.Nu har jag förstått att systemet har börjat levereras. Den senaste utvecklingen innebär dock nya hot om kraftigt ökade kostnader för kanonerna. Dessutom har förhoppningarna om de samövningar med som det nya gemensamt beställda systemet skulle föra med sig grusats.Det vore bra om försvarsministern kunde kommentera hur de avbrutna samarbetena påverkar kostnaderna för det svenska försvaret och om de eventuellt påverkar den operativa förmågan. säkerhet är beroende av att vi har ett rimligt starkt försvar och nära militära samarbeten med demokratier i vår närhet.Det finns en bred enighet i riksdag om att det nordiska samarbetet på försvarsområdet ska utvecklas så långt det är möjligt. Det har hänt och händer glädjande mycket inom en rad olika områden för samarbete med , , och i viss mån Island.De andra nordiska länderna är positiva, men särskilt de länder som är med i Nato markerar ibland att det finns gränser för hur långt samarbetet kan drivas.Att på olika sätt samarbeta om försvarsmateriel är ett viktigt samarbetsområde, och det är positivt när de nordiska länderna väljer samma vapensystem och arbetar med gemensamma upphandlingar och utvecklingsarbeten.Vad gäller är det uppenbart att de sätter samarbetet med Nato och mycket högt. Jag menar att det bland annat var detta som gjorde att de inte valde JAS Gripen i sin stridsflygsupphandling, vilket jag naturligtvis beklagar.Liksom försvarsministern beklagar jag också att den nya norska regeringen signalerat att de vill avbryta samarbetet i trots att det är mycket långt gånget. Jag vill ändå uttrycka en förhoppning om att sista ordet inte ska behöva vara sagt i denna fråga, och försvarsministern hänvisar ju till att förhandlingar pågår.Även om två samarbeten med på försvarsmaterielområdet inte blir av - Gripen inleddes aldrig och avbröts - finns det många andra samarbetsprojekt, både inom försvarsmateriel och inom andra områden. De fungerar väl och fortsätter att utvecklas.Försvarsministern anger tydligt att kommer att ha ett brett samarbete med även i fortsättningen. Jag vet att försvarsministern arbetar hårt för detta, och stöder det fullt ut. Problematiken kring har uppmärksammats även i norska . Det har varit en debatt där detta diskuterades, och det är inte alla i som med självklarhet köper att affären med har avbrutits.Sverre Myrli, som representerar i norska , sade i debatten att beslutet visserligen fattades av en relativt färsk försvarsminister men att ministern borde ha funderat på de politiska konsekvenserna av att går ur samarbetet med om viktiga militära projekt.Han sade också att det internt i systemet - syftande på försvarsmakten - har funnits en skepsis, för att inte säga motstånd, mot artilleriprojektet och andra gemensamma projekt. Han hoppades att det inte var den typen av krafter som övertygade försvarsministern om att skulle dra sig ur artilleriprojektet.Myrli pekade på en ny försvarsminister. Jag skulle även vilja peka på en ny ÖB. Noteringen om det interna motståndet mot projektet är intressant.Vi kan naturligtvis spekulera om orsakerna, men jag tycker att det är intressant att man i norska tar upp den här typen av frågor och beskriver problemet på det sättet. Detta visar att det även i finns en skepsis mot det som har hänt. Som jag förstår det när jag läser protokollet från debatten är det flera partier som markerar vikten av samarbete mellan och på bland annat materielområdet.Jag hoppas det är en kraft som kan verka för att försöka ordna upp förhållandet när det gäller . Där pågår nu diskussioner mellan och . Det är ett gemensamt materielprojekt som står för mycket. Vi utvecklar något tillsammans. Om det handlar om tekniska frågor borde de kunna lösas.Jag hoppas som sagt att man ska kunna hitta en lösning på detta, och jag noterar den debatt som förs i den norska politiken kring detta, där representanter från fler partier har agerat och uttalat att man vill ha ett bra samarbete i fortsättningen.Sverige och har olika säkerhetspolitiska lösningar i grunden. Men det är inte detsamma som att man inte kan samarbeta på olika områden. Jag tror att vi har ett sextiotal olika samarbetsprojekt mellan och och ett hundratrettiotal inom ramen för Nordefco. Jag vill gärna ge en bakgrund till samarbetet kring det projekt som vi talar om framför allt, artillerisystemet . Bara så att vi går tillbaka och minns hur det var: Det var regeringen som bemyndigade Försvarsmakten att i samarbete med beställa 24 enheter av artillerisystemet . har i sin tur beställt samma antal.Systemet skulle ha varit levererat till Försvarsmakten men har på grund av tekniska problem kommit att försenas avsevärt. Regeringen har såväl i budgetpropositionen som vid ett flertal andra tillfällen varit mycket tydlig med att förseningarna i är bekymmersamma. Jag har också personligen uttryckt mitt missnöje och konstaterat att det vilar ett tungt ansvar på tillverkaren att leva upp till det avtal som man har ingått. Vi har ju behov av detta - det är därför vi har fattat beslutet. Förseningarna är naturligtvis inte acceptabla.Under hösten 2013 fick vi angivet att de problem som man tidigare hade haft nu var lösta, och fyra pjäser levererades till för vidare utprovning. överlämnades de fyra pjäserna till artilleriregementet i för utbildning och övning. Det var verkligen välkommet.I ljuset av den senaste tidens positiva utveckling kom besked om att avbryta samarbetet som en överraskning för regeringen. Jag har tidigare beklagat besked. Jag sade också att avhoppet kommer att påverka samarbetet med , bland annat på området indirekt eld.Från svensk sida är inriktningen att gå vidare med , eftersom vi inte ser något alternativ på marknaden som kan leverera motsvarande kvalificerad artilleriförmåga till samma kostnad inom samma tidsram. Det är en förmåga som är viktig för oss och som vi kommer att behöva.För närvarande pågår dialog och förhandlingar på såväl regerings- som myndighetsnivå för att försöka lösa detta. En viktig utgångspunkt i de pågående förhandlingarna är att det finns en lösning som inte riskerar att ytterligare försena tillförseln av systemet till den svenska försvarsmakten. En annan mycket viktig utgångspunkt är att i enlighet med gällande avtal inte kommer att acceptera några fördyringar till följd av det avbrutna samarbetet.Jag vill verkligen understryka att vi självklart gör allt för att de två utgångspunkterna ska realiseras, nämligen att vi inte ska få ytterligare förseningar till Försvarsmakten och att det inte ska bli några fördyringar till följd av avhoppet.Det nordiska samarbetet är, som jag uppfattar det, viktigt för alla partier i riksdag. Vi har en lång tradition av ett gott nordiskt samarbete. Vi har en lång tradition av ett gott samarbete mellan och . Det samarbetet är omfattande och gäller flera projekt på flera olika områden. Jag har ingen annan bild än att detta är något som både och ska fortsätta med och att det finns en vilja att fortsätta vårt samarbete. Det är positivt att höra från försvarsministern att det pågår dialog och förhandlingar och att man inte accepterar fördyringar. Ökade kostnader för materielen är ju viktiga att behandla. är Försvarsmakten utsatt för stora påfrestningar när det gäller materielförsörjningen. Det finns skäl till stark oro för hur man ska klara den för att uppnå den förmåga som har beslutat om.Försvarsministern har här i kammaren debatterat frågan om tillgången till försvarsmateriel. Jag tycker att det finns anledning att i det här sammanhanget komma tillbaka till frågan om hur regeringen ser på tillämpningen av försvarsmaterielstrategin.För att påminna alla om principerna i strategin: De är i första hand att man ska vidmakthålla och uppgradera befintligt materiel före nyanskaffning, i andra hand, om nyanskaffning ska ske, att den ska ske genom köp från hyllan, det vill säga att det ska vara färdigutvecklat och utprövat materiel, och i sista hand att nyutveckling ska ske först när det behövs och de andra principerna inte kan uppfyllas.I inriktningspropositionen /09 Ett användbart försvar står det: "Oavsett anskaffningsform bör möjligheterna till internationellt samarbete undersökas. Därtill kan, i de särskilda fall då regeringen bedömer att det är ett viktigt inslag eller verksamhetsmässigt och ekonomiskt fördelaktigt, samarbete i fråga om försvarsteknologi vara aktuellt med de länder med vilka vi delar säkerhetspolitiska intressen. "I det sammanhanget är det viktigt att fråga om förutsättningarna för gemensam anskaffning med har försämrats.Sedan skulle jag vilja passa på att vidga debatten om försvarsmaterielstrategin lite grann och fråga ministern om hon anser att en mycket strikt tillämpning av principerna i försvarsmaterielstrategin är hållbar . Nästan all utveckling av försvarsmateriel sker i nära samarbete mellan försvarsindustrin och den egna försvarsmakten. Försvinner de förutsättningarna blir det svårt för industrin att nyutveckla och därmed kunna behålla sin utvecklingspersonal, sina ingenjörer och så vidare, och sitt kunnande.Med den kompetensen försvinner de som kan vidmakthålla och uppgradera befintlig materiel. försvinner också den kompetens som behövs för att kunna göra kompetenta beställningar av det som ska köpas från hyllan.Min fråga är om ministern håller med mig om den beskrivningen av hur en strikt tillämpning av principerna i försvarsmaterielstrategin faktiskt kan leda till att hela strategin havererar och att Försvarsmakten får betydande svårigheter med sin materielförsörjning. Materielförsörjningen är ett område som innehåller många olika delar. Man kan konstatera att försvarsindustrin i sig samarbetar över nationsgränserna , och vi har också sett att vi genom att samarbeta med andra länder kan få effektivare materielförsörjning och kan dela på utvecklingskostnaderna.Den här interpellationsdebatten handlar egentligen om vårt samarbete med , men jag tar mig friheten att ändå säga något om hur jag ser på vår materielförsörjningsstrategi. Den är naturligtvis en grund för att vi ska kunna bygga förmåga. Om personal är en av grundstenarna är materielen den andra, och den tredje är att ha väl övade förband som har rätt utbildning och har fått rätt övning.Det man nu kan se är att regeringen har tillämpat strategin på ett bra och flexibelt sätt. De senaste årens utvecklings- och anskaffningsprojekt har varit en kombination av att uppgradera och utveckla befintliga system, där nästa generations JAS Gripen är det mest omfattande exemplet. Utvecklandet av JAS 39 E, där vi bygger vidare på ett system och delar utvecklingen med minst ett annat land, ser vi som mycket fördelaktigt och positivt.Ett annat exempel är . Där såg man ett behov av helikoptrar, det var bråttom, och det fanns en helikopter som motsvarade de behov som Försvarsmakten hade. Man kunde göra en snabb upphandling och påbörja utbildning redan innan man hade leveransen. Det är en rekordtid från beslut i till leverans av den första helikoptern, och helikoptrarna blev snabbt fullt operativa i Afghanistan.Här gäller det att hitta balansen. Det som ska styra är Försvarsmaktens behov av materiel, och sedan gäller det hur vi så effektivt som möjligt kan se till att de behoven kan tillgodoses. Det är vad vi gör. Jag skulle vilja säga att det har investerats och anskaffats - både nyanskaffning och beslut om uppgraderingar - utifrån materielförsörjningsstrategin, och min bild är att det fungerar bra.Jag vill också säga någonting om samarbetet med andra länder. Man kan se att man tjänar på att samarbeta. Man får vara medveten om att man ibland kanske får tona ned nationella särkrav för att hitta kloka lösningar. Jag har inte uppfattningen att det har behövt ske på stor bekostnad av något eller att det har påverkat vår förmåga på något sätt. Det ligger i vårt intresse att ha både ett säkerhetspolitiskt och ett försvarspolitiskt samarbete. Det ligger i vårt intresse att ha ett försvarsmaterielsamarbete med våra nordiska grannländer. Det ska vi fortsätta med. Sedan får man naturligtvis vara medveten om att det inte bara är en part som kan bestämma sig för ett samarbete, utan naturligtvis måste det vara fler parter som bestämmer sig för att de vill gå vidare med olika projekt. Jag hoppas att farhågorna för vad detta kan innebära för vårt samarbete med är så små som möjligt. Jag tror att både och och hela har att vinna på att vi kan fortsätta att samarbeta. Jag är naturligtvis medveten om att denna interpellationsdebatt i första hand berör samarbetet med . Men precis som försvarsministern säger är samarbetet med de nordiska länderna och med andra länder när det gäller försörjning av försvarsmateriel väsentligt i fråga om strategin. Därför tycker jag att det fanns anledning att ta upp försvarsmaterielstrategin till diskussion. Jag tycker inte att försvarsministern har kommenterat konsekvenserna för den svenska försvarsmakten tillräckligt. Jag skulle därför vara tacksam om hon kunde återkomma till det. Vi noterar återigen att det är positivt att det förekommer förhandlingar och dialoger. När jag läser på Försvarsmaktens hemsida ser jag att den gemensamma konsekvensanalys som skulle göras tillsammans med FMV och den norska motsvarigheten skulle ha redovisats för . Det kunde därför vara intressant att höra om har fått ta del av denna redovisning. Jag vill ytterligare understryka det som jag sade inledningsvis, nämligen att det är angeläget att vi har ett gott samarbete på det säkerhets- och försvarspolitiska området med andra länder i allmänhet och med de nordiska länderna i synnerhet. Vi har genomfört ett flertal försvarsmaterielsamarbeten av varierande storlek och komplexitet med . är också det nordiska land som har flest materielsamarbeten med. Jag är, som sagt, övertygad om att det kommer att finnas goda möjligheter även att samarbeta. När det gäller just det avbrutna projektet vill jag upprepa det som jag har sagt, och det är att detta måste komma till en lösning som inte innebär ytterligare förseningar för Försvarsmakten och därmed utvecklandet och uppbyggandet av att stärka vår försvarsförmåga och den operativa effekten. Det ska inte heller uppstå fördyringar till följd av detta. Det är vi mycket tydliga med och kommer att fortsätta att vara mycket tydliga med. Självklart måste det under tidens gång göras analyser av både det rättsliga läget och om detta påverkar leveranstakten. Men utgångspunkten i detta från svensk sida är alltså tidsplanen som redan är försenad, men det får inte innebära ytterligare förseningar. Det andra är att det inte ska innebära fördyringar till följd av avhopp.