· H110360 · 2014-04-11 10:18:17 — har frågat mig vad syftet med Utredningen om män och jämställdhet var, mot bakgrund av att den inte fick i uppdrag att lämna förslag till åtgärder. Vidare frågar både och vilka konkreta förslag jag kommer att lägga fram utifrån utredningen och jämställdhet. frågar även vilka ambitioner regeringen har för att öka jämställdheten mellan könen.Jag har valt att besvara interpellationerna i ett sammanhang eftersom de berör samma områden.Frågan om män och maskulinitet är en viktig del av jämställdhetspolitiken. Historiskt sett har kampen för jämställdhet till stora delar varit en kvinnofråga, och fortfarande tenderar fokus i samhällsdebatten att hamna på kvinnor - trots att jämställdhet berör män i samma utsträckning och trots att normer för män och maskulinitet i många fall bär på en stor förändringspotential när det gäller att nå ett jämställt samhälle. Att involvera pojkar och män i arbetet är därför en strategiskt viktig fråga för att nå förändring.Under de två gångna mandatperioderna har regeringen arbetat med frågan på olika sätt, bland annat genom satsningar på jämställdhet i skolan, pojkars och flickors läsning och satsningen på Preventell, en hjälplinje för personer som riskerar att utöva sexuellt våld. Dåvarande , numera Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, har under 2011-2014 i uppdrag att göra insatser för att öka kunskapen om pojkar och unga män, jämställdhet, maskulinitet och våld. Mot bakgrund av redan gjorda och pågående insatser beslutade regeringen att tillsätta utredningen om män och jämställdhet. Syftet var att få en bred och övergripande bild av utvecklingen och situationen när det gäller män och jämställdhet. Utredaren skulle bland annat redovisa verksamheter som arbetar med män och jämställdhet och som bedrivs av organisationer, myndigheter med flera som hanterar frågor om pojkar och män, exempelvis killgrupper och pappagrupper. Vidare skulle utredaren redovisa en översikt över relevant forskning om mäns livssituation, förhållningssätt till jämställdhet och ansvarstagande när det gäller föräldraskap, obetalt hemarbete och anhörigomsorg. Det betänkande som jag tog emot av utgör ett brett kunskapsunderlag vad gäller män och jämställdhet. Regeringens ambitioner för att öka jämställdheten mellan könen utgår från det jämställdhetspolitiska målet och de fyra inriktningarna som omfattar makt och inflytande, ekonomisk jämställdhet, obetalt hem- och omsorgsarbete samt mäns våld mot kvinnor. Jämställdhetsintegrering är fortsatt regeringens huvudsakliga strategi för att nå de jämställdhetspolitiska målen - detta tillsammans med särskilda åtgärder för att stimulera, utveckla och skynda på förändringsarbetet. Regeringen har under de senaste två mandatperioderna gjort omfattande och breda satsningar för att flytta fram positionerna för jämställdhetsarbetet och närma sig de uppsatta målen. Genom att besluta om indikatorer och ett uppföljningssystem för jämställdhetspolitiken har regeringen också genomfört insatser som förbättrar möjligheterna till uppföljning och utvärdering av målsättningarna på området. Undersökningar visar att en majoritet av kvinnor och män är positiva till jämställdhet, vilket är roligt. Allt fler röster hörs om att jämställdhet inte är enbart en kvinnofråga utan att även män måste bli mer delaktiga i arbetet för både kvinnors och mäns lika möjligheter. Det är också positivt. Det är tydligt att vi vill att våra barn och barnbarn ska få samma möjligheter oavsett om det är en flicka eller en pojke. Utifrån detta tycker jag att det är konstigt att jämställdhetsministern har gett mig ett så magert svar på denna interpellation. Jag får givetvis svar på min första fråga om syftet med utredningen och jämställdhet. Men jag får inte svar på den andra, och kanske viktigaste, frågan vad ministern avser att göra utifrån vad som faktiskt har kommit fram i den utredningen. Men jag hoppas att jag kan få ett svar under den här debatten. Det känns för mig som om denna utredning blir en ursäkt för att regeringen inte har lagt fram politiska förslag som driver på jämställdhetsarbetet. I denna rapport tar utredaren upp en av de största och viktigaste politiska frågorna som skulle kunna göra skillnad för jämställdheten, nämligen att dela föräldraansvaret mer lika mellan mammor och pappor. fick yrkesarbetande mammor betald ledighet i samband med barnets födelse. Det är det som vi kallar för mammadagar. Men har vi inget som heter mammadagar, utan vi har föräldraledighet och föräldraförsäkring för att vi i anser att både mammor och pappor är föräldrar och har och ska ta ett delat ansvar för sina barn. Barn har rätt till båda sina föräldrar enligt som skrev . infördes rätten att dela lika i föräldraförsäkringen. Det är alltså . Trots att det var vi fick möjlighet att dela lika ser det ut på följande sätt. av papporna tar ut av den gemensamma föräldraförsäkringen . När barnet har fyllt har papporna tagit ut av dagarna. av papporna tar inte ut alls av föräldraledigheten under barnets två första år. Vi brukar tala om att barnets första är de viktigaste. infördes den så kallade pappamånaden. Det gav en viss effekt, och fler pappor tog ut föräldraledighet. Det är därför hög tid att göra något mer för ett jämnare uttag av föräldraledighet. Men det har hänt otroligt lite på dessa . När jag tittade tillbaka på dessa blev jag påmind om hur det var . Då var det väldigt ovanligt att det var någon pappa som var hemma. Men kan vi se att det ändå är några. Men vi måste ta tag i detta med en politisk vilja att förändra, så att framtida generationer kan få leva i ett jämställt . Jag hoppas därför att jämställdhetsministern nu kan tala om här i kammaren om hon kommer att lägga fram några nya politiska förslag som faktiskt påskyndar detta, så att det blir ett mer rättvist och mer delat ansvar för barnen. Barnen och papporna har faktiskt rätt till det. Jag tackar statsrådet för svaret. När denna utredning föredrogs för oss i arbetsmarknadsutskottet tyckte jag att den var mycket intressant och spännande. Efter att jag har läst utredningen och slutsatser mer grundligt tycker jag att det finns all anledning att föra en diskussion om vad man kan göra från regeringens sida när det gäller jämställdhetsarbetet och vilka konkreta förslag som man kommer att använda sig av. Jag hade nog förväntat mig att jämställdhetsministern i svaret hade kunnat peka på några delar och någon form av inriktning för det fortsatta arbetet kring detta. Bakgrunden är att antalet otrygga anställningar ökar, både för män och för kvinnor. Men det är dock en övervägande majoritet som är kvinnor. De osakliga löneskillnaderna har vi talat om här tidigare, och de fortsätter i allra högsta grad att vara osakliga. Naturligtvis är det frustrerande att skillnaderna består. Vi har en arbetsmarknad som har förändrats . Jag tänker närmast på de delade turerna som har ökat, framför allt inom offentlig sektor. Det finns även en del män som jobbar i offentlig sektor. Men det är en övervägande andel kvinnor som jobbar där och som har de delade turerna med allt vad det innebär för barnomsorg, hemarbete, fritid och annat som hänger ihop. Det är fortfarande en bristsituation i vissa kommuner när det gäller barnomsorg på obekväm arbetstid. Det är en fråga som vi från Socialdemokraterna har slitit med . gör man även det från regeringen, vilket känns positivt. Det ska jag ändå ge en eloge för. Min konkreta fråga till ministern utifrån utredningen är hur det fortsatta arbetet nu sker. Vi är på väg in i en valrörelse, och vi vet inte alls hur det kommer att se ut efter med regeringsbildning och annat. Jag som socialdemokrat hoppas naturligtvis att vi får en ny regering och en ny jämställdhetsminister. Men jag hoppas verkligen att det arbete som jag ändå hoppas pågår i inte stannar av i och med det. Denna fråga är mycket viktig ute på arbetsplatserna. Min bild, efter att jag har varit ute på många arbetsplatsbesök , är att det är en hel del diskussioner vid fikaborden. Det är kanske inte så mycket diskussioner på mansdominerade arbetsplatser men däremot på blandade arbetsplatser. Det är många fackförbund som håller på att löneförhandla lokalt. Naturligtvis kommer denna fråga upp med lönesättning och annat. Det finns förbund, det ska jag vara ärlig att säga, som har lyckats med detta och kommit en bit på väg. Men det kvarstår en hel del. Jag tror inte att vare sig ministern eller jag vill att vi som statliga aktörer ska lägga oss i lönebildningen, utan den ska skötas av arbetsmarknadens parter. Jag tror dock ändå att det här med lönekartläggningen - att man överväger att återgå till det gamla systemet och få den uppdaterad kontinuerligt - kan vara en väg att gå i den delen.Mina konkreta frågor till ministern är: Vad sker härnäst när det gäller arbetet med de slutsatser lämnar i sin rapport och de andra influenser regeringen har fått när det gäller jämställdhetspolitiken? Vad är det mer som behöver göras? Jag tackar för två viktiga och intressanta frågor kring den i inte så omdiskuterade frågan om män och jämställdhet - vad förlorar män på ojämställdhet, och vad har män att vinna på jämställdhet?Vi har olika förhoppningar, och jag, när det gäller vem som är jämställdhetsminister efter . Oavsett vem det blir finns det dock ett fint ramverk att fortsätta arbeta med. Det handlar om att jobba med jämställdhetsintegrering på det vis alliansregeringen gör i regeringsarbetet, fortsätta satsningarna - som har varit totalt 2 miljarder - på att ge energi och resurser till att tänka på och arbeta med jämställdhet i kommuner, landsting, länsstyrelser och myndigheter. Det är ett arbete jag verkligen hoppas kommer att fortsätta. Även om uttalar sig lite nedsättande om detta tror jag att det är ett väldigt viktigt sätt att arbeta. Det är också ett sätt att ta hand om alla de viktiga slutsatserna i utredning. Länsstyrelserna har till exempel ett särskilt uppdrag att jobba med att de fyra jämställdhetspolitiska målen ska genomsyra också på det regionala planet, och i går träffade jag landshövdingar. Vi gick laget runt, och alla fick berätta lite om vad de gör och vad de ser för problem. Flera av dem hade inte ens hört talas om utredningen, men frågan kom upp kring bordet - inte minst från länen i norra . Bara all den kunskap som här finns om både problemställningar och lösningar, som jag då kunde hänvisa till, tror jag är en viktig aspekt av utredningen.När jag var på och träffade många jämställdhetsarbetare från hela världen var utredningen och vad den visar och samlar för kunskap en viktig del också i fortsatta arbete i det internationella jämställdhetsarbetet. Självklart kommer det som finns i utredningen att leda till förnyat och fortsatt arbete längs alla de linjer regeringen nu arbetar med. Jag tar gärna fasta på det talar mest om, nämligen föräldraskapet och hur vi jobbar med fördelningen av det obetalda arbetet. I de flesta familjer eller relationer är ju detta jämställt - tills det första barnet kommer. Där är de öronmärkta månaderna, att i allt högre grad individualisera föräldraförsäkringen, en väg slog in på under en borgerlig regering och tog nästa steg på under en socialdemokratisk regering.Sedan har alliansregeringen gjort en innovation och infört en jämställdhetsbonus för att se om det skulle vara ett sätt att gå vidare för att fortsätta utvecklingen. Det har i alla partier - även det socialdemokratiska, vet jag - förekommit diskussioner om hur man ska förhålla sig till att gå in och ändra i det så generösa system familjer och människor har vant sig vid. Bonusen var då ett sätt att hitta en morot i stället för en piska.Så här långt kan vi väl se att det inte verkar ha haft så speciellt stora effekter, eftersom det fortfarande sker så lite och går så långsamt. Att fundera över vad nästa steg ska bli - en utvecklad bonus eller, eventuellt, ytterligare en öronmärkt månad - tror jag är en av de viktigare jämställdhetsreformerna som hämtar näring ur utredningen.Jag vill också påpeka att vi har beslutat om att barnbidraget ska gå till mamma och pappa, eller till bägge föräldrarna. Det är också ett steg i en fortsatt utveckling i den riktningen. Jag vill vara väldigt tydlig med att jag tycker att utredning Män och jämställdhet är bra. Det ska ingen tvivla på. Det jag saknade var politiska förslag från regeringen utifrån vad utredaren kommer fram till. Är det någonting jag önskar och vill är det nämligen att vi ska förändra till det bättre - för både kvinnor och män. Det är ju inte bara kvinnor som tjänar på ett jämställt samhälle; män tjänar i allra högsta grad på ett jämställt samhälle. För mig är det oerhört viktigt. Det är oerhört viktigt att jag kan känna att jag och vårt parti försöker påverka ministern så att de barn som föds , oavsett om de är flickor eller pojkar, ska kunna ha en viss förhoppning om att få leva i ett jämställt samhälle.Som det ser ut får ministern och jag inte uppleva ett jämställt samhälle. Mina barn och ministerns barn kommer inte att få uppleva ett jämställt samhälle, och mina barnbarn kommer med största sannolikhet inte heller att få uppleva ett jämställt samhälle om det ska fortgå i samma takt som . Jag tycker att det är förödande. Jag tycker inte att det är rätt. Det är därför jag tycker att det är så oerhört viktigt att vi debatterar - och framför allt lägger fram politiska förslag - så att vi får ett jämställt samhälle. Det är för våra framtida generationers skull. Barn behöver manliga, goda förebilder. Om vi tittar på hur det ser ut ser vi att barnet möter mammor mer i sin tidiga ålder - jag har tidigare redovisat att papporna tar ut och att av papporna inte tar ut någonting . I förskolan möter barnen kvinnliga förebilder, och i skolan möter barnen kvinnliga förebilder. Det är kanske först när de kommer ut i arbetslivet som de får en manlig förebild. Kopplar man detta till det våld som sker ser vi att det faktiskt är män som står för det mesta av våldet. Många av dem som har varit våldsutövare vittnar om bristen på en bra manlig förebild, eller om bristen på en närvarande pappa. vet jag, och även ministern, att alla män och killar inte är våldsutövare. Men även om de inte är det blir de också drabbade, utifrån att de kunde vara det - eftersom de som är våldsutövare i allra högsta grad är män. Det tar utredningen också upp.Fru talman! Jag såg ett tv-inslag som berörde mig oerhört starkt. Det var en man som hade en väldigt brokig och stökig bakgrund. Han hade plötsligt bytt sida, vilket jag tyckte var väldigt positivt. När journalisten frågade honom varför han just hade bytt sida och ville stå på den andra sidan sade han att han hade fått barn. Jag är osäker på om det var en son eller en dotter, men han hade just blivit förälder. Kärleken förändrar oss; det vet vi ju. Kärleken till våra barn är så stark att vi kan få en enorm vilja att förändras till det positiva. Den här mannen övertygade mig ännu mer om att vi måste se till att män, och framför allt papporna, kommer in mycket tidigare i barns utveckling och när de växer. Därför är det så oerhört viktigt att vi delar mer lika. Jag tänkte faktiskt göra så att jag i mitt inlägg skickar med jämställdhetsministern lite synpunkter på det fortsatta jämställdhetsarbetet - om det nu skulle hända sig att ministern är kvar efter valet. Om inte annat kanske det kan dokumenteras på något sätt i det kommande arbetet som sker på departementet, oavsett vilken minister som kommer att leda det.Vi socialdemokrater är verkligen förespråkare för jämställdhet och har försökt visa på det i lite olika delar och i olika sammanhang. Vi har som vi har suttit i opposition i våra kommittémotioner, budgetmotioner och enskilda motioner i försökt föra fram olika frågor som är kopplade till jämställdhet.Ett av några konkreta förslag gäller anställningstryggheten. Då handlar det om att begränsa de rullande visstidsanställningarna, som är ett jättebekymmer på marknaden och berör kvinnor i allra högsta grad. Många finns inom Handels område, område och andra områden.Lönekartläggningarna har vi talat mycket om. Vi vill att lönekartläggningar genomförs för att få en bättre och mer jämförbar statistik och på så sätt driva på parterna i jämställdhetsarbetet.Något som jag också tror är viktigt är att få bort de delade turerna, som vi har talat lite grann om här. Då krävs det i allra högsta grad fler händer i vården. Det handlar om resurser till äldreomsorg och barnomsorg. Jag är fullt medveten om att det är ett problem som kan vara svårt att knäcka, men det är avgörande när det gäller jämställdheten. Det handlar också om en betydligt bättre styrning och uppföljning av hur arbetstiderna ser ut ute på arbetsplatserna.För ett par veckor sedan var jag i , i , och tittade på ett projekt där man jobbade med rätt till heltid, vilket var väldigt spännande. Kommunstyrelsen hade varit tydlig med att det inte ska finnas några deltidsanställningar i kommun, utan man jobbade stringent med att avskaffa dem. Man hade gjort det hela vägen från kommunstyrelsen till den enskilda arbetsplatsen. Det hade naturligtvis inte helt varit av godo för alla. Det fanns de som tyckte att det var ganska besvärligt, för det innebar att man under så kallad övertid fick flytta på sig från sin ordinarie arbetsplats till en annan arbetsplats. Det visade sig ändå att det var många som accepterade att jobba heltid och tyckte att det kändes väldigt bra.Vi socialdemokrater tycker att heltid ska vara norm på arbetsmarknaden och deltid en möjlighet. Vi har sagt att vi är beredda att lagstifta om vi inte kommer fram i den delen.Något som också är viktigt, och som vi inte har talat så mycket om, är jämställda bolagsstyrelser. Det handlar om kampen om makten, alltså vem som ska ha makten över samhället. Vi vill vi gärna se en lagstiftning även när det gäller jämställda bolagsstyrelser.Detta var några medskick till jämställdhetsministern, om hon fortsatt kommer att vara det. Jag tackar för en lång lista med en del kloka och del, tycker jag, mindre kloka förslag.Jag kan nu lägga till den lista med kommuner som jag samlar på som jobbar med detta på ett bra sätt. har jag besökt och är jag på väg att besöka. Där har kommunalpolitikerna tagit det här ansvaret. Jag sade också till landshövdingarna i går att jag tycker att länsstyrelserna ska ta ett större grepp, för de har möjlighet att inom ramen för sitt uppdrag verka för detta i sina regioner. Det gäller att se till att fler i och fler i följer och exempel. Att driva detta på regional nivå tror jag är en väg att gå vidare, eftersom jag i likhet med Socialdemokraterna, tror jag, i det längsta vill undvika lagstiftning. Jag hoppas att detta också är något som Delegationen för jämställdhet i arbetslivet kommer att ta upp i sitt betänkande i höst.Jag vill gärna peka på sådant som vi har gjort för att understryka att vi, enligt mitt sätt att se det, är på gång. Vi har gjort en del, men vi har också sådant som ligger framför oss. Jag nämnde att barnbidraget numera går till båda föräldrarna. Jag har också i en tidigare interpellationsdebatt här påpekat att man numera bara får ta ut max efter att barnet har fyllt . Det är också en viktig jämställdhetsreform.Det gäller att fortsätta jobba med jämställdhetsintegrering utifrån de nya kunskaper som utredningen innehåller. Där tror jag att frågan om maskulinitet, vad det är att vara pojke och man, är en avgörande fråga. Då handlar det om alltifrån hur man jobbar i förskolan och skolan till de uppdrag som Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor nu håller på att jobba med. Det finns väldigt intressanta slutsatser i deras första rapporter.Jag håller på att ta fram en strategi för att vi ska få fler män i förskolan. Det är en fråga som har fått förnyad aktualitet, vill jag påstå, av mycket dramatiska och sorgliga händelser alldeles . Men vi får inte backa tillbaka och säga att vi ska göra förskolan till en mansfri miljö. Låt oss i stället se till att vi får kloka, goda och välutbildade män att vilja jobba i förskolan.Vi behöver faktiskt vara med och slåss om kompetensen. Jag har åkt upp till och och träffat gruvföretagen där, och de håller nu på att se till att kvinnorna går ned i gruvorna. Vi behöver på samma sätt slå vakt om vår offentligt finansierade verksamhet och se till att man också där kan välja personal ur hela befolkningen.En annan viktig jämställdhetsreform är att införa karriärtjänster för lärare. Läraryrket är ett mycket kvinnodominerat yrke. Där ska man kunna förkovra sig och få betalt för det men också inom sjuksköterskeyrket, som jag vet sker i flera landsting . Det tycker jag att man ska gå vidare med när det gäller socialsekreterare, arbetsterapeuter och många andra viktiga kvinnoyrken.Arbetet mot våld i nära relationer har pågått väldigt intensivt under alliansregeringens period. Det har avsatts mycket pengar. sitter och filar på ett slutbetänkande till juni om hur vi kan gå vidare med frågan. Det är i hög grad en fråga om maskulinitet, män och jämställdhet.Avslutningsvis har regeringen tillsatt en utredning för den framtida jämställdhetspolitiken. Landshövdingen på , , ska titta på vad som har hänt och vad det innebär för en fortsatt progressiv jämställdhetspolitik. Jag ska börja med att säga att jag håller med ministern om att det som hänt - vi vet inte om det är en händelse eller händelser - på en förskola absolut inte får hindra oss från att försöka få in fler män i förskolan. Vi måste se det som är viktigast. Men det kanske också handlar om att vi måste se över hur man har det på förskolan. Det kanske måste vara lite mer personal inom förskolan för att undvika att någon blir utsatt och för att män som inte alls har en avvikande läggning ska känna sig trygga och våga jobba i förskolan. Det håller jag med jämställdhetsministern om. Detta tror jag att vi alla måste jobba tillsammans med.Jag säger återigen att det var 1974, alltså , som vi fick en föräldraledighetsförsäkring som gav oss möjlighet att dela lika. Ändå har det varit en så liten skillnad , även om pappamånaden hade ett visst genomslag. Därför måste vi ta ytterligare steg för att gå mot delad föräldraledighet.Precis som när det gäller våldet, som vi varit inne på, tror jag att det är viktigt att unga män och killar får goda manliga förebilder och att de får bevisa att de har känslor och inte är hårda och kalla våldsutövare. Man föds inte till det, utan det beror faktiskt på något annat. Sedan kan det finnas några enstaka som har en sjukdom som gör dem våldsamma, men det är en annan sak.Jag vidhåller att vi måste gå från ord till handling. Där har ministern ett ansvar och jag har ett annat. Till jämställdhetsministerns sista inlägg tänkte jag skicka med en fråga. Ministern var inne på att vi står inför stora rekryteringsbehov framöver i de olika sektorerna. Det är spännande med det arbete som genomförs framför allt i när det gäller att få kvinnor att gå över till traditionellt mansdominerade yrken, inte minst inom gruvnäringen. besökte vår utskottsgrupp och och fick bra beskrivet hur detta arbete skedde. Det är fascinerande att kvinnor kör dessa jättestora maskiner. Det hade inte varit tänkbart för , nu håller man på att bryta könsmönstret.Offentlig sektor står också inför gigantiska utmaningar framöver vad gäller rekrytering. Kommuner och Landsting räknar med att det de kommande sju åren behöver rekryteras ungefär 420 000. Här skulle det vara ypperligt att bryta könsmönstret i de dominerande yrkesgrupperna. Ministern nämnde lärare, sjuksköterskor och andra, och det finns många andra yrken där det också vore värt att bryta könsmönstret.Min fråga till ministern är: Vilka konkreta åtgärder kan regeringen vidta för att få till en förändring? Kommunerna och landstingen är visserligen huvudmän, men det borde finnas stimulansåtgärder för att bryta könsmönstret. Jag tackar och för en intressant och givande diskussion och debatt.Jag tror att jämställdhetsintegrering är viktigt för att vi ska klara kompetensförsörjningen och få män i vård och utbildning. Jag besökte vård- och omsorgsprogrammet i .