· H110445 · 2014-06-03 14:06:07 — har frågat mig vad jag avser att göra för att komma till rätta med den höga arbetslösheten och om jag anser att inflationen är ett hot för Sverige.För att nå målet om full sysselsättning har regeringen genomfört omfattande åtgärder för att stimulera både utbudet och efterfrågan på arbetskraft samt förbättra matchningen. Utöver regeringens politik påverkas arbetsmarknadens utveckling i hög grad av överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter. samtalar därför regeringen med arbetsmarknadens parter i syfte att ta till vara och stötta initiativ som förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt. Till följd av samtalen har regeringen infört stöd till arbetsgivare som anställer unga inom ramen för yrkesintroduktionsavtal. Dessutom har åtgärder som håller uppe sysselsättningen i djupa lågkonjunkturer, så kallade korttidsarbeten, samt ökar omställningsförmågan i arbetslivet införts.Regeringens politik har bidragit till att både arbetskraften och sysselsättningen ökat. Lågkonjunkturen har dock medfört att sysselsättningen vuxit långsammare än arbetskraften, vilket har resulterat i en ökning av arbetslösheten och långtidsarbetslösheten. Det är framför allt personer med svag förankring på arbetsmarknaden som har fått det svårare när konkurrensen om jobben har hårdnat. En viktig utmaning för regeringen är därför att motverka långtidsarbetslösheten.Svag utveckling i omvärlden under krisen har medfört ett lågt resursutnyttjande i den svenska ekonomin, vilket i sin tur har bidragit till lägre inflation. Inflationen förväntas vara låg även . I takt med att konjunkturläget gradvis normaliseras bedöms företagen ha möjlighet att låta sina kostnadsökningar slå igenom på konsumentpriserna i större utsträckning. Inflationen förväntas då stiga i en snabbare takt. har frågat mig vad jag avser att göra för att komma till rätta med den höga arbetslösheten och om jag anser att inflationen är ett hot för Sverige.För att nå målet om full sysselsättning har regeringen genomfört omfattande åtgärder för att stimulera både utbudet och efterfrågan på arbetskraft samt förbättra matchningen. Utöver regeringens politik påverkas arbetsmarknadens utveckling i hög grad av överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter. samtalar därför regeringen med arbetsmarknadens parter i syfte att ta till vara och stötta initiativ som förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt. Till följd av samtalen har regeringen infört stöd till arbetsgivare som anställer unga inom ramen för yrkesintroduktionsavtal. Dessutom har åtgärder som håller uppe sysselsättningen i djupa lågkonjunkturer, så kallade korttidsarbeten, samt ökar omställningsförmågan i arbetslivet införts.Regeringens politik har bidragit till att både arbetskraften och sysselsättningen ökat. Lågkonjunkturen har dock medfört att sysselsättningen vuxit långsammare än arbetskraften, vilket har resulterat i en ökning av arbetslösheten och långtidsarbetslösheten. Det är framför allt personer med svag förankring på arbetsmarknaden som har fått det svårare när konkurrensen om jobben har hårdnat. En viktig utmaning för regeringen är därför att motverka långtidsarbetslösheten.Svag utveckling i omvärlden under krisen har medfört ett lågt resursutnyttjande i den svenska ekonomin, vilket i sin tur har bidragit till lägre inflation. Inflationen förväntas vara låg även . I takt med att konjunkturläget gradvis normaliseras bedöms företagen ha möjlighet att låta sina kostnadsökningar slå igenom på konsumentpriserna i större utsträckning. Inflationen förväntas då stiga i en snabbare takt. Jag tackar finansministern för svaret.Anledningen till att jag skrev interpellationen var det något märkliga uttalande som gjorde i samband med att han presenterade vårbudgeten.Regeringen har misslyckats med arbetslösheten. Vi har en massarbetslöshet i . Det finns inte tillräckligt med jobb. I det här misslyckandet har regeringen nu en strategi för att vi ska vara nöjda. Vi ska tycka att det är bra, att det är helt okej och normalt med 8 procents arbetslöshet. Det är värre i och värre i . Därför ska vi vara nöjda här. Och regeringen har gjort så gott den har kunnat. Det är i princip det budskap som vi har fått höra , trots att regeringen har misslyckats totalt med det som den faktiskt gick till val på, nämligen att sänka arbetslösheten.Nu lägger ytterligare ett argument till varför vi inte ska bry oss om den höga arbetslösheten, nämligen att han är rädd för att inflationen ska stiga för snabbt. Det är som ekonom betraktat ett bra uttalande, för det låter ju väldigt teoretiskt och bra. Det låter som att man har läst på mycket om man säger att det är farligt med hög inflation.Hur har vi det då egentligen? Låt oss titta på hur det ser ut. Det är intressant att veta vad har sagt. mål för inflationen är . Målet för penningpolitiken är alltså att hålla det inom tvåprocentsramen. Ett litet spann uppåt eller nedåt tycker är okej för prisstabiliteten, men är målet.Är vi i närheten av det? Inte ett dugg. Inflationen var noll och ingen. var det en förändring, nämligen deflation. Då hade vi 0,6 procent.Anders målar upp en stor fara och säger: Vi kan inte åtgärda arbetslösheten för fort, för då kan inflationen öka för fort.Det är ett mycket märkligt påstående. Är det överordnat att inte släppa i väg inflationen? Är det viktigare för att bekämpa inflationen än att se till att av befolkningen, 400 000 män och kvinnor som inte vill något hellre än att ha ett arbete, får ett arbete? Det är hjärnspöke eftersom både och andra ser att det inte finns några sådana farhågor.Anders svarar visserligen mig att det inte finns några sådana farhågor. Har ändrat sig? Är det inte längre någon risk att inflationen tar fart om arbetslösheten sjunker? Jag tackar finansministern för svaret.Anledningen till att jag skrev interpellationen var det något märkliga uttalande som gjorde i samband med att han presenterade vårbudgeten.Regeringen har misslyckats med arbetslösheten. Vi har en massarbetslöshet i . Det finns inte tillräckligt med jobb. I det här misslyckandet har regeringen nu en strategi för att vi ska vara nöjda. Vi ska tycka att det är bra, att det är helt okej och normalt med 8 procents arbetslöshet. Det är värre i och värre i . Därför ska vi vara nöjda här. Och regeringen har gjort så gott den har kunnat. Det är i princip det budskap som vi har fått höra , trots att regeringen har misslyckats totalt med det som den faktiskt gick till val på, nämligen att sänka arbetslösheten.Nu lägger ytterligare ett argument till varför vi inte ska bry oss om den höga arbetslösheten, nämligen att han är rädd för att inflationen ska stiga för snabbt. Det är som ekonom betraktat ett bra uttalande, för det låter ju väldigt teoretiskt och bra. Det låter som att man har läst på mycket om man säger att det är farligt med hög inflation.Hur har vi det då egentligen? Låt oss titta på hur det ser ut. Det är intressant att veta vad har sagt. mål för inflationen är . Målet för penningpolitiken är alltså att hålla det inom tvåprocentsramen. Ett litet spann uppåt eller nedåt tycker är okej för prisstabiliteten, men är målet.Är vi i närheten av det? Inte ett dugg. Inflationen var noll och ingen. var det en förändring, nämligen deflation. Då hade vi 0,6 procent.Anders målar upp en stor fara och säger: Vi kan inte åtgärda arbetslösheten för fort, för då kan inflationen öka för fort.Det är ett mycket märkligt påstående. Är det överordnat att inte släppa i väg inflationen? Är det viktigare för att bekämpa inflationen än att se till att av befolkningen, 400 000 män och kvinnor som inte vill något hellre än att ha ett arbete, får ett arbete? Det är hjärnspöke eftersom både och andra ser att det inte finns några sådana farhågor.Anders svarar visserligen mig att det inte finns några sådana farhågor. Har ändrat sig? Är det inte längre någon risk att inflationen tar fart om arbetslösheten sjunker? Jag tackar finansministern för svaret. Vi får alltid intressanta svar av finansministern i kammaren. har regeringens arbetsmarknadspolitik hjälpt till att skapa jobb.Herr talman! Nästan 400 000 människor går arbetslösa. Som sade ska vi tydligen vänja oss vid att runt 8 procents arbetslöshet inte är ett problem. Hade vi haft denna arbetslöshet hade det talats om massarbetslöshet.Det är intressant att titta på vad regeringen gör. säger att ingen penningpolitik i världen kan göra något åt 150 000 av dessa 400 000 arbetslösa. Här behövs politiska insatser och en politisk vilja som för dessa människor närmare arbetsmarknaden.Vad vill och gör då ? Hur många i får möjlighet till en arbetsmarknadsutbildning? Finansministern har ju själv haft möjlighet att gå på komvux. Hur många får arbetsmarknadsutbildning? Av 400 000 människor är det 4 900 som får en möjlighet att förbättra sin kompetens och ta ett steg närmare arbetsmarknaden genom en utbildning. Det finns ingen vilja alls, herr talman.Många är långtidsarbetslösa. 70 000 människor har inte haft jobb . 34 000 människor har hamnat i fas 3, som är ett förskräckligt projekt.70 000 människor är långtidsarbetslösa men bara 4 900 får möjlighet till arbetsmarknadsutbildning och bättre kompetens.Herr talman! De som utgör den rikaste delen av befolkningen har fått 25 miljarder i sänkta skatter av . Här ligger problemet. I runda slängar har ni tagit 100 miljarder från löntagare och sociala avgifter och lagt på skattesänkningar.Ni har delat ut 25 miljarder till de som utgör den rikaste delen av befolkningen. Vi har fått inkomstklyftor i , och man behöver inte vara matematiker för att kunna räkna ut varför. Varför är vi det land där inkomstklyftorna ökar mest i hela ? Jo, för att det finns en vilja hos finansministern och regeringen att skapa dessa klyftor och att förvara 34 000 i en åtgärd som heter fas 3 och förvägra dem möjlighet till utbildning. Jag tackar finansministern för svaret. Vi får alltid intressanta svar av finansministern i kammaren. har regeringens arbetsmarknadspolitik hjälpt till att skapa jobb.Herr talman! Nästan 400 000 människor går arbetslösa. Som sade ska vi tydligen vänja oss vid att runt 8 procents arbetslöshet inte är ett problem. Hade vi haft denna arbetslöshet hade det talats om massarbetslöshet.Det är intressant att titta på vad regeringen gör. säger att ingen penningpolitik i världen kan göra något åt 150 000 av dessa 400 000 arbetslösa. Här behövs politiska insatser och en politisk vilja som för dessa människor närmare arbetsmarknaden.Vad vill och gör då ? Hur många i får möjlighet till en arbetsmarknadsutbildning? Finansministern har ju själv haft möjlighet att gå på komvux. Hur många får arbetsmarknadsutbildning? Av 400 000 människor är det 4 900 som får en möjlighet att förbättra sin kompetens och ta ett steg närmare arbetsmarknaden genom en utbildning. Det finns ingen vilja alls, herr talman.Många är långtidsarbetslösa. 70 000 människor har inte haft jobb . 34 000 människor har hamnat i fas 3, som är ett förskräckligt projekt.70 000 människor är långtidsarbetslösa men bara 4 900 får möjlighet till arbetsmarknadsutbildning och bättre kompetens.Herr talman! De som utgör den rikaste delen av befolkningen har fått 25 miljarder i sänkta skatter av . Här ligger problemet. I runda slängar har ni tagit 100 miljarder från löntagare och sociala avgifter och lagt på skattesänkningar.Ni har delat ut 25 miljarder till de som utgör den rikaste delen av befolkningen. Vi har fått inkomstklyftor i , och man behöver inte vara matematiker för att kunna räkna ut varför. Varför är vi det land där inkomstklyftorna ökar mest i hela ? Jo, för att det finns en vilja hos finansministern och regeringen att skapa dessa klyftor och att förvara 34 000 i en åtgärd som heter fas 3 och förvägra dem möjlighet till utbildning. Jag kan informera den förre talaren om att är ett av världens mest ekonomiskt jämlika länder. Inkomstklyftorna har knappt ökat sedan Alliansen tillträdde. Senast hade vi en genomgång med som underströk detta. Påståendena verkar alltså lite grann tagna ur luften.Låt mig gå in på det som tog upp i sin interpellation, nämligen inflationen. beskrivs det i debatterna, och det antyds också av , att låg inflation skulle vara ett problem. Det är delvis en missuppfattning. Att inflationen är låg är inget problem, utan det är bra. Prisstabilitet är precis det vi vill uppnå. Det är också därför har fått ett sådant mål.Men visst är det problematiskt när resultatet avviker långvarigt eller mycket från målet. Målet som är uppsatt är , och det blir ett problem för lönebildning och annat när man ligger lågt . I grunden är dock låg inflation bra, för det är den prisstabilitet som eftersträvas.Har vi inte låg inflation får vi en stor osäkerhet. Vid hög inflation tenderar variationerna att öka. Då vet vi vilka som drabbas hårdast. Det finns mycket ekonomisk forskning på detta område, och de som har låg inkomst tenderar att råka mest illa ut när inflationen drar i väg. Att inflationen kan hållas låg är alltså i grunden positiv för dem som har lägre inkomster. De med höga inkomster har alltid lättare att parera svängningar.Det kan låta som att vi har haft en oändlig tid av låg inflation i , men låt mig påminna om att det kan svänga ganska snabbt. Det är bara vi låg och mål inte nåddes, fast från andra hållet. Ytterligare var inflationen så hög som , det vill säga ganska problematiskt hög.Vi vet att bara delvis kan påverka detta. Mycket är det omvärldsfaktorer som styr. Det är alltså fullt möjligt att detta kan svänga fort.Att låta inflationen dra i väg, är det ett bra sätt för att bekämpa arbetslöshet? Det tycker kanske en del debattörer. Nej, vi vet från omfattande ekonomisk forskning att det inte är så. Den långsiktiga arbetslösheten påverkas inte på det viset, utan man anpassar sig bara till den nivån på inflationen. Det man möjligen kan göra är att parera kortsiktiga svängningar. Men då är vi inne på en lite farlig väg, för då avviker man från det som är huvudsakliga mål, nämligen prisstabilitet. Då är vi tillbaka i det resonemang jag förde tidigare om att prisstabiliteten är viktig av många andra skäl och att den är särskilt viktig för människor med lägre inkomster.En slutsats av detta är att ett allvarligt hot skulle vara om Socialdemokraterna gör allvar av det de har flaggat lite för i vissa diskussioner, nämligen att lägga till ytterligare mål när det gäller arbetslöshetsbekämpning i uppdrag. Men kan inte påverka arbetslösheten på lång sikt. Däremot riskerar detta att ta fokus från det som faktiskt är dess uppgift: prisstabiliteten. Jag kan informera den förre talaren om att är ett av världens mest ekonomiskt jämlika länder. Inkomstklyftorna har knappt ökat sedan Alliansen tillträdde. Senast hade vi en genomgång med som underströk detta. Påståendena verkar alltså lite grann tagna ur luften.Låt mig gå in på det som tog upp i sin interpellation, nämligen inflationen. beskrivs det i debatterna, och det antyds också av , att låg inflation skulle vara ett problem. Det är delvis en missuppfattning. Att inflationen är låg är inget problem, utan det är bra. Prisstabilitet är precis det vi vill uppnå. Det är också därför har fått ett sådant mål.Men visst är det problematiskt när resultatet avviker långvarigt eller mycket från målet. Målet som är uppsatt är , och det blir ett problem för lönebildning och annat när man ligger lågt . I grunden är dock låg inflation bra, för det är den prisstabilitet som eftersträvas.Har vi inte låg inflation får vi en stor osäkerhet. Vid hög inflation tenderar variationerna att öka. Då vet vi vilka som drabbas hårdast. Det finns mycket ekonomisk forskning på detta område, och de som har låg inkomst tenderar att råka mest illa ut när inflationen drar i väg. Att inflationen kan hållas låg är alltså i grunden positiv för dem som har lägre inkomster. De med höga inkomster har alltid lättare att parera svängningar.Det kan låta som att vi har haft en oändlig tid av låg inflation i , men låt mig påminna om att det kan svänga ganska snabbt. Det är bara vi låg och mål inte nåddes, fast från andra hållet. Ytterligare var inflationen så hög som , det vill säga ganska problematiskt hög.Vi vet att bara delvis kan påverka detta. Mycket är det omvärldsfaktorer som styr. Det är alltså fullt möjligt att detta kan svänga fort.Att låta inflationen dra i väg, är det ett bra sätt för att bekämpa arbetslöshet? Det tycker kanske en del debattörer. Nej, vi vet från omfattande ekonomisk forskning att det inte är så. Den långsiktiga arbetslösheten påverkas inte på det viset, utan man anpassar sig bara till den nivån på inflationen. Det man möjligen kan göra är att parera kortsiktiga svängningar. Men då är vi inne på en lite farlig väg, för då avviker man från det som är huvudsakliga mål, nämligen prisstabilitet. Då är vi tillbaka i det resonemang jag förde tidigare om att prisstabiliteten är viktig av många andra skäl och att den är särskilt viktig för människor med lägre inkomster.En slutsats av detta är att ett allvarligt hot skulle vara om Socialdemokraterna gör allvar av det de har flaggat lite för i vissa diskussioner, nämligen att lägga till ytterligare mål när det gäller arbetslöshetsbekämpning i uppdrag. Men kan inte påverka arbetslösheten på lång sikt. Däremot riskerar detta att ta fokus från det som faktiskt är dess uppgift: prisstabiliteten. publicerade ny statistik för sysselsättningsgraden. Det kan vara viktigt att redovisa för kammaren hur den ser ut.Sverige har en sysselsättningsgrad på i åldrarna . Det är högst av alla 28 EU-länder. När regeringen tillträdde låg sysselsättningsgraden på , och har den alltså ökat till trots att vi har gått igenom en mycket allvarlig ekonomisk kris. har sysselsättningsgraden minskat generellt i EU-länderna.Vad som är mer remarkabelt är att sysselsättningsgraden stod still under de socialdemokratiska , som präglades av stark ekonomisk utveckling med hög tillväxt och en världsekonomi som växte. Trots att vi har gått igenom den värsta ekonomiska krisen sedan depressionen har sysselsättningsgraden ökat.Om utvecklingen följer våra prognoser har vi goda förutsättningar att nå 80 procents sysselsättning under detta år. Det vore naturligtvis glädjande om vi som land, som ligger högst, kan se ytterligare ökning av sysselsättningsgraden. Detta beror på att har en utveckling på arbetsmarknaden som avviker rätt mycket från övriga länder. I har sysselsättningen vuxit kraftigt också under krisåren.Det är bara och som kan jämföra sig med varandra när det gäller sysselsättningsökning. Över en kvarts miljon människor har fått arbete . Det beror på att vi har fört en bred politik för att öka sysselsättningen. En hörnsten har varit att det ska löna sig bättre att arbeta.Senast för sedan slog fast att detta har fungerat väl och att jobbskatteavdraget har haft betydande effekter på sysselsättningen. Samma resultat har både och tidigare redovisat.Vi har också fört en politik där fler företag ska vilja anställa. Vi har infört lättnader för företag, framför allt på kostnadssidan, för att anställa unga och människor som varit arbetslösa. Vi har även gjort omfattande insatser för att rusta människor så att de ska kunna få ett arbete. Få länder har så omfattande arbetsmarknadspolitiska insatser som Sverige.Vi har därtill kunnat lägga om utbildningspolitiken så att den numera är inriktad på kärnkunskaper, och vi har höjt lärarnas status genom ökade lönetillägg och resurser.Den stora fara vi nu ser är den vänsterpolitik som Socialdemokraterna, initiativ, och vill lägga till grund för regeringspolitiken efter valet. Kärnan i den politiken är två viktiga åtgärder. Den ena är att bygga ut Amspolitiken. Det handlar framför allt om att förstärka fas 3 så att fler människor ska delta i den verksamheten. Den andra är att bygga ut den typ av åtgärdsgarantier som vi prövade på 90-talet.I båda fallen vet vi att det är åtgärder som leder till en rundgång där åtgärd blir åtgärd blir åtgärd blir utförsäkring blir utanförskap och fastlåsning. Socialdemokraterna tänker sig att införa en åtgärdsgaranti där det enda man garanterar är ett långvarigt utanförskap från arbetsmarknaden.Det andra ledet i Socialdemokraternas, , och Feministiskt initiativs politik är breda skattehöjningar på jobben. Tyvärr vet vi vad den politiken ledde till: kraftigt ökade ekonomiska klyftor. av den förmögenhetskoncentration som har tillkommit i ligger under de socialdemokratiska åren. av de inkomstskillnadsökningar vi har upplevt ligger under de socialdemokratiska åren.Man pressade helt enkelt ut människor för att uppnå sina arbetslöshetsmål och låste fast dem i utanförskap utanför arbetsmarknaden. Då pressar man också upp de ekonomiska klyftorna. Det är tragiskt. publicerade ny statistik för sysselsättningsgraden. Det kan vara viktigt att redovisa för kammaren hur den ser ut.Sverige har en sysselsättningsgrad på i åldrarna . Det är högst av alla 28 EU-länder. När regeringen tillträdde låg sysselsättningsgraden på , och har den alltså ökat till trots att vi har gått igenom en mycket allvarlig ekonomisk kris. har sysselsättningsgraden minskat generellt i EU-länderna.Vad som är mer remarkabelt är att sysselsättningsgraden stod still under de socialdemokratiska , som präglades av stark ekonomisk utveckling med hög tillväxt och en världsekonomi som växte. Trots att vi har gått igenom den värsta ekonomiska krisen sedan depressionen har sysselsättningsgraden ökat.Om utvecklingen följer våra prognoser har vi goda förutsättningar att nå 80 procents sysselsättning under detta år. Det vore naturligtvis glädjande om vi som land, som ligger högst, kan se ytterligare ökning av sysselsättningsgraden. Detta beror på att har en utveckling på arbetsmarknaden som avviker rätt mycket från övriga länder. I har sysselsättningen vuxit kraftigt också under krisåren.Det är bara och som kan jämföra sig med varandra när det gäller sysselsättningsökning. Över en kvarts miljon människor har fått arbete . Det beror på att vi har fört en bred politik för att öka sysselsättningen. En hörnsten har varit att det ska löna sig bättre att arbeta.Senast för sedan slog fast att detta har fungerat väl och att jobbskatteavdraget har haft betydande effekter på sysselsättningen. Samma resultat har både och tidigare redovisat.Vi har också fört en politik där fler företag ska vilja anställa. Vi har infört lättnader för företag, framför allt på kostnadssidan, för att anställa unga och människor som varit arbetslösa. Vi har även gjort omfattande insatser för att rusta människor så att de ska kunna få ett arbete. Få länder har så omfattande arbetsmarknadspolitiska insatser som Sverige.Vi har därtill kunnat lägga om utbildningspolitiken så att den numera är inriktad på kärnkunskaper, och vi har höjt lärarnas status genom ökade lönetillägg och resurser.Den stora fara vi nu ser är den vänsterpolitik som Socialdemokraterna, initiativ, och vill lägga till grund för regeringspolitiken efter valet. Kärnan i den politiken är två viktiga åtgärder. Den ena är att bygga ut Amspolitiken. Det handlar framför allt om att förstärka fas 3 så att fler människor ska delta i den verksamheten. Den andra är att bygga ut den typ av åtgärdsgarantier som vi prövade på 90-talet.I båda fallen vet vi att det är åtgärder som leder till en rundgång där åtgärd blir åtgärd blir åtgärd blir utförsäkring blir utanförskap och fastlåsning. Socialdemokraterna tänker sig att införa en åtgärdsgaranti där det enda man garanterar är ett långvarigt utanförskap från arbetsmarknaden.Det andra ledet i Socialdemokraternas, , och Feministiskt initiativs politik är breda skattehöjningar på jobben. Tyvärr vet vi vad den politiken ledde till: kraftigt ökade ekonomiska klyftor. av den förmögenhetskoncentration som har tillkommit i ligger under de socialdemokratiska åren. av de inkomstskillnadsökningar vi har upplevt ligger under de socialdemokratiska åren.Man pressade helt enkelt ut människor för att uppnå sina arbetslöshetsmål och låste fast dem i utanförskap utanför arbetsmarknaden. Då pressar man också upp de ekonomiska klyftorna. Det är tragiskt. börjar bli sig lik.