· H110487 · 2014-06-02 09:44:00 — har frågat mig vad jag gör för att försäkra mig om att bevakningsföretag inte bedriver olaglig jakt på graffitimålare. Interpellanten frågar också vad jag avser att göra för att ge upprättelse till personer som har behandlats rättsvidrigt av myndigheter och för att försäkra mig om att detta inte upprepas.Skadegörelse i form av klotter utgör ett stort samhällsproblem. Kostnaderna för skadegörelse är stora för såväl det allmänna som för näringsliv och privatpersoner. Därför är det angeläget att förebygga och bekämpa sådan brottslighet. Jag vill dock betona vikten av att det måste göras i rättssäkra former och att det är allvarligt om inte regelverket följs.Verksamheten i bevakningsbranschen regleras av lagen om bevakningsföretag. som har auktoriserats får bedriva bevakningsverksamhet. Auktorisation får beviljas om det kan antas att bevakningsverksamheten bedrivs på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt och inte har en från allmän synpunkt olämplig inriktning.Väktare som bedriver spaning och utredning i fråga om brott som hör under allmänt åtal utgör enligt föreskrifter exempel på vad som gör att en verksamhet kan anses olämplig. Det är som utövar tillsyn över auktoriserade bevakningsföretag och som kan återkalla en auktorisation om företaget brister i sin verksamhet.Vad gäller frågan om upprättande av register vill jag framhålla att det bland annat i personuppgiftslagen finns bestämmelser som syftar till att skydda den enskildes personliga integritet. Personuppgiftslagen gäller både för myndigheter och enskilda. Den är tillämplig vid databehandling av personuppgifter och i vissa fall vid behandling av sådana uppgifter. Datainspektionen har ett tillsynsansvar enligt lagen.Jag förutsätter att berörda myndigheter i sitt arbete följer gällande regelverk. Personer som anser sig ha blivit felaktigt behandlade av en myndighet har möjlighet att vända sig till , , eller Justitiekanslern, denna bakgrund har jag inte för avsikt att vidta några åtgärder på området. Interpellationen handlar om att civilklädda och gömda väktare ägnar sig åt spaningsverksamhet genom att följa efter, fotografera och filma människor långt utanför väktarnas bevakningsområden. Det handlar om metoder som strider mot reglerna för bevakningsföretag och mot personuppgiftslagen, och det handlar om att politiker och myndigheter har låtit detta ske.Därför vill jag börja med att säga att det är anmärkningsvärt att justitieministern i sitt svar tar utgångspunkt i frågan om skadegörelse. Detta är en fråga om rättssäkerhet och inte en fråga om klotter. Det är lätt att tolka det som att ministern vill ursäkta de olagliga metoderna i den mån de förekommer.Det är också anmärkningsvärt att justitieministern inte ens tycks uppröras över att det statliga dåvarande har erkänt att de i strid med reglerna har anlitat civilklädda väktare som bedriver spaning på presumtiva klottrare på all allmän plats i . När justitieministern förutsätter att berörda myndigheter följer regelverket är det märkligt i relation till att interpellationen ställs mot bakgrund av att de nämnda myndigheterna inte följer gällande regelverk. Hur kan justitieministern då förutsätta att de följer det regelverk som de bevisligen inte följer, vilket framkommer i den bok som jag hänvisar till i interpellationen?Det är uppenbart att de lagrum ministern hänvisar till inte är tillräckliga eftersom dessa metoder har kunnat användas i snart två decennier - detta trots en tidigare muthärva och registerdom som rullades upp mot dåvarande och trots en omfattande mediegranskning av CSG åren 2011-2012.Det är inte svårt att få tillstånd att bedriva bevakningsverksamhet, då det räcker att de ansvariga personerna har en viss utbildning och är ostraffade. Det räcker alltså att ljuga i sin ansökan och påstå att verksamheten ska bedrivas på ett korrekt sätt, och så är företaget i gång. Om justitieministern hade frågat om de ansåg att de hade tillräckliga resurser för tillsyn skulle de antagligen ha svarat nekande. Det är det svar som har framkommit i den kontakt som har funnits med länsstyrelsen.Det räcker att ett fuskande företag byter personer i ledande befattning för att verksamheten ska kunna fortsätta. Och det är i princip upp till mediers granskning att uppdaga oegentligheter.Datainspektionen har likaledes små resurser med sina föranmälda inspektioner. Företaget kan helt enkelt neka till att register finns. Om justitieministern hade kontaktat rättsenheten på i eller hade hon också fått veta att möjligheten att återkalla ett bevakningsföretags auktorisation är praktiskt taget obefintlig i dag.Sammanfattningsvis svarar justitieministern mycket likt det granskade företaget. De hävdar också att det finns lagar som förbjuder den uppdagade verksamheten. Eftersom de aldrig skulle få för sig att bryta mot lagen kan den verksamheten inte heller existera på riktigt. Men en sådan solklar lögn ska inte räcka för att komma undan ansvaret i en rättsstat. Det är ett mycket naivt förhållningssätt att tro att nuvarande lagstiftning skulle vara tillräcklig när verksamheten så uppenbart bara fortsätter, trots tidigare granskningar och domar. Jag blir lite upprörd över att man inte får nämna den problematik det handlar om, nämligen att skadegörelsen är rätt omfattande. Det är naturligtvis inte poängen i interpellationen eftersom interpellanten uppenbarligen inte tycker att det är något större problem.Låt oss dock fokusera på detta, som är allvarligt, eftersom det finns anmälningar och ifrågasättande av hur företaget har skött verksamheten. Jag tar också, i min beredning, kontakt med vederbörliga myndigheter och sätter mig in frågan. Med anledning av den artikelserie som publicerade 2011 höll ett första möte med företrädare för för att, så att säga, förhöra dem om saken. gjordes en inspektion i företagets lokaler i eftersom synpunkter som inte kom in upprepades. Ett antal förelägganden kom också . De rörde framför allt brister i avtal mellan olika kunder och otillräcklig utbildning hos vissa butikskontrollanter; likväl gjorde man detta. rapporterade CSG vilka åtgärder de hade vidtagit. Man inledde alltså ett ganska noggrant granskningsarbete. Och varje myndighet vill naturligtvis ha mer resurser.När det gäller anmälningar har det kommit in ett trettiotal anmälningar som rör den typen av frågeställningar som bokförfattaren och interpellanten tar upp. säger att man i ett fåtal fall har kunnat påvisa förhållanden som stöder omständigheterna, men man har behandlat långt ifrån alla anmälningar. Två anmälningar handlar just om att väktare har arbetet civilklätt och inte enligt reglerna. Där pågår tillsynsärendet, om jag är rätt informerad.Datainspektionen har också tittat på hur man använder personuppgifter. Det är ju en annan sak som dyker upp i interpellationen och i boken. Datainspektionen har gjort en granskning i en omgång i alla fall. Då fann man att som helhet kunde man inte se att verksamheten var kränkande, enligt personuppgiftslagen i varje fall. När det gäller internetfilmen som också nämns i boken är det oklart vem som har publicerat den, och sammanfattningsvis kan man säga att Datainspektionen uttalade att de utgår från att företaget ser över rutinerna i flera avseenden. Och det är väl bra att man gör så.Min poäng med detta är att ansvariga tillsynsmyndigheter har reagerat - med rätta - på de missförhållanden som har beskrivits i artiklar och i boken. Det är självklart att så måste ske. Man har också gått igenom ärende efter ärende. Men det krävs också i en rättsstat att man kan bevisa och att man kan påtala att detta bryter mot föreskrifter och regler. Det har inte skett i många ärenden, vad jag förstår. Detta är inte heller färdighanterat.Myndigheterna gör dock sitt arbete, och jag tycker att det är bra. Sedan har jag respekt för om det kan finnas tjänstemän som tycker att man borde ha ännu mer resurser och så vidare. Men man har inte sett mellan fingrarna när det gäller de beskrivningar av missförhållanden som de här journalisterna har plockat fram. Jag vill ändå återigen säga att det här inte är en fråga om klotter är bra eller dåligt. Jag håller fullständigt med justitieministern om att skadegörelse inte är något positivt; det ska naturligtvis motverkas.Det kan dock inte vara så att målet alla medel. När vi ser på vad en väktares arbetsuppgift faktiskt är - det kanske justitieministern ändå är bekant med - handlar det om egendomsskydd, ett förstärkt egendomsskydd, utöver det som polisen kan ge. Man får bara gripa personer på samma premisser som vem som helst, så kallat envarsgripande. De som arbetar med stationär bevakning släcker lampor, stänger fönster och kontrollerar att dörrar är låsta. För att illustrera att det har förekommit lite annat vill jag läsa ur en av CSG:s egna platsannonser för väktare som publicerades . Det är en annons för ett jobb som verkar vara något utöver det vanliga, skulle man väl kunna säga. Det är tydligt att kunden är främst SL och att det handlar om väktare. Det står att uppdraget i huvudsak består i att motverka skadegörelse för kundens räkning. Sökanden ska ha militär erfarenhet och kunna arbeta under extrema förhållanden. Tycker justitieministern att den platsannonsen rimmar väl med de arbetsuppgifter som en väktare har? Vi kan vara överens om att det är ett problem med skadegörelse. Men om omfattningen av problemet är så stort, är det då inte rimligare att polisen ägnar sig åt spaningsverksamheten? Det är faktiskt de som har möjlighet att göra det och inte väktare.I boken framkommer också många olika fall som visar på hur väktare förföljer människor som man tror klottrar. Till exempel nämns eventet Art of the Streets som arrangerades av tillsammans med Graffitifrämjandet där man följde efter besökare. Då var man civilklädd och följde efter dem i . Det framkommer också exempel på att man sitter och lurar. I stället för att se till att förebygga brott följer man hur hela brottet verkställs, och därefter följer man efter och ser var personerna bor och vilka de umgås med. Det här är ytterst allvarligt, . Det framkommer också väldigt tydligt i de mediegranskningar som har förekommit att detta finns men att ingenting görs. Då menar jag att justitieministern inte bara kan luta sig tillbaka och säga att hon förutsätter att allting går bra till, när det inte gör det. Därför vill jag återigen ställa frågan: Hur tänker justitieministern försäkra sig om att det här upphör , att det inte fortsätter? I boken, som justitieministern ändå verkar ha läst, framkommer det att det har funnits uppgifter om detta så sent . Jag hoppar över annonsen vad gäller tjänst vid bevakningsföretag. Vi kanske ska fokusera på det som interpellationen handlar om. Det är naturligtvis ingen ny uppgift för mig vad väktare har för ansvarsområde och hur regelverket ser ut - jag är rätt insatt i den saken. Skillnaden mellan interpellanten och mig tycks dock vara att interpellanten utgår från att allt som skrivs i en bok är korrekt medan vad myndigheter och rättsväsen möjligen kan kräva som bevisning inte är lika korrekt. Jag har läst vad som har framkommit i boken. Jag konstaterar också, efter kontakt med myndigheterna, att man har agerat och försöker utröna vad som är frågan i de anmälningar som har inkommit. Det är så man arbetar i ett rättssamhälle. Man kan inte ställa sig till doms över någonting baserat bara på uppgifter i en bok. Det måste också bevisas; det måste utredas. Myndigheterna agerat under resans gång; vi har ju fått in anmälningarna . Jag tycker att det är korrekt. Vi har regler, och vi har tillsynsmyndigheter som har befogenheter. Jag konstaterar att de tar sitt ansvar även om de inte i alla delar är överens med vad författarna till den här boken möjligen har lyft fram. Man får fortsätta arbeta med det. Det finns också ett och annat exempel där man kan fundera över om det stämmer. Det uppges i något sammanhang att man för Datainspektionen har visat upp bilder som ska finnas i något fotoregister. Vad vi har kunnat få fram fanns det inte något pågående ärende som rör CSG hos Datainspektionen. Men tiden får väl utvisa hur det är med det.Hur agerar justitieministern? Jo, jag försöker försäkra mig om att de anmälningar som kommer in om missförhållanden när det gäller bevakningsföretag och andra hanteras enligt de regler som är fastställda av riksdag och myndigheter. Det är på det sättet vi arbetar. Skulle det visa sig att det inte finns regler som kan ta itu med brister får man återkomma och ta fram förslag till förändringar och förbättringar.Jag tror att det är oerhört viktigt i ett rättssamhälle att man inte bara utgår från att det som skrivs i en artikel eller i en bok är sanningen. Vi måste också på ett metodiskt sätt utreda saken i alla dess delar.Sedan är det naturligtvis viktigt att bevakningsföretag följer de regler som finns. Jag nämnde också i mitt förra inlägg att hade påtalat brister i avtal med kunder och så vidare hos de här företagen. Det är viktigt att det blir rätt. Jag tycker att det är bra att man har gett den typen av direktiv, rekommendationer och krav som företagen ska följa upp.Granskningen av bevakningsföretagen är väldigt viktig, inte bara vad gäller den typ av problematik som interpellanten lyfter upp utan också i andra sammanhang där de agerar. Väktare är ju inte poliser. Det är alldeles uppenbart att det är polisen som har ansvar för att gripa och så vidare. Väktare har rätt till envarsgripanden, som sades tidigare av interpellanten, och de får bara ingripa mot personer som de tar på bar gärning när dessa begår ett brott som kan straffas med fängelse. Annars får de inte ingripa.Väktare som utför bevakning ska dessutom enligt reglerna bära uniform som har godkänt, och på uniformen ska det stå "väktare" så att man kan se det. Det ska också finnas angivet vilket företag det handlar om.Vi har alltså ganska bra regler. De ska följas upp, de gäller och det finns skäl till att de finns. Vad det gäller det sista är det just det - det finns tydliga regler, men de följs inte.Det är klart att en bok kanske inte kommer med hela sanningen, men det här är en ganska tydlig granskning av olika polisanmälningar som har gjorts. Man har intervjuat personer - myndighetspersoner - som har medgett att de har varit medvetna om vilka metoder som har använts. Det framkommer också, som justitieministern säger, att har haft invändningar mot verksamheten, men likväl har den fortsatt. Det har inte bara varit något som har uppdagats och sedan avslutats utan något som har fortsatt fram till så sent som i höstas.Därför tycker jag fortfarande att det är anmärkningsvärt att justitieministern inte säger sig vilja göra någonting. Det är oerhört allvarligt när man inte kan lite på rättssäkerheten i en stat. Det är tydligt i det här fallet, tycker jag, att det är som att det får fortgå eftersom man anser att klotterproblemen, dem kan man göra lite som man vill med.När det gäller Datainspektionen har man haft problem med att hitta registren eftersom man har varit tvungen att föranmäla besök. Då har registren kanske inte funnits tillgängliga att titta på. Men många har vittnat om att de har blivit fotograferade, och det har även framkommit i polisanmälningar.Det finns också en rad berättelser om att man bara låter brottet begås. Man sitter och spanar och tittar på när det sker. Det har framkommit att det har hänt även när det har varit fråga om lagliga målningar. Graffitimålare har stått och gjort en målning och blivit filmade och fotade av civilklädda väktare. Interpellanten säger att det är anmärkningsvärt att ministern inte vill göra någonting. Låt mig säga så här: Jag gör någonting . Det är mitt ansvar att säkerställa att tillsynsmyndigheter och andra ser till att regler följs. Det är också det som sker kontinuerligt.Vad jag däremot säger i mitt svar är att jag inte har för avsikt att vidta några nya åtgärder med anledning av interpellationen. Det är ju viss skillnad.Jag har försökt beskriva att man har följt upp de anmälningar som har kommit in och att de prövas på ett sakligt sätt. Det är viktigt. säger att myndighetspersoner angett att de vet att saker inte har skötts enligt reglerna. Jag blir ju väldigt bekymrad om vi har myndighetspersoner som i så fall inte har sett till att en anmälan har gått vidare eller påtalat den typen av missförhållanden. Det är naturligtvis väldigt viktigt. Anonyma källor som man inte vet vilka de är kan man inte göra så mycket åt. Det är vars och ens rätt att berätta någonting. Men det är oerhört viktigt att de som arbetar på tillsynsmyndigheter och på annat håll faktiskt anmäler till rätt instans om saker inte sköts enligt reglerna.Jag vill också säga att Datainspektionen har ingripit i ärenden tidigare. Som ett exempel fick 2003 en polisanmälan på sig på grund av att Datainspektionen agerade eftersom företaget hade registrerat just klottrare. Datainspektionen konstaterade också 2006 att hade brutit mot personuppgiftslagen genom att enskilda väktare hade fotograferat personer. Man agerar alltså.Jag konstaterar: Vi har regler, de ska följas och de myndigheter som är satta att följa upp ansvaret ska se till att så sker. Min uppgift - och jag kommer att se till att den fungerar - är att säkerställa att myndigheterna tar det ansvaret. Om de inte skulle göra det på ett sakligt och rättssäkert sätt, då skulle jag vidta åtgärder.