· H21054 · 2014-11-06 15:48:28 — Som jag sade inledningsvis i förra interpellationsdebatten ber jag om ursäkt för att jag inte har rösten riktigt i lag, men jag ska försöka göra mitt bästa, med respekt för kammaren och de nya debattörerna. har frågat miljöministern om hon avser att verka för att det kan genomföras licensjakt på varg . Han har vidare frågat henne om vilken rovdjurspolitik som miljöministern och regeringen kommer att föra och vilka målsättningar som hon har för att säkra djurhållning, jakt och brukade marker. Frågan har överlämnats till mig för besvarande. Jag vill inledningsvis framhålla att regeringen anser att ska ha långsiktigt livskraftiga stammar av rovdjur som ger en biologisk mångfald, bidrar till att uppnå miljökvalitetsmål och lever upp till , som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras, och socioekonomiska hänsyn ska tas. Genom ändring av jaktförordningen har fått ökad möjlighet att delegera rätten att fatta beslut om skydds- och licensjakt på stora rovdjur till länsstyrelserna. beslutade att delegera rätten att fatta beslut om skyddsjakt på varg, björn och lodjur till alla länsstyrelser utom på . Därmed har regionaliseringen av skyddsjakten ytterligare förstärkts. När det gäller licensjakt på varg beslutade att delegera rätten att besluta om licensjakt på varg till länsstyrelserna i det mellersta rovdjursförvaltningsområdet. Det innebär att om de stränga kriterierna i jaktlagstiftningen uppfylls kan vissa av dessa länsstyrelser fatta beslut om licensjakt på varg . Frågan om de senaste två årens licensjakter är förenliga med åtaganden enligt art- och habitatdirektivet är föremål för prövning i de svenska domstolarna. Licensjakten är föremål för prövning i kammarrätten, och licensjakten är föremål för prövning i förvaltningsrätten. Regeringen följer utvecklingen noga. har haft invändningar mot tidigare beslut att tillåta licensjakt på varg. I denna fråga finns ett överträdelseärende. har också haft invändningar mot att rätten att överklaga beslut om jakt inskränks i i förhållande till kommissionens tolkning av . Även i denna fråga finns ett överträdelseärende. Det behövs mer samverkan mellan dem som berörs av rovdjurspolitiken och en respekt för både människor och rovdjur. Vi ska ha livskraftiga bestånd av våra stora rovdjur, och det ska vara möjligt att bedriva djurhållning för att hålla markerna öppna och att bedriva jakt. Regeringen anser att rovdjursförvaltningen behöver utvecklas för att miljökvalitetsmålen ska uppnås och att ersättningarna behöver höjas för att förebygga och ersätta rovdjursskador på tamdjur. Regeringen föreslår därför i budgetpropositionen att ytterligare anslås för detta ändamål. Det är min förhoppning att konflikterna kring rovdjurspolitiken bättre kan förebyggas. Jag vill tacka landsbygdsministern för svaret. Jag är från sydvästra och skrev interpellationen från i jaktmarkerna, inte långt från i kommun, där det dödades en tax av varg, en i raden av hundar i under det här året som under jakt eller övning till jakt har blivit rovdjursangripna och ofta dödade. Jag skrev interpellationen till miljöministern, med tanke på att hon i allra högsta grad, som ansvarig för delar av området rovdjurspolitik, bör delta i debatterna. Men jag uppskattar att landsbygdsministern, som har ansvar för jaktfrågorna, tar debatten. Det är en oerhört viktig fråga. Vi lever i vår bygd med dagliga situationer - i , och andra län som har en hög andel av den svenska vargstammen. Man räknar med ungefär 20 föryngringar av varg i , och varje föryngring motsvarar 10 vargar, vilket gör en ungefärlig siffra på 200 vargar. De flesta av dem rör sig inom länets gränser. En del ingår i revir som vi delar med grannarna. Det stärker grannsamverkan i gränskommittéerna med och Hedmark. En del ingår i revir mot och en del i revir mot . Men alla har det gemensamt att de påverkar förutsättningarna för jaktens bedrivande, för hundverksamhetens bedrivande och inte minst för landsbygdens fortsatta utveckling och för jordbruket. Det berör många olika målsättningar. Det handlar om regional utveckling, och det handlar om miljömålen och möjligheterna att i våra bygder kunna bedriva en aktiv och utvecklande fåravel. Vi har hört olika uttalanden från regeringsrepresentanter . Miljöministern och vice statsministern menade i partiledardebatten att forskarna som rapporterar om vargen tvingas skrivas vinklade rapporter. Jag tyckte att det uttalandet var mycket anmärkningsvärt och undrar om landsbygdsministern instämmer i miljöministerns och vice statsministerns uttalande om hur forskarna tvingas skriva vinklade rapporter. Många i våra bygder ställer sig frågan: Vad är regeringens rovdjurspolitik? Hur ser man på kommande vinter? Hur kommer man att agera för att se till att beslut fattade här i kammaren kommer att verkställas? Efter sådana uttalanden kring synen på licensjakt och synen på underlag till beslut som har fattats här i är det många, både boende och intressenter i och på andra ställen, som ställer sig frågande kring regeringens inriktning och inställning. Vad är egentligen er hållning i regeringen kring den här frågan? Mer detaljerat: Hur kommer ni att driva rovdjurspolitiken, och vilka beslut eller förändringar planerar ni för att få en praktisk, funktionell, tillämpbar förvaltning? Det handlar inte bara om varg utan också om andra rovdjur. Jag är en av de åtskilliga som har berörts under den här hösten, när ett lamm togs av lodjur hemma i hagen . Vi har haft 16 olika angrepp i , och 120 får har blivit tagna det här året. Jag är liksom interpellanten från , fast jag kommer från i norra delen av , där jag tror att vi har ännu mer varg än i hemtrakter. Jag är, liksom i , bekymrad över de miniminivåer som har föreslagit. Man har föreslagit att det ska finnas elva föryngringar i som en miniminivå, vilket omfattar ungefär 110 vargar. Trots att viltförvaltningsdelegationen har föreslagit 5-7 vargar lyssnar inte på det örat. Beslutet är problematiskt för enskilda läns möjligheter att komma till rätta med överkoncentrationen av varg. Det blir liksom en snedfördelning inom samma förvaltningsområde, i det här fallet det mellersta förvaltningsområdet. Älgjägarna är också oroliga för älgjakten. Ungefär 3 000 älgar tas av vargen i . tar älgjakten 6 500-7 000 älgar. Jag har inga aktuella siffror för året, men det är säkerligen flera hundra färre än det brukar vara, eftersom det inte finns älg i många områden, så att de helt enkelt får ställa in älgjakten. Det är en stor problematik. Oron är stor bland jägarna, speciell med tanke på att vargens huvudsakliga sommarföda är älgkalv. av återväxten blir vargmat, och då finns det till slut bara en äldre stam älgar kvar, när generationsväxlingen inte har fungerat på grund av vargen. Jag hoppas att regeringens målsättning ligger i linje med jägarkårens och landsbygdsbefolkningens, att den hållbara rovdjurspolitiken är ämnad att verkställas och att licensjakt genomförs i linje med besluten. Mitt svar på interpellationen är regeringens svar. Det är också regeringens hållning i dessa frågor. Den bygger på det beslut som togs i kammaren 2013 om nya mål för rovdjurspolitiken, då man sade att det skulle finnas 170-270 individer när det gäller varg som ett referensvärde. har senare fastslagit att det ska vara 270 individer. Jag har fullt förtroende för bedömningar, och jag tänker inte ifrågasätta att har gjort en felaktig bedömning av detta. Jag har också fullt förtroende för de länsstyrelser som har delegerats att hantera detta. Det är inte min sak att ifrågasätta forskningen. Men jag vill ändå nämna att det finns forskning på flera håll om detta. Skandulv är ett institut som tittar på detta. Vi har också , Viltskadecenter och SLU. Sedan har vi som bidrar i detta sammanhang. Enligt finns det i 400 vargar. Av dem finns 370 i . 50 vargar sägs vandra över gränsen mellan och . Regeringens hållning i detta sammanhang är att vi har förtroende för det beslut som har tagit och att vi har ett förtroende för de länsstyrelser som ska hantera detta i praktiken i de berörda områdena. Jag skulle vilja fortsätta reflektera över och samtala kring de regionala förutsättningarna. Det är positivt att landsbygdsministern nämner olika referenstal beträffande den nationella nivån. Min reflexion är att en stor del av den nationella målsättningen redan uppnås lokalt i 16 kommuner där vi har 200 vargar. Anser landsbygdsministern att det är skäligt att ett län av storlek ska ha en så stor andel av den svenska vargstammen? Utifrån tidigare interpellationsdebatter nämner landsbygdsministern livsmedelsstrategin och vikten av att öka produktionen av svensk mat. Om man kopplar detta till vargfrågan undrar jag hur man ser på förutsättningarna för fåravel i , och . Vilka åtgärder tänker regeringen vidta för att stärka förutsättningarna för att kunna utveckla produktionen av lamm och andra djurarter i dessa bygder när vi ser att antalet vargar ökar och att antalet angrepp på fårbesättningar ökar? Trots rovdjursstängsel hoppar vargen in och tar lamm. Vilka insatser avser regeringen att göra som verkligen stärker förutsättningarna för att kunna öka produktionen av lamm? Detta efterfrågas alltmer i . Allt fler kommuner och landsting uppmanas att handla upp närproducerat om det går, men framför allt fler produkter som kan produceras inom rimliga avstånd. Inte minst tycker folk att det är väldigt viktigt att ha öppna landskap. Det är också någonting som vi diskuterar i politiska sammanhang. När många fårägare nu på grund av vargen planerar att avveckla sin verksamhet efter alla attacker kommer det långsiktigt att få oerhört stora konsekvenser för landskapsbilden i . Det är en större fråga, och det krävs en strategi kopplad till livsmedelsstrategin men också en konkret förvaltning som gör att vi kan minska antalet vargar och andra rovdjur. Jag ska ta ett exempel. Enligt statistik har det i skett totalt 37 rovdjursangrepp fram till . De flesta angrepp har gjorts av varg på får. Men också jakthundar har angripits. är det drygt tio hundar som har angripits bara i . och lokatt, som jag nämnde tidigare, har också angripit djur. Vi märker att förekomsten ökar . När folk lever under dessa förutsättningar ökar misstron och delaktigheten blir ifrågasatt när det handlar om legitimitet och förtroende för fattade beslut. Min fråga till regeringen och landsbygdsministern är: Kommer ni att slå vakt om det regionala inflytandet över skyddsjakten, och planerar ni några förändringar i förhållande till lagstiftning eller författningar när det handlar om rovdjurspolitiken? Hur anser ministern att vi ska ha det med föryngringen när det gäller antal djur? Ministern skriver i svaret om vikten av samarbete och samordning. har lämnat förslag på antal djur i fråga om föryngring. Detta är inte förslag. För ett par sedan besökte jag ett par en dryg mil utanför . De berättade att de när de inte var hemma hade sina fyra hundar i en hundgård . När de kom hem rapporterade grannarna att ett tiotal vargar hade strukit runt hundgården och ylat. Hundarna som skällde hade lockat till sig vargarna. Det är så situationen och verkligheten ser ut för många ute i skogsbygderna i . Det är inte tryggt för vare sig tamdjur eller deras ägare. Det händer såklart inte saker , men var och är det rapporter om angrepp på får och framför allt hundar. Det är verkligheten i vardagen i . Vi har hört miljöministerns uttalanden och önskan om att licensjakten inte ska bli av detta år. Man undrar därför vilket ben regeringen egentligen kommer att stå på, och jag tycker att frågan är berättigad. ställer massor av frågor till mig på detaljnivå. Jag vill upplysa honom om att denna riksdag faktiskt har tagit beslut om regionalisering. Det som du försöker säga är att jag ska börja toppstyra detta. Det är tvärtemot vad denna riksdag har uttalat, och det tänker jag inte göra. Jag är övertygad om att den länsstyrelse som hanterar dessa frågor i gör korrekta bedömningar. Jag tänker inte göra någon bedömning av hur många vargar som ska finnas i eller i något annat län eller hur föryngringarna ser ut. Detta överlåter jag till de myndigheter, forskare och andra som jobbar med frågorna. Däremot har vi gett ett uppdrag till SLU att titta på de indirekta skadorna och vad de innebär och hur ersättningarna skulle kunna se ut. Vi har i budgeten föreslagit 20 miljoner mer för detta, vilket jag sade i svaret. Sedan har samtliga länsstyrelser utom rätt att fatta beslut om skyddsjakt när de bedömer att så måste ske. Jag har inte något mer att säga om detta, och jag tänker inte ge mig in i någon ytterligare debatt om att en minister ska gå emot som har sagt att vi ska ha en regionalisering av dessa frågor. I riksdagsbeslutet anges ändå gynnsam bevarandestatus, och antal när det gäller föryngring diskuteras utifrån det beslut som har tagits. Jag vill uppmärksamma den process som pågår. Det ska komma ett förvaltningsskede och en tillämpningsfas efter det riksdagsbeslut som fattades . Eftersom ministern i sitt svar nämner samordning och samverkan vill jag säga att det är angeläget att uppmärksamma det lokala och regionala arbete som görs ute i länen. Där finns olika intressegrupper representerade vid landshövdingarnas bord och diskuterar vilken skälig nivå det ska vara på antalet föryngringar av varg i , , med flera län i . Sedan möter de synsätt, som inte är detsamma som det på länsstyrelsenivå, och det föder ett antal frågeställningar. Jag hoppas att regeringen arbetar i samråd med regionerna. Det är oerhört viktigt för att kunna fatta bra inriktningsbeslut som också får praktisk tillämpning. Vi har i debatten hört ordet älgstam nämnas. På i går sändes ett reportage från där en tidigare kollega till oss, en socialdemokratisk representant för kommunen, berättade om problematiken med arrendepriserna, hur de nu sjunker i . På kommunens egen mark sänker man arrendepriserna för att kunna arrendera ut mark för jakt. Det sker på grund av att älgstammen är så utsatt och prövad av vargen att den är jaktbar. Därmed tappar man stora grupper jägare, sådana som tidigare jagat i bygderna, vilket i sin tur stärkt turistnäringen och dess möjligheter. De här är jätteviktiga frågor, och självklart kommer jag och regeringen att följa dem regionalt och också ta till oss de fakta som myndigheter som levererar. Vi kommer även att följa forskningen. Vi ska ha respekt för rovdjuren, men vi ska också ha respekt för de människor som bor ute i bygder där rovdjuren finns. Dessa människor ska kunna känna sig trygga. Det här är inget lätt område. Sedan kan man tvista om vad som är exakt rätt nivå. Jag tror inte att vetenskapen någonsin kommer att komma fram till exakt rätt antal. Överläggningen var härmed avslutad.