· H110471 · 2014-06-03 18:00:25 — Om det är det som interpellanten vill kan vi föra en diskussion om den frågan. Jag skulle därför gärna vilja få svar på detta. Jag fortsätter att prata lite om och antalet mål. Återigen: har i praktiken bara en styråra, bara ett verktyg i verktygslådan, och det är kort och gott räntan. Finanspolitiken eller den politik som utförs i den här kammaren har många fler verktyg. Hur behjärtansvärd klimatutmaningen än är - där håller jag med - tror jag att den hanteras bättre genom beslut i den här kammaren än via Riksbanken.Däremot står det mycket riktigt, som både och säger, i förarbetena till penningpolitiken att de inte ska stödja den allmänna ekonomiska politiken. Jag menar att gör så genom att man använder en teknik som kallas för flexibelt inflationsmål, det vill säga att man siktar på 2 procents inflation. Tanken med det är att man ska få en förväntningsbild för lönerörelsen, alltså att man ska ha 2 procents inflation så att man sedan kan utforma lönekraven och sedan få en löneförhandling som är rimlig och ansvarsfull. Men sedan kommer det att bli så, och har blivit så över tiden, att inflationen ibland är lite högre än och ibland lite lägre än beroende på hur ekonomin i övrigt fungerar. Här har alltså möjlighet att vara flexibel inom ramen för att inte påverka inflationsförväntningarna så att de avviker från . Om man skulle göra det skulle det bli problem med lönebildningen i . Det tror jag inte att vare sig fackföreningarna eller arbetsgivarna skulle tycka var bra. Låt oss försöka reda ut frågan om staten lånar dyrt eller billigt. Jag har tittat på det . lånar just nu pengar till 1,81 procents ränta. Det är vad de betalar. Det är den ränta som staten betalar när man lånar pengar. Det finns inga mellanhänder i privata banker som skär emellan här, utan detta är den absolut lägsta ränta som kan få när man lånar pengar. Det är den ränta som får när man lånar pengar, och den kommer staten till godo. Det finns inga elaka privata banker som skär emellan här. Jag kan säga till att jag översiktligt har tagit del av litteraturen om dessa statsägda banker men säkert inte lika mycket som har gjort. Jag har säkert mycket att lära om detta. När det gäller finansiell stabilitet är det allmänt så att har gått före, eller skiljer ut sig från EU-länderna i övrigt, genom att kräva att svenska banker ska ha mer kapital än europeiska banker. Detta gjorde vi i första hand i en uppgörelse med även och då vi tillsammans kom överens om att det vore bra för det svenska banksystemet. Det blev också mycket bra. Det blev mer stabilitet i bankerna, och man kräver att kapitalägaren satsar mer pengar. Förhoppningsvis blir kapitalägarna också mer angelägna om att bankerna sköts på ett bra sätt. Det är alltså olika effekter. har fattat beslut om att öka kapitalet ytterligare i svenska banker. kommer då att bli det land som kanske har de mest stabila bankerna i . Det är alldeles utmärkt. Enligt min uppfattning är det så man gör för att förhindra finanskriser , det vill säga att bankerna själva ska ha en större krockkudde än de hade tidigare. Detta kommer också att leda till att bankaktier på börsen blir mindre volatila, som man säger på finansspråk. De kommer kort och gott att röra sig mindre. De kommer att bli tråkigare aktier. Om det är en tråkig aktie som rör sig mindre kommer också avkastningskravet på den aktien över tiden att sjunka i och med att den är mindre riskfylld. Det betyder faktiskt att det är aktieägarna som kommer att stå för den stora kostnaden och betala den ökade kapitaltäckningen i bankerna och inte kunderna. När talar om de statliga bankerna undrar jag om det egentligen är så att han menar att banksystemet bör förstatligas. Är det detta som det hela kokar ned till eller att ska ge krediter till företag? Om det är det som interpellanten vill kan vi föra en diskussion om den frågan. Jag skulle därför gärna vilja få svar på detta. Jag vill först säga till att Bank of grundades på initiativ av lokala lantbrukare i delstatskongressen därför att de inte fick lån från Wall Street-bankerna. Det är riktigt att den är statlig. Men en viktig funktion är att de lånar ut pengar till lokala så kallade community banks, och de är privata. I denna delstat finns det fler community banks per 100 000 invånare än någon annanstans i . Nej, jag är inte för någon sorts banksocialisering och att alla banker skulle vara statliga. Min fråga gällde detta med som även den liberalkonservativa regeringen i har ställt sig bakom. Initiativet kom från den tidigare , men den nuvarande borgerliga brittiska regeringen har fortsatt med detta. Det var det som min fråga gällde. När det gäller en oberoende riksbank undrar jag vad den är oberoende av. Här är jag rätt influerad av som fick till minne 2001 och som var chefsekonom. Han lyfte fram detta i sin senaste bok . Han menar att och , länder som inte har oberoende riksbanker, har klarat finanskrisen bättre. Han menar att det inte finns något riktigt oberoende utan att de som sköter de så kallade oberoende riksbankerna ofta är rekryterade från finanssektorn, alltså den sektor som har skapat sådana kriser. Det är inte bara jag utan även som ställer frågan. Kanske är det att börja se över detta. Är det så bra med oberoende riksbanker? Jag vill först säga till att Bank of grundades på initiativ av lokala lantbrukare i delstatskongressen därför att de inte fick lån från Wall Street-bankerna. Det är riktigt att den är statlig. Men en viktig funktion är att de lånar ut pengar till lokala så kallade community banks, och de är privata. I denna delstat finns det fler community banks per 100 000 invånare än någon annanstans i . Nej, jag är inte för någon sorts banksocialisering och att alla banker skulle vara statliga. Min fråga gällde detta med som även den liberalkonservativa regeringen i har ställt sig bakom. Initiativet kom från den tidigare , men den nuvarande borgerliga brittiska regeringen har fortsatt med detta. Det var det som min fråga gällde. När det gäller en oberoende riksbank undrar jag vad den är oberoende av. Här är jag rätt influerad av som fick till minne 2001 och som var chefsekonom. Han lyfte fram detta i sin senaste bok . Han menar att och , länder som inte har oberoende riksbanker, har klarat finanskrisen bättre. Han menar att det inte finns något riktigt oberoende utan att de som sköter de så kallade oberoende riksbankerna ofta är rekryterade från finanssektorn, alltså den sektor som har skapat sådana kriser. Det är inte bara jag utan även som ställer frågan. Kanske är det att börja se över detta. Är det så bra med oberoende riksbanker? Jag ska ägna en del av mitt slutanförande till att svara på fråga om bankdelning som hon ställde förut. Det finns ett sådant förslag som EU arbetar med, och det kallas för Liikanenrapporten. Det är en finsk före detta minister som har utarbetat den. Tanken är, precis som säger, att man ska försöka separera lån till företag och hushåll från investmentbankdelen. Jag tror att detta blir ett problem. Ett problem är att det är mycket svårt att göra en gränsdragning. Jag kan nämna ett annat problem. Vi kan som exempel ta den senaste kraschen, 2008. var en investmentbank. Tanken i Liikanenrapporten är att man skulle låta investmentbankdelen vara i fred. Men denna bankkrasch höll på att sänka hela världsekonomin. Även om vi hade haft denna bankdelningslagen då hade man inte rått på de problem som man hade. Min bedömning är att den väg som i första hand , men även , har tagit för att öka stabiliteten i banksektorn är att tvinga aktieägarna att stoppa in mer pengar i bankerna, dels för att göra dem mer robusta, dels för att göra kapitalägarna mer rädda för att om det går dåligt förlorar de mer pengar. Det är den väg som vi bör gå vidare på. Här har tagit på ledartröjan och har stoppat in väldigt mycket mer pengar i bankerna än andra har gjort. Därför tycker jag att Liikanenrapporten om bankdelning är ett sidospår. Men, återigen, det finns andra länder som tycker annorlunda. Detta bearbetas i EU just , och vi vet inte vad som kommer ut av detta. Det finns också länder som har liknande förslag, både och . lever förstås i en politisk miljö. Det är finansutskottet som bestämmer vilket mål ska ha. Det är också finansutskottet som kallar riksbankschefen plus en vice riksbankschef med regelbundenhet till utfrågningar. Det är alldeles utmärkt. Därför tycker jag i princip att tingens ordning är bra. I huvudsak handlar det om att om man har bara ett mål går det bara att ha ett medel. Andra medel som vi har här i bör användas till frågor som är av mycket behjärtansvärd karaktär, till exempel klimathotet. Jag ska ägna en del av mitt slutanförande till att svara på fråga om bankdelning som hon ställde förut. Det finns ett sådant förslag som EU arbetar med, och det kallas för Liikanenrapporten. Det är en finsk före detta minister som har utarbetat den. Tanken är, precis som säger, att man ska försöka separera lån till företag och hushåll från investmentbankdelen. Jag tror att detta blir ett problem. Ett problem är att det är mycket svårt att göra en gränsdragning. Jag kan nämna ett annat problem. Vi kan som exempel ta den senaste kraschen, 2008. var en investmentbank. Tanken i Liikanenrapporten är att man skulle låta investmentbankdelen vara i fred. Men denna bankkrasch höll på att sänka hela världsekonomin. Även om vi hade haft denna bankdelningslagen då hade man inte rått på de problem som man hade. Min bedömning är att den väg som i första hand , men även , har tagit för att öka stabiliteten i banksektorn är att tvinga aktieägarna att stoppa in mer pengar i bankerna, dels för att göra dem mer robusta, dels för att göra kapitalägarna mer rädda för att om det går dåligt förlorar de mer pengar. Det är den väg som vi bör gå vidare på. Här har tagit på ledartröjan och har stoppat in väldigt mycket mer pengar i bankerna än andra har gjort. Därför tycker jag att Liikanenrapporten om bankdelning är ett sidospår. Men, återigen, det finns andra länder som tycker annorlunda. Detta bearbetas i EU just , och vi vet inte vad som kommer ut av detta. Det finns också länder som har liknande förslag, både och . lever förstås i en politisk miljö. Det är finansutskottet som bestämmer vilket mål ska ha. Det är också finansutskottet som kallar riksbankschefen plus en vice riksbankschef med regelbundenhet till utfrågningar. Det är alldeles utmärkt. Därför tycker jag i princip att tingens ordning är bra. I huvudsak handlar det om att om man har bara ett mål går det bara att ha ett medel. Andra medel som vi har här i bör användas till frågor som är av mycket behjärtansvärd karaktär, till exempel klimathotet.