· H110471 · 2014-06-03 18:00:25 — Vad ska väga tyngst?Jag har inte sett att något av de fem största partierna, som är representerade i , vill ändra på riksbankslagen i detta avseende. Det är en viktig konsumentupplysning för folk att veta vad riksbankslagen kommer att innefatta efter ett eventuellt regeringsskifte. Det skulle vara väldigt intressant att få veta. Jag vill koncentrera mig på den fråga och ställer om hur den demokratiska styrningen av ska ökas. Det är en del i frågan, men kanske inte den allra viktigaste.Jag tillhör tillbaka Riksbanksfullmäktige och har i samband därmed utträtt ur finansutskottet. Anledningen är att man inte ska utvärdera sig själv. Det är viktigt att påpeka.Enligt mitt sätt att se det är inte ofelbar. Den ska bara agera och arbeta med stöd av och under den lag som beslutas av . Det betyder att så länge man inte har något annat att styra med än den lagen går det inte heller att ha flera mål för utöver det nuvarande med inflationspolitiken och en stabil finansiell ordning och reda i landet. Det är klart att man skulle kunna tänka sig flera mål. Den amerikanska har det.Herr talman! var tidigare representerade i Riksbanksfullmäktige men är det inte just . Det är däremot genom och den tidigare partisekreteraren . har full insyn i detta. Då kan man fråga sig: Hur ska en ny regering agera? Ska man ändra på detta?Miljöpartiet vill i riksbankslagen införa förslaget att särskild hänsyn ska tas till de miljöutmaningar man har. , som kan tänkas bli en del av koalitionen, vill införa ett annat mål, nämligen sysselsättningsmålet. Helt plötsligt skulle vi sitta med tre mål för Riksbanken.Det vore väldigt intressant att få reda på om ni som har väckt interpellationen avser att ändra riksbankslagen så att det blir en ny situation där olika hänsyn ska tas i . Vad ska väga tyngst?Jag har inte sett att något av de fem största partierna, som är representerade i , vill ändra på riksbankslagen i detta avseende. Det är en viktig konsumentupplysning för folk att veta vad riksbankslagen kommer att innefatta efter ett eventuellt regeringsskifte. Det skulle vara väldigt intressant att få veta. Jag tackar för interpellationen.Låt mig börja med att klarlägga att staten inte lånar pengar av privata banker. Den får därmed inga höjda räntekostnader. Staten lånar heller inte pengar av . Vissa stater försökte göra det , men det gick inte så bra för dem.Riksgäldskontoret lånar upp pengar för statens räkning. Min bedömning är att de gör det mycket professionellt till mycket låga räntor. Därmed får staten en effektiv finansförvaltning. Så ska det vara, och så fungerar det i praktiken i alla andra länder också.Låt mig göra en liten exposé över penningpolitiken. Penningpolitiken är ett monetärt ankare för hela den ekonomiska politiken. Under en lång rad år hade vi som ni vet en fast växelkurs. Under 60-, 70-, 80- och hamnade i regelbundna kriser.Tanken med att ha en fast växelkurs, som vi hade i , var att skulle ha samma kostnadsutveckling som jämförbara länder. Därmed skulle vi få ett ankare, och vi skulle kunna få avsättning för våra produkter på de internationella marknaderna.Vad som hände framför allt under 70- och 80 talet och var att lönebildningen i inte var förenlig med lönebildningen i våra konkurrentländer - , de nordiska länderna, och . Kort och gott steg lönerna kraftigare i än i de länder vi hade fast växelkurs gentemot.Kostnadsläget blev då högre i de svenska företagen, och man kunde inte sälja sina varor på den internationella marknaden. Till följd av detta blev det arbetslöshet. Det problemet löste vi genom att devalvera kronan och göra den billigare. Då återställdes kostnadsnormeringen, och vi kunde återigen sälja våra varor.Sedan tog det . Lönebildningen fortsatte att fungera dåligt. Vi prissatte oss ur marknaderna. Vi devalverade igen. Det skedde , som ni vet.År 1992 blev det ett nytt läge i och med att lät kronan flyta och ett inflationsmål infördes som - det är nu - har fungerat i huvudsak mycket väl, vill jag påstå. Det har fungerat som ett stabiliserande monetärt ankare för lönebildningen i och har därmed lett till att vi inte har fått de kast i lönebildningen som vi fick under 70- och 80-talet.Finanskriser vill jag påstå har funnits så länge som människan har funnits på jorden. De fanns även när bankerna var enormt kapitaliserade, och de finns , när bankerna är sämre kapitaliserade.Den besvärliga poängen med finanskriser är att de har en tendens att ändra skepnad. De hittar nya former. Det kan vara spekulationer i holländska tulpanlökar, som det var . Det kan vara spekulation i irländsk potatis, som det var för ännu längre sedan. Det kan vara en Krügerkrasch, det kan vara oegentligheter, det kan vara märkliga värdepapper som amerikaner konstruerar som ingen begriper eller vad det än är.De kriserna har inget speciellt kännetecken, utan de byter skepnad. Risken med den våg av regleringar som är över banksektorn är att man försöker lösa gårdagens problem.Problemet med att ge en centralbank flera mål är att egentligen har bara ett medel, och det är räntan. Vi lärde oss alla genom skolböckerna att om man har bara ett medel kan man egentligen ha bara ett mål, för annars blir det konflikt mellan målen, om inte målen samvarierar.Detta är kärnan i problemet och anledningen till att inte ska ha fler mål. Man har inte den verktygslåda som till exempel politiken har i finanspolitiken. Jag tackar för interpellationen.Låt mig börja med att klarlägga att staten inte lånar pengar av privata banker. Den får därmed inga höjda räntekostnader. Staten lånar heller inte pengar av . Vissa stater försökte göra det , men det gick inte så bra för dem.Riksgäldskontoret lånar upp pengar för statens räkning. Min bedömning är att de gör det mycket professionellt till mycket låga räntor. Därmed får staten en effektiv finansförvaltning. Så ska det vara, och så fungerar det i praktiken i alla andra länder också.Låt mig göra en liten exposé över penningpolitiken. Penningpolitiken är ett monetärt ankare för hela den ekonomiska politiken. Under en lång rad år hade vi som ni vet en fast växelkurs. Under 60-, 70-, 80- och hamnade i regelbundna kriser.Tanken med att ha en fast växelkurs, som vi hade i , var att skulle ha samma kostnadsutveckling som jämförbara länder. Därmed skulle vi få ett ankare, och vi skulle kunna få avsättning för våra produkter på de internationella marknaderna.Vad som hände framför allt under 70- och 80 talet och var att lönebildningen i inte var förenlig med lönebildningen i våra konkurrentländer - , de nordiska länderna, och . Kort och gott steg lönerna kraftigare i än i de länder vi hade fast växelkurs gentemot.Kostnadsläget blev då högre i de svenska företagen, och man kunde inte sälja sina varor på den internationella marknaden. Till följd av detta blev det arbetslöshet. Det problemet löste vi genom att devalvera kronan och göra den billigare. Då återställdes kostnadsnormeringen, och vi kunde återigen sälja våra varor.Sedan tog det . Lönebildningen fortsatte att fungera dåligt. Vi prissatte oss ur marknaderna. Vi devalverade igen. Det skedde , som ni vet.År 1992 blev det ett nytt läge i och med att lät kronan flyta och ett inflationsmål infördes som - det är nu - har fungerat i huvudsak mycket väl, vill jag påstå. Det har fungerat som ett stabiliserande monetärt ankare för lönebildningen i och har därmed lett till att vi inte har fått de kast i lönebildningen som vi fick under 70- och 80-talet.Finanskriser vill jag påstå har funnits så länge som människan har funnits på jorden. De fanns även när bankerna var enormt kapitaliserade, och de finns , när bankerna är sämre kapitaliserade.Den besvärliga poängen med finanskriser är att de har en tendens att ändra skepnad. De hittar nya former. Det kan vara spekulationer i holländska tulpanlökar, som det var . Det kan vara spekulation i irländsk potatis, som det var för ännu längre sedan. Det kan vara en Krügerkrasch, det kan vara oegentligheter, det kan vara märkliga värdepapper som amerikaner konstruerar som ingen begriper eller vad det än är.De kriserna har inget speciellt kännetecken, utan de byter skepnad. Risken med den våg av regleringar som är över banksektorn är att man försöker lösa gårdagens problem.Problemet med att ge en centralbank flera mål är att egentligen har bara ett medel, och det är räntan. Vi lärde oss alla genom skolböckerna att om man har bara ett medel kan man egentligen ha bara ett mål, för annars blir det konflikt mellan målen, om inte målen samvarierar.Detta är kärnan i problemet och anledningen till att inte ska ha fler mål. Man har inte den verktygslåda som till exempel politiken har i finanspolitiken. Tack för svaret, ministern!Jo, jag vet att staten går över , men den institutionen lånar ju upp på finansmarknaderna.Jag har fortfarande lite svårt att släppa tanken på att staten vid till exempel tunga infrastrukturinvesteringar skulle kunna undvika räntekostnader genom att så att säga låna av sig själv. När allt kommer omkring är inte detta tom teori, utan - i vissa fall ända - agerade centralbankerna i , och med flera länder just så och lånade ut pengar till produktiva investeringar vars avkastning återbetalade lånen, så kallade self-liquidating loans.I den amerikanska delstaten finns det än en bank ägd av delstaten, Bank of , som agerar på det här sättet och där alltså räntekostnader vid infrastrukturprojekt går tillbaka till statskassan i , vilket anses ha bidragit till den här delstatens ovanligt stabila statsfinanser. Bank of kreditförsörjer också ett väl utbyggt nätverk av lokala banker som lånar ut till lokal företagsamhet. Banken grundades , delvis utifrån den problematik som tog upp, att de stora Wall Street-bankerna lånade ut till de stora företagen men inte till det lokala näringslivet.I snart 100 år har Bank of funnits och med undantag gått med vinst. Banken har i den här delstaten pressat ned arbetslösheten till en av de lägsta nivåerna i hela . är det 14 andra delstater i , varav många styrda av republikanerna, som undersöker förutsättningarna för att inrätta en egen delstatsägd offentlig bank.Jag undrar om finansmarknadsministern har tagit del av framgångshistorien i , som väcker stor uppmärksamhet bland ekonomer världen över.Om numera har vingklippt våra centralbankers handlingsfrihet går det givetvis att upprätta nya offentliga banker, precis som skedde i , där den liberalkonservativa regeringen sjösatte en statlig grön investeringsbank för att bidra till kreditförsörjningen inom nyföretagandet i gröna framtidsbranscher med stor potential som inte hade nått en tillräcklig grad av teknologisk mognad för att helt kunna förlita sig på privat kapital.Också i etablerades en offentlig investeringsbank, Banque publique d'investissement, BPI, och i finns den statliga banken , som bland annat spelar en betydande roll för att kreditförsörja den snabba utbyggnaden av förnybar energi.Vi i föreslår i vår budgetmotion nu i vår inrättandet av en svensk grön investeringsbank, och jag skulle gärna vilja höra hur ställer sig till detta förslag.Sedan till fråga. När och jag motionerar om en utredning är det inte så att vi kräver både det ena och det andra, utan vi tycker att detta är intressanta idéer som finns i den internationella debatten, och därför vill vi borra vidare. Sedan får man se vad en utredning, som ska vara brett sammansatt, kommer fram till. Jag kan liksom inte besvara frågan innan utredningen har arbetat klart. Att ställa frågor är vi inte rädda för, utan det tycker vi ska vara tillåtet i en debatt med högt i tak. Tack för svaret, ministern!Jo, jag vet att staten går över , men den institutionen lånar ju upp på finansmarknaderna.Jag har fortfarande lite svårt att släppa tanken på att staten vid till exempel tunga infrastrukturinvesteringar skulle kunna undvika räntekostnader genom att så att säga låna av sig själv. När allt kommer omkring är inte detta tom teori, utan - i vissa fall ända - agerade centralbankerna i , och med flera länder just så och lånade ut pengar till produktiva investeringar vars avkastning återbetalade lånen, så kallade self-liquidating loans.I den amerikanska delstaten finns det än en bank ägd av delstaten, Bank of , som agerar på det här sättet och där alltså räntekostnader vid infrastrukturprojekt går tillbaka till statskassan i , vilket anses ha bidragit till den här delstatens ovanligt stabila statsfinanser. Bank of kreditförsörjer också ett väl utbyggt nätverk av lokala banker som lånar ut till lokal företagsamhet. Banken grundades , delvis utifrån den problematik som tog upp, att de stora Wall Street-bankerna lånade ut till de stora företagen men inte till det lokala näringslivet.I snart 100 år har Bank of funnits och med undantag gått med vinst. Banken har i den här delstaten pressat ned arbetslösheten till en av de lägsta nivåerna i hela . är det 14 andra delstater i , varav många styrda av republikanerna, som undersöker förutsättningarna för att inrätta en egen delstatsägd offentlig bank.Jag undrar om finansmarknadsministern har tagit del av framgångshistorien i , som väcker stor uppmärksamhet bland ekonomer världen över.Om numera har vingklippt våra centralbankers handlingsfrihet går det givetvis att upprätta nya offentliga banker, precis som skedde i , där den liberalkonservativa regeringen sjösatte en statlig grön investeringsbank för att bidra till kreditförsörjningen inom nyföretagandet i gröna framtidsbranscher med stor potential som inte hade nått en tillräcklig grad av teknologisk mognad för att helt kunna förlita sig på privat kapital.Också i etablerades en offentlig investeringsbank, Banque publique d'investissement, BPI, och i finns den statliga banken , som bland annat spelar en betydande roll för att kreditförsörja den snabba utbyggnaden av förnybar energi.Vi i föreslår i vår budgetmotion nu i vår inrättandet av en svensk grön investeringsbank, och jag skulle gärna vilja höra hur ställer sig till detta förslag.Sedan till fråga. När och jag motionerar om en utredning är det inte så att vi kräver både det ena och det andra, utan vi tycker att detta är intressanta idéer som finns i den internationella debatten, och därför vill vi borra vidare. Sedan får man se vad en utredning, som ska vara brett sammansatt, kommer fram till. Jag kan liksom inte besvara frågan innan utredningen har arbetat klart. Att ställa frågor är vi inte rädda för, utan det tycker vi ska vara tillåtet i en debatt med högt i tak. har redan sagt mycket av det jag hade tänkt säga om att utreda och diskutera förutsättningslöst, att vara öppen för att tänka nytt när det behövs. Det var också det jag var ute efter i fråga om den demokratiska styrningen av Riksbanken.Naturligtvis finns det ett riksbanksfullmäktige, men om situationen ändrar sig och vi finner att klimatfrågan eller ojämlikheten för tillfället är det allra viktigaste, kan vi då använda ränteverktyget för att styra? Man skulle kunna ställa sig den frågan. Behöver vi kanske öka möjligheterna? Det är återigen en förutsättningslös, prestigelös fråga som jag tycker förtjänar att tänkas på och diskuteras av flera än mig, som inte är någon fackkunnig person på det här området. Men jag vill i alla fall lyfta frågan.Jag tänkte också ta mig en frihet, när vi nu talar om banksektorn. Vi har ett oligopol av stora, privata banker i , och det är ett problem över hela världen med banker som är för stora för att misslyckas, too big to fail. Det är en diskussion i bland annat , och i har man haft ett system, Glass-Steagall-lagen, som innebar att man juridiskt separerar affärsbanker och investmentbanker, alltså separerar den del av bankerna som försörjer företag och privatpersoner med den reala ekonomin med krediter från den spekulativa delen. Det systemet tjänade väl efter krisen fram till , när man avskaffade det, vilket många anser har bidragit till krisen.Vi har föreslagit en sådan lösning i för att få ökad trygghet och säkerhet och få kontroll över det finansiella systemet. Det har man gjort också i och på alla möjliga håll, och även i väcks frågan igen. Jag passar på, när vi ändå diskuterar, att fråga finansmarknadsministern hur han ser på en sådan bankdelningslag, om vi kallar den så. har redan sagt mycket av det jag hade tänkt säga om att utreda och diskutera förutsättningslöst, att vara öppen för att tänka nytt när det behövs. Det var också det jag var ute efter i fråga om den demokratiska styrningen av Riksbanken.Naturligtvis finns det ett riksbanksfullmäktige, men om situationen ändrar sig och vi finner att klimatfrågan eller ojämlikheten för tillfället är det allra viktigaste, kan vi då använda ränteverktyget för att styra? Man skulle kunna ställa sig den frågan. Behöver vi kanske öka möjligheterna? Det är återigen en förutsättningslös, prestigelös fråga som jag tycker förtjänar att tänkas på och diskuteras av flera än mig, som inte är någon fackkunnig person på det här området. Men jag vill i alla fall lyfta frågan.Jag tänkte också ta mig en frihet, när vi nu talar om banksektorn. Vi har ett oligopol av stora, privata banker i , och det är ett problem över hela världen med banker som är för stora för att misslyckas, too big to fail. Det är en diskussion i bland annat , och i har man haft ett system, Glass-Steagall-lagen, som innebar att man juridiskt separerar affärsbanker och investmentbanker, alltså separerar den del av bankerna som försörjer företag och privatpersoner med den reala ekonomin med krediter från den spekulativa delen. Det systemet tjänade väl efter krisen fram till , när man avskaffade det, vilket många anser har bidragit till krisen.Vi har föreslagit en sådan lösning i för att få ökad trygghet och säkerhet och få kontroll över det finansiella systemet. Det har man gjort också i och på alla möjliga håll, och även i väcks frågan igen. Jag passar på, när vi ändå diskuterar, att fråga finansmarknadsministern hur han ser på en sådan bankdelningslag, om vi kallar den så. Jag tycker att har tjänat väl med olika riksbankschefer. Vi har klarat vår ekonomi bra, och det är tveklöst en välskött riksbank som vi har. Även om vi ligger under inflationsmålet har man börjat vidta åtgärder på den sidan. Man behöver inte gissa alltför mycket för att säga att vi får en räntesänkning . Det är väl mycket som talar för det.Vad ni tar upp tycker jag är intressant. Det är konkurrensen på affärsbankssidan. Jag tror att det är många med mig som hoppas att vi kan få relativt stora affärsbanker, i alla fall medelstora jämfört med vad vi har , de fyra stora jättarna, och få in dem i verksamheten. De har tveklöst vuxit i , för de har kört med en räntepolitik som inte har varit optimal.Ingen skulle vara gladare än jag om satsade kanske 20-30 miljarder på en affärsbank. Det vore underbart. Vad jag förstår har vi också inne på något håll.Bankkonkurrensen är otroligt viktig. Den är viktig för vårt näringsliv - inte för de jättelika företagen, för de har sina kanaler, men för de små och medelstora tycker jag att den är jätteviktig. Där har ni en poäng.Jag vet inte hur Bank of skulle fungera. Var det en delstatsbank? Det är lite annorlunda. Men att vi får nya affärsbanker i som växer hoppas jag verkligen. Jag tycker att har tjänat väl med olika riksbankschefer. Vi har klarat vår ekonomi bra, och det är tveklöst en välskött riksbank som vi har. Även om vi ligger under inflationsmålet har man börjat vidta åtgärder på den sidan. Man behöver inte gissa alltför mycket för att säga att vi får en räntesänkning . Det är väl mycket som talar för det.Vad ni tar upp tycker jag är intressant. Det är konkurrensen på affärsbankssidan. Jag tror att det är många med mig som hoppas att vi kan få relativt stora affärsbanker, i alla fall medelstora jämfört med vad vi har , de fyra stora jättarna, och få in dem i verksamheten. De har tveklöst vuxit i , för de har kört med en räntepolitik som inte har varit optimal.Ingen skulle vara gladare än jag om satsade kanske 20-30 miljarder på en affärsbank. Det vore underbart. Vad jag förstår har vi också inne på något håll.Bankkonkurrensen är otroligt viktig. Den är viktig för vårt näringsliv - inte för de jättelika företagen, för de har sina kanaler, men för de små och medelstora tycker jag att den är jätteviktig. Där har ni en poäng.Jag vet inte hur Bank of skulle fungera. Var det en delstatsbank? Det är lite annorlunda. Men att vi får nya affärsbanker i som växer hoppas jag verkligen. Jag fortsätter att prata lite om och antalet mål. Återigen: har i praktiken bara en styråra, bara ett verktyg i verktygslådan, och det är kort och gott räntan. Finanspolitiken eller den politik som utförs i den här kammaren har många fler verktyg. Hur behjärtansvärd klimatutmaningen än är - där håller jag med - tror jag att den hanteras bättre genom beslut i den här kammaren än via Riksbanken.Däremot står det mycket riktigt, som både och säger, i förarbetena till penningpolitiken att de inte ska stödja den allmänna ekonomiska politiken. Jag menar att gör så genom att man använder en teknik som kallas för flexibelt inflationsmål, det vill säga att man siktar på 2 procents inflation. Tanken med det är att man ska få en förväntningsbild för lönerörelsen, alltså att man ska ha 2 procents inflation så att man sedan kan utforma lönekraven och sedan få en löneförhandling som är rimlig och ansvarsfull. Men sedan kommer det att bli så, och har blivit så över tiden, att inflationen ibland är lite högre än och ibland lite lägre än beroende på hur ekonomin i övrigt fungerar. Här har alltså möjlighet att vara flexibel inom ramen för att inte påverka inflationsförväntningarna så att de avviker från . Om man skulle göra det skulle det bli problem med lönebildningen i . Det tror jag inte att vare sig fackföreningarna eller arbetsgivarna skulle tycka var bra. Låt oss försöka reda ut frågan om staten lånar dyrt eller billigt. Jag har tittat på det . lånar just nu pengar till 1,81 procents ränta. Det är vad de betalar. Det är den ränta som staten betalar när man lånar pengar. Det finns inga mellanhänder i privata banker som skär emellan här, utan detta är den absolut lägsta ränta som kan få när man lånar pengar. Det är den ränta som får när man lånar pengar, och den kommer staten till godo. Det finns inga elaka privata banker som skär emellan här. Jag kan säga till att jag översiktligt har tagit del av litteraturen om dessa statsägda banker men säkert inte lika mycket som har gjort. Jag har säkert mycket att lära om detta. När det gäller finansiell stabilitet är det allmänt så att har gått före, eller skiljer ut sig från EU-länderna i övrigt, genom att kräva att svenska banker ska ha mer kapital än europeiska banker. Detta gjorde vi i första hand i en uppgörelse med även och då vi tillsammans kom överens om att det vore bra för det svenska banksystemet. Det blev också mycket bra. Det blev mer stabilitet i bankerna, och man kräver att kapitalägaren satsar mer pengar. Förhoppningsvis blir kapitalägarna också mer angelägna om att bankerna sköts på ett bra sätt. Det är alltså olika effekter. har fattat beslut om att öka kapitalet ytterligare i svenska banker. kommer då att bli det land som kanske har de mest stabila bankerna i . Det är alldeles utmärkt. Enligt min uppfattning är det så man gör för att förhindra finanskriser , det vill säga att bankerna själva ska ha en större krockkudde än de hade tidigare. Detta kommer också att leda till att bankaktier på börsen blir mindre volatila, som man säger på finansspråk. De kommer kort och gott att röra sig mindre. De kommer att bli tråkigare aktier. Om det är en tråkig aktie som rör sig mindre kommer också avkastningskravet på den aktien över tiden att sjunka i och med att den är mindre riskfylld. Det betyder faktiskt att det är aktieägarna som kommer att stå för den stora kostnaden och betala den ökade kapitaltäckningen i bankerna och inte kunderna. När talar om de statliga bankerna undrar jag om det egentligen är så att han menar att banksystemet bör förstatligas. Är det detta som det hela kokar ned till eller att ska ge krediter till företag?