· H110357 · 2014-04-11 09:48:08 — har frågat mig om hur jag tänker följa upp och utvärdera att jämställdhetsintegreringen verkligen genomsyrar regeringens arbete.Regeringen ger i uppdrag att följa upp hur jämställdhetsperspektivet beaktas i propositioner, skrivelser, kommittédirektiv och i regeringens styrning av myndigheter. redovisade SCB resultatet av den senaste uppföljningen. Även kommer det att användas som ett underlag i den dialog jag och mina medarbetare för med departementen och som syftar till att kontinuerligt förbättra och utveckla arbetet med jämställdhetsintegrering i Regeringskansliet.Det är ett vardagligt och viktigt arbete som bland annat innebär att man tar fram och analyserar könsuppdelad statistik och bedömer konsekvenser ur ett jämställdhetsperspektiv. I skriften Jämställdhet - Hela regeringens ansvar presenteras exempel på vad statsråden gör för att jämställdheten inom deras olika ansvarsområden ska utvecklas.Det uppföljningssystem för jämställdhetspolitiken som presenterades i budgetpropositionen är ett annat exempel på hur regeringen följer upp och mäter utvecklingen. analyseras utvecklingen av den ekonomiska jämställdheten i en bilaga till finansplanen. kommer 25 indikatorer kopplade till de fyra delmålen i jämställdhetspolitiken att följas upp i budgetpropositionen. Till detta ska läggas att regeringen beslutade att tillsätta en utredning om jämställdhetsutvecklingen och om jämställdhetspolitikens genomförande och effektivitet. Utredningen ska lämna sina förslag . Den svenska jämställdheten mäts även av olika internationella organisationer där val av indikatorer och hur de viktas kan skilja sig åt. Global Gender Gap Report, som ges ut av , placerar på fjärde plats efter bland annat . Den främsta förklaringen till det är att aldrig har haft en kvinnlig regeringschef. Enligt Gender Equality Index, som administreras av , placeras i topp bland EU-länder, det vill säga före , när det gäller jämställdhet. Jag håller med om att jämställdhetsintegrering är en kraftfull strategi för att uppnå de jämställdhetspolitiska målen. För att nå framgång med strategin krävs resurser, varför regeringen sammanlagt har satsat på olika jämställdhetsinsatser . En kontinuerlig och transparent uppföljning är avgörande för att veta om resurserna fördelas på rätt insatser, hitta förbättringsområden och höja ambitionsnivån. Den systematiska uppföljning som regeringen har inrättat och som jag här redovisat ger underlag för mig att fortsätta följa uppnådda effekter och resultat av regeringens arbete med jämställdhetsintegrering. Tack, statsrådet, för svaret på interpellationen!Det här är en viktig fråga. Funderingen om vi går åt rätt håll eller inte finns med i interpellationen. Det handlar om huruvida regeringen använder sig av verktyget jämställdhetsintegrering. Vi fick i statsrådets svar ett antal exempel på hur regeringen gör. Jag ska utveckla vidare i min debatt med jämställdhetsministern vad jag tycker behöver förstärkas och förbättras.Bland annat säger jämställdhetsministern att det ska vara en dialog med departementen för att förbättra och utveckla arbetet med jämställdhetsintegrering i . Några av de exempel som jag tar upp i min interpellation gäller jämställda löner och vårdnadsbidrag.Jag hade en diskussion med en annan av regeringens medlemmar, socialminister , om frågorna. När jag försökte ta reda på regeringens inställning till vårdnadsbidraget ur ett jämställdhetsperspektiv blev svaret att vårdnadsbidragets syfte är familjepolitiskt, inte att det ska stärka arbetslinjen. Jag undrar om det är regeringens inställning att vårdnadsbidraget är en viktig del av regeringens familjepolitik, så viktigt att det ska genomföras trots att det inte stärker arbetslinjen.Ministern säger att en framgångsrik jämställdhetspolitik inte är avhängig vårdnadsbidraget. Han exemplifierar med att det är få personer som använder sig av det. Är det regeringens uppfattning att vårdnadsbidraget kan försvaras med att det är så få som använder sig av det, det vill säga att det skulle vara mer problematiskt om många använde sig av vårdnadsbidraget? Det är ett bakvänt sätt att resonera i en viktig fråga, det vill säga att försvara sig med att det är så få som använder sig av det och att det därför inte är problematiskt.Så var det frågan om ojämställda löner. Vi socialdemokrater har fört fram kritik mot att lönekartläggningen har minskat i omfattning. Det är ett av verktygen för att komma till rätta med de stora problemen med att kvinnor tjänar mindre än män. När jag ställde frågan till näringsminister svarade hon att en lönekartläggning är en mer effektiv metod än en kartläggning . Är det regeringens uppfattning att det är mer effektivt, och vad grundas det på? Näringsminister säger också att för att kompensera att kvinnor tjänar sämre är jobbskatteavdraget ett viktigt verktyg. Är det regeringens uppfattning, jämställdhetsministern, att jobbskatteavdraget är viktigt för att komma till rätta med ojämställda löner?Beroende på vad ministern svarar på frågorna anser jag att den typen av resonemang visar att det finns brister i jämställdhetsanalyserna i regeringen. Bristerna är kanske en orsak till att jämställdhetsarbetet går bakåt i . Jag hade inte för avsikt att gå upp i debatten, men jag ville säga något när statsrådet i sitt svar tog upp att så mycket hade satsats i pengar på jämställdhetsåtgärder. Man kan göra hur man vill med statistik och tabeller för att det ska se ut som att man satsar på saker och ting, men låt oss titta på fakta om vad regeringen har gjort som inte är bra för jämställdheten och koppla ihop med annat så att vi kan dra riktiga slutsatser.Patrik har tidigare tagit upp frågan om lönekartläggningarna. Vad gjorde regeringen där? Jo, man försämrade. Det var ett bra verktyg. Ministern har själv sagt att jämställda löner för kvinnor och män är en av hennes hjärtefrågor. Men varför ta bort ett verktyg som verkligen gav resultat?Sedan var det frågan om visstidsanställningar, som kunde staplas på varandra. Det fanns en lagstiftning som skulle träda i kraft, men ni tog bort den innan den ens hann träda i kraft. Det missgynnar kvinnor mer än män.Förskolan och äldreomsorgen krackelerar. Det är stora arbetsplatser med många kvinnor. Kvinnor har behov av en bra förskola för att kunna gå till jobbet, och de jobbar där i en dålig arbetsmiljö. Sedan litar inte kvinnor längre på äldreomsorgen. De lämnar arbetslivet eller går ned i arbetstid. Om man hade satsat de så kallade pengarna på de områdena hade det varit en jämställdhetssatsning. Men det har inte regeringen gjort. Där har man gång på gång gjort stora skattesänkningar som har gått direkt till redan rika män. Sedan har kvinnorna fått brödsmulorna. Det här är fakta från forskning och statistik. Det är inte bara vi socialdemokrater som säger så.Låt oss titta på de studier från som finns om arbetslivets villkor. Forskare inom området arbetsliv studerade vad som kunde göras för kvinnors arbetsliv kopplat till deras ohälsa. Detta tog ni också bort när ni tog över regeringsmakten.Ni införde vårdnadsbidraget, och det är ett tydligt exempel på något som inte har varit bra för jämställdheten. A-kassan försämrades så till den milda grad att kvinnor missgynnades oerhört. Det har blivit så hemskt med sjukförsäkringen att de som blir sjuka måste tänka mer på om de kan bo kvar i sin bostad än på att bli friska.Här har ministern mage att säga att ni har satsat på sådant som driver jämställdhetsarbetet framåt. Det gör ni inte. Det vet ministern precis lika bra som jag.Vi hade behövt satsningar på välfärd och tjänster och framför allt ett mer jämlikt delat föräldraskap. Då hade ni satsat på något. Tack, , för en intressant och viktig fråga och tack, , för att du också vill vara med i debatten. Jag lovar att jag inte ska tala om vad du, , vet och tycker utan tala om vad jag vet och tycker.Jag har mage att stå här och vara jättestolt över att jobba för en alliansregering som har tagit genom den längsta och djupaste lågkonjunkturen i med en fortsatt tillväxt, med 30 miljarder mer till den offentliga sektorn, med ett jobbskatteavdrag som gör att fler kvinnor än någonsin jobbar mer än vad de har gjort, som har byggt ut förskolan med 100 000 platser, som har mer resurser per elev i förskola, grundskola och gymnasieskola än tidigare och som dessutom har satsat de "så kallade" pengarna, 2 miljarder, på jämställdhetsintegreringsarbetet. Det är tio gånger mer än vad den föregående socialdemokratiska regeringen satsade. Jag vet inte om jag ska tolka som att det här är någonting som inte kommer att fortgå om det blir ett regeringsskifte i höst.Att jobba med jämställdhetsintegrering och på allvar avsätta resurser för att alla som jobbar i den offentliga sektorn i ska jobba med genusglasögon kan väl inte vara någonting som är "så kallat" utan någonting som får väl plats i en rimlig och bra jämställdhetspolitik.Patrik tar upp tre frågor: vårdnadsbidraget, lönekartläggningar och jobbskatteavdraget. När det gäller vårdnadsbidraget är det ingen hemlighet att detta är en fråga där det finns olika uppfattningar inom Alliansen. Om det blir regeringsskifte kommer att få erfara att ska man gå ihop några stycken får man ge och ta. När det gäller vårdnadsbidraget är jag, och överens om att det inte är någon jämställdhetsreform. Det är ett familjepolitiskt stöd, som är infört i ungefär en tredjedel av kommuner, och i de drygt 100 kommunerna är det av barnen som tar emot vårdnadsbidrag. Därför menar jag att det är svårt att se att detta har en avgörande effekt på hur jämställdheten ser ut i Sverige.Något som jag tror har drabbat jämställdheten hårdare är ändring i möjligheten att ta ut föräldraförsäkring ända tills barnet fyller . En förändring som har gjorts i kammaren är att man numera måste ta ut huvuddelen av dagarna innan barnet fyller . Det tror jag får betydande effekter på jämställdheten.När det gäller lönekartläggning kan jag svara på frågan varför man gjorde det man gjorde. Det var i en ambition att minska krånglet, inte minst för mindre företag. Det är en ambition som jag delar, och jag förstår varför man gjorde det. Men jag tror att det var olyckligt. Det är därför vi från regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att se om det var ett klokt förslag och hur vi ska gå vidare. Resultatet av utredningen kommer vi att få ta emot under hösten.Vi har visat att vi tror på lönekartläggning genom att ge särskilda medel för att titta på det, som med stor framgång bedriver det arbetet. Lönekartläggning finns alltså.Avslutningsvis kort om jobbskatteavdraget: Jobbskatteavdraget har bidragit till att fler kvinnor än någonsin jobbar längre än någonsin, och det tycker jag är en viktig jämställdhetsreform. Jättestolt är jämställdhetsministern. Jag undrar över vad. Hon är jättestolt över osakliga löneskillnader och jättestolt över vårdnadsbidrag. Ministern säger att det finns olika uppfattningar i regeringen, och det har jag stor respekt för. Det tycker jag inte är konstigt. Men jag funderar över hur vårdnadsbidraget går ihop med att man jobbar med jämställdhetsintegrering som ska påverka alla regeringens beslut. Om det nu inte är en jämställdhetsreform borde jämställdhetsministern åtminstone kunna svara på vad regeringens uppfattning är om hur det påverkar jämställdheten, om det är bra eller dåligt. Jämställdhetsministern säger att det används i så liten omfattning att det är svårt att analysera.Jag accepterar inte riktigt det som ett fullgott svar. Jag tycker att man ändå kan kräva av jämställdhetsministern att hon säger om det är bra för jämställdheten och ökar jämställdheten mellan kvinnor och män eller om det är dåligt och ett problem. Det är svagt att inte kunna svara på det.När det gäller lönekartläggning svarar ministern att ändringen genomfördes för att minska krånglet, och det känner jag till. Men det är inte riktigt det som min fråga gällde. Näringsministern har i en tidigare debatt hävdat som regeringens ståndpunkt att man tycker att det är mer effektivt att ha lönekartläggningar . Det var det min fråga gällde.Nu säger jämställdhetsministern att det var ett olyckligt beslut ur jämställdhetssynpunkt. Då är det väl viktigt, fru talman, att reda ut vilken som är regeringens uppfattning i frågan. Är det korrekt som näringsministern säger, att det är mer effektivt? Om det är på det viset ska man naturligtvis inte ändra det utan behålla det vid . Kommer man till den slutsatsen skulle jag vilja ha reda på vad man i så fall stöder den uppfattningen på. Men om det är så som jämställdhetsministern säger, att det var ett olyckligt beslut - vilket jag tror är den riktiga bedömningen - ska vi naturligtvis återgå till att ha tätare lönekartläggningar, helst , som vi socialdemokrater vill. Det är många som pekar på att det har varit ett effektivt medel och att man nu tappar fart i arbetet mot osakliga löneskillnader. Här måste vi ändå få svar på vad regeringens ståndpunkt är i frågan. Det kan inte vara både mer effektivt och olyckligt. Det har tidigare deklarerats som regeringens uppfattning att jobbskatteavdraget är ett effektivt sätt att motverka osakliga löneskillnader. Jag delar inte den uppfattningen, fru talman. Men om den framställs som regeringens uppfattning först av näringsministern och även av jämställdhetsministern som ett exempel på hur regeringen motverkar osakliga löneskillnader skulle det vara väldigt intressant om jämställdhetsministern kunde utveckla på vilket sätt jobbskatteavdraget ökar jämställdheten på arbetsmarknaden och minskar osakliga löneskillnader. Jag tror inte att det är möjligt.Rent fördelningspolitiskt är det enkelt att konstatera att jobbskatteavdraget kommer fler män till godo, räknat i kronor och ören, än kvinnor. Rent fördelningspolitiskt tror jag att det är ganska enkelt att konstatera att det inte är en jämställdhetsreform. På vilket sätt skulle det motverka de osakliga löneskillnaderna? Det skulle vara mycket spännande att få det redovisat. Jag förstod att ministern blev lite upprörd när jag räknade upp de olika sakerna. Men med en budget där regeringen lånar 240 miljoner, 10 miljoner , för finansieringen av skattesänkningarna, som i huvudsak går till redan rika män, är det klart att kvinnorna blir förlorare. Hur var det med jämställdhetsanalyserna när man fattade beslut om dessa sänkningar? Hur var det med jämställdhetsintegrering inför ändring av a-kassan, sjukförsäkringen och lönekartläggningarna? Vilka jämställdhetsglasögon hade man på sig då? Hur var det med jämställdhetsintegreringen då i de olika departementen? Det kan inte visa sig att det som gjordes var bra för kvinnorna. Mindre krångel för företagen kan det kanske bli. Men om jag gör någonting regelbundet , och lönerevision görs , blir det enkelt. Men ska man göra det blir det krångligare, för då är det inte något som görs regelbundet. Här var det ett tillkännagivande från , så regeringen är tvungen att återkomma med ett nytt förslag. Det är inte så att regeringen själv hade för avsikt att göra det. Sedan undrar jag igen om de olika saker som jag berättade om innan. Hur var det med jämställdhetsintegreringen då, med allt, med äldreomsorg och barnomsorg? Varför gick pengarna till skattesänkningar i stället för satsningar på detta, som skulle ge nytta för kvinnor? Jag är ledsen, , om jag uttrycker mig lite oklart. Det verkar så, med tanke på att jag inte riktigt har gjort mig förstådd, som det känns som.När det gäller lönekartläggning har vi tillsatt en särskild utredare. Det fanns redan tidigare en utredning som skulle titta på aktiva åtgärder inom diskrimineringslagstiftningen över huvud taget. Den utredningen har fått ett tilläggsuppdrag för att titta på just lönekartläggning och svara just på de frågor som ställer.I höst kommer utredningen med sina slutsatser, och då kommer det att finnas svar på de frågor som ställer. Är det mer eller mindre effektivt att jobba jämfört med ? Det är just för att reda ut den frågan som vi har en särskild utredning. Jag är ledsen om jag inte uttryckte det tillräckligt tydligt.Jag kan absolut i min allmänna echauffering ha sagt något om jobbskatteavdraget. Men att det på något sätt skulle hjälpa upp osakliga löneskillnader har aldrig föresvävat mig. Däremot argumenterar jag gärna för att jobbskatteavdraget har varit viktigt för många lågavlönade kvinnor.Osakliga löneskillnader beror på diskriminering, könssegregration och den ojämlika fördelningen av obetalt arbete. Det gör man inget åt med jobbskatteavdrag, utan där är det andra verktyg som vi behöver använda oss av, till exempel att ha en väl fungerande diskrimineringslagstiftning, att bli bättre som arbetsgivare i politiken att erbjuda rimliga löner, karriärstjänster för lärare till exempel, men också för sjuksköterskor och andra kvinnodominerade yrken, att bli bättre på att erbjuda önskad arbetstid, att jobba vidare med hur vi ska få en bättre fördelning av det obetalda arbetet och att, som regeringen har gjort, tillsätta en delegation för jämställdhet i arbetslivet, där arbetsmarknadens parter på vårt uppdrag kommer med förslag kring hur lönegapet mellan kvinnor och män kan minska och hur vi kan få en mer jämställd arbetsmarknad.Ann-Christin ! Jag tyckte att det kändes viktigt att visa att också jag kan bli upprörd. Jag har respekt för upprördhet, men jag vill inte heller bli utpekad som en som står här och pratar mot bättre vetande. Jag har min uppfattning och är stolt över att tillhöra en regering som har sett till att har den näst lägsta statsskulden i , att vi har den starkaste tillväxten och att vi har en mycket högre sysselsättningsgrad än de flesta andra länder. Det förbehåller jag mig rätten att vara stolt över.Så till jämställdhetsintegrering och hur diskussionen kring det har sett ut: Vi har ett väldigt gediget arbete på alla områden, till exempel när det gäller den ekonomiska politiken. tar fram en särskild jämställdhetsbilaga i samband med varje budgetproposition. Om man läser den kan man se att trots att regeringen har sänkt mycket skatter, vilket i sig är något som gynnar män i förhållande till kvinnor, har den ekonomiska politiken - beroende på att det har varit ett jobbskatteavdrag som relativt sett har gett mest till dem som har låga löner och att vi har kompenserat det med ökade flerbarnstillägg, ökade bostadsbidrag och en del annat - varit lika fördelaktig för män som för kvinnor. Det vi pratar om , bland annat osakliga löneskillnader, innebär att kvinnors löner motsvarar av mäns, att kvinnor tjänar mindre , att kvinnor tjänar mindre och att det under ett arbetsliv motsvarar i mindre lön för en kvinna än för en man. Det är naturligtvis fullständigt oacceptabelt. Att inte satsa allt för att ändra på detta är helt orimligt, om man, som jämställdhetsministern säger här, jobbar aktivt med jämställdhetsintegrering.Nu fick jag svar på några av mina frågor i alla fall. Beträffande vårdnadsbidraget fick jag väl inget svar, men det må väl vara hänt.I fråga om lönekartläggning vet inte jämställdhetsministern om det är mer eller mindre effektivt att göra detta . Enligt en kartläggning från fackförbundet har förändringen inneburit att man har stannat upp i arbetet mot att ta bort de osakliga löneskillnaderna.Jag kan tycka att det är lite knepigt att jämställdhetsministern inte har en uppfattning i frågan men att näringsministern har en klar och tydlig uppfattning, där hon säger att regeringens ståndpunkt är att det är ett mer effektivt sätt att jobba på. Men det lutar ändå åt att regeringen tycker att det är mer effektivt, eftersom den ena ministern inte vet och den andra ministern har en stark uppfattning.Jämställdhetsministern svarar också - det är ett bra och tydligt svar - att jobbskatteavdraget inte på något sätt kommer att innebära att de osakliga löneskillnaderna blir mindre. Det var väl i och för sig positivt. Då hoppas jag att jag slipper höra det mer i debatten från regeringens företrädare, så att vi kan vara överens åtminstone på den punkten. ska jag försöka svara på alla frågor.När det gäller vårdnadsbidraget är jag rätt tydlig: Det har inga jämställdhetseffekter. Det är en familjepolitisk reform som utnyttjas av rätt få, och det är klart, , att det måste vara intressant om det utnyttjas av få eller av många.Beträffande vad lönekartläggning varje eller innebär har jag också tagit del av Unionens förträffliga studie och tycker att den är mycket intressant. Den var en bidragande orsak till att vi nu - på det sätt som regeringen brukar göra när man bereder ett beslut - har gett det uppdraget till vår utredare.Skillnaden på 3,6 miljoner i livstidsinkomst under arbetslivet är för mig den viktigaste politiska frågan. Jag kan konstatera att gapet har sett ut så . Det är rätt många som kommer till korta och som på olika maktpositioner har misslyckats med att förändra det.Jag kan - trots vad oppositionen säger - konstatera att regeringens skattepolitik inte har försämrat men inte heller förbättrat. Det är ett arbete som återstår att göra. Det handlar om mycket, som diskrimineringslagstiftningen, vad Delegationen för jämställdhet i arbetslivet kan komma fram med, hur vi kan jobba bättre med rätten att kunna försörja sig på sin inkomst och ha önskad arbetstid och vad vi kan göra ännu mer för att få en mer rättvis fördelning av det obetalda arbetet.Vi har många viktiga och svåra uppgifter framför oss, men jag är övertygad om att vi kommer att uppnå framgångar framöver.