· H110190 · 2014-01-14 20:35:27 — Ärade ledamöter och åhörare! har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta beträffande 4 kap. 6 § tredje stycket . Som jag uppfattar det anser att stycket är obsolet.Bestämmelserna i 4 kap. 6 § innebär förbud mot vattenkraftsrelaterade verksamheter i bland annat de så kallade nationalälvarna. Det tredje stycket gör undantag för verksamheter som orsakar endast obetydlig miljöpåverkan. Jag har uppfattat fråga på så sätt att han anser att undantagsmöjligheten inte behövs samt att han anser att har beställt att undantagsmöjligheten ska tas bort.I enlighet med vad civilutskottet konstaterade i sitt betänkande 2011/12:CU5, nämligen att bestämmelsen behöver ses över, gav regeringen i uppdrag att analysera 4 kap. 6 § och, om utredaren bedömde att det bakomliggande syftet med bestämmelsen inte uppnåtts, föreslå de ändringar som behövs för att uppnå ett väl fungerande skydd mot utbyggnad och ändrad vattenföring i de vatten som omfattas av bestämmelsen. Betänkandet överlämnades och har därefter remissbehandlats.Enligt utredarens mening fanns det för betänkandets överlämnande för få avgöranden i domstol för att kunna dra några säkra slutsatser om hur tillämpningen av 4 kap. 6 § överensstämmer med bestämmelsens syfte enligt förarbetena. Utredaren ansåg att endast det faktum att det förekommer tillståndsansökningar avseende åtgärder i de skyddade vattendragen inte gör det möjligt att dra slutsatsen att bestämmelsen tillämpas i strid med sitt syfte. Mot bakgrund av det relativt begränsade antalet tillståndsansökningar sedan trädde i kraft ansåg utredaren att just denna bestämmelse inte heller förefaller innebära en obefogad belastning på myndigheter och domstolar. Utredaren fann därför inte skäl att föreslå någon ändring i 4 kap. 6 § miljöbalken.Under den period betänkandet överlämnades och remissbehandlades pågick en domstolsprövning av en ansökan om tillstånd till uppförande av en ny kraftstation vid Untra kraftverk. Kraftverket ligger i ett vattendrag som omfattas av regleringen i 4 kap. 6 § . Tillståndsfrågan handlade om huruvida den planerade kraftstationen innebar en sådan obetydlig miljöpåverkan att en undantagsbestämmelse skulle kunna tillämpas. Avgörandet i målet har stor betydelse för regeringens fortsatta hantering av utredarens betänkande. Jag har därför valt att vänta på utgången i målet.Mark- och miljödomstolen gav tillstånd till kraftstationen med motiveringen att stationen inte innebar någon ändrad användning av det vattenområde där det befintliga Untra kraftverk ligger. Mark- och upphävde tillståndet med motiveringen att uppförandet av den nya kraftstationen skulle innebära mer än en obetydlig miljöpåverkan. Efter Högsta domstolens beslut, som kom , att inte meddela prövningstillstånd står Mark- och dom fast. Det betyder att undantagsmöjligheten inte kunde utnyttjas och att det fortfarande inte finns något belägg för att förbudet i 4 kap. 6 § tillämpas i strid med dess syfte.Vattenverksamhetsutredningen har lämnat ytterligare ett delbetänkande som även det avser förutsättningar för tillstånd till anläggande och drift av vattenkraftverk. Det betänkandet har varit ute på remiss och remisstiden löpte ut , alltså . De båda betänkandena har ett nära samband.Som jag redan har sagt finns det inget stöd för att undantagsmöjligheten missbrukas. Därför är frågan om översyn av 4 kap. 6 § sådan att den bör hanteras i ett sammanhang, alltså det första betänkandet och det andra betänkandet tillsammans. Jag tackar för svaret. är jag lite besviken över ministerns ovilja att ta ansvar.Riksdagen beslutade beträffande ett motionsyrkande gällande 4 kap. 6 § tredje stycket att motionärens yrkande fick anses helt tillgodosett genom tilläggsdirektiv. Yrkandet som det syftades på var, med egen formulering på s. 8 i betänkandet, att "regeringen bör utreda möjligheterna att upphäva 4 kap. 6 § tredje stycket ". I ställningstagandet i betänkandet som antog hänvisade utskottet även till Kammarkollegiets yttrande.Fru talman! Det som ministern påstår i sitt svar, nämligen att det är jag som har uppfattningen att tredje stycket är obsolet, det vill säga omodernt och inaktuellt, stämmer inte. Det är faktiskt de berörda myndigheterna, alltså regeringens egna fackmyndigheter, som har den uppfattningen. Även om det bara är Kammarkollegiet som använder sig av det ålderdomliga språkbruket är det tydligt i remissvaren att uppfattningen delas av samtliga berörda myndigheter. Tredje stycket fyller inte längre någon funktion. Där är man helt överens. Till och med instämmer i detta.Vad är miljöministern så rädd för? av vattenkraften produceras i de områden som skyddas av 4 kap. 6 §. Var finns argumenten för att behålla tredje stycket? Vi har inte hört några sådana. Även om trädde i kraft har skyddet funnits i svensk lag ända . Endast , 1983, har en prövning lett till att tillstånd getts på grund av obetydlig miljöpåverkan. Det handlade då om ett mikrokraftverk på i en avlägsen bygd där det ansågs innebära större miljöpåverkan att dra fram el till fastigheten än att bygga denna lilla anläggning. Jag tror att det var i ett biflöde till som heter Girjesån. Så strikt har man tillämpat undantagsparagrafen.Nu har vi erfarenhet av att det fungerat bra. Därför är jag så förvånad över att ministern gömmer sig bakom formuleringen från utredaren om att det är så få avgöranden i domstolarna att man inte kan dra några slutsatser. Kammarkollegiet har ju påpekat att utredaren bortsett från många av de tillståndsprövningar som skett. I en bilaga räknar man också upp ett stort antal sådana. Sedan finns det många fall som har pågått väldigt länge, till exempel Ejforsen, där prövningarna startade och det ännu inte har avgjorts. Att bara titta på domslut är helt fel.Riksdagens oro i det här fallet handlar alltså inte om att undantagsregeln i tredje stycket skulle utgöra ett hot mot den strikta skyddsbedömningen. Oron gäller onödigt slöseri med skattepengar och resurser. Varför behålla en lagtext som inbjuder till ständigt nya ansökningar, trots att alla som ansöker vet att de får avslag?I sak är det dessutom så att EU:s ramdirektiv om vatten, som ministern nämner, inte berör vår nationella lagstiftning i 4 kap. 6 §. De enda kopplingar som finns mellan de här frågorna är de praktiska kopplingarna. Så länge tredje stycket kvarstår kommer vi inte att kunna leva upp till kraven i ramdirektivet med de resurser vi har hos myndigheterna . Då hamnar vi i stället i en situation där vi tvingas betala en massa onödiga böter.Anser verkligen inte ministern att det är viktigare att leva upp till de åtaganden vi har som EU-medlemsland än att med de begränsade resurser vi har för vattenrätt hantera en massa förutsägbara, onödiga och till och med improduktiva tillståndsfrågor baserade på en undantagsformulering som regeringens egna fackmyndigheter anser är obsolet? Sedan delbetänkandena om vattenkraftsverksamheten färdigställdes har det förts en oerhörd debatt och diskussion om dessa frågor i alla former i alla medier. De väcker känslor, det inser man. Just den här frågan, som handlar om 4 kap. 6 § tredje stycket , är däremot en mycket liten del av utredningsförslaget och kan mycket väl lösas vid sidan om.Frågan om skrivningarna i 4 kap., som ett enigt civilutskott ville se över, hänger som ett svart moln över våra lagskyddade älvar. Ska regeringen koppla ihop denna fråga med det delbetänkande som levereras senare kommer inte frågan att lösas under det här året, och vi vet inte när den kommer att lösas över huvud taget.Mot bakgrund av det relativt begränsade antalet tillståndsansökningar anser varken utredaren eller att det finns fog för att ändra lagen. Men som vi har hört säga är detta fel utgångspunkt. Samma formuleringar som finns i 4 kap. 6 § har funnits i tidigare lagstiftning ända . De processer som drivits och kostnaderna för dessa har inneburit en ansenlig belastning på rättsapparaten. Det är slöseri med skattepengar, som sade.Frågan vi måste ställa oss är: Vem är regeln bra för? Detta skulle jag hemskt gärna vilja ha besked av ministern om. tar i sin interpellation upp en fråga som vi i tycker är väldigt viktig. Som säger väcker det känslor när vi diskuterar vattenkraft. Det är helt klart. I har vi en tydlig uppfattning att vattenkraften ska utvecklas genom effektivisering, inte genom ökad exploatering, och att man ska leva upp till dagens miljökrav. Det måste finnas sådana funktioner.De nationalälvar vi har och de vattendrag som är skyddade i lag ska naturligtvis vara starkt skyddade även fortsättningsvis. Dessutom måste man minimera skadorna för vandrande fisk, vilket också har diskuterats i civilutskottet vid ett antal tillfällen. Därför välkomnar vi verkligen från sida de utredningsdirektiv som alliansregeringen beslöt . Det handlar om att se över regelverken för vattenverksamheten. Om vi nu talar om ansvar kan jag säga att man verkligen tar ansvar genom att ta tag i denna fråga, som inte direkt är ny.För oss och mig är det väldigt viktigt att vi nu får till stånd ett effektivt och långsiktigt hållbart system för nyprövning av äldre tillstånd för vattenkraft där det finns en avvägd balans mellan behovet av att skydda biologisk mångfald och miljö och de högst relevanta krav som finns på förnybar energi. Det finns naturligtvis en intressekonflikt här.På samma sätt välkomnar vi naturligtvis det tilläggsdirektiv som kom , . Då gällde det specifikt 4 kap. 6 §, som handlar om skyddet av de fyra nationalälvarna och andra namngivna vattendrag. Vi är nog alla besjälade av att detta är viktigt och ska gälla. Den fråga vi nu diskuterar har vi naturligtvis kunnat analysera noggrant. Den rör det tredje och sista stycket i denna paragraf. Där står det att förbudet inte gäller vattenverksamhet som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan. Detta kan låta lite diffust, men i förarbetena är man väldigt tydlig med vad detta gäller. Det gäller mycket restriktivt, och det gäller saker som ersättningsbyggnader, ombyggnader och sådant.Det finns verkligen restriktivitet i förarbetena. När vi diskuterade det i civilutskottet var egentligen kärnfrågan: Missbrukas detta? Försöker man att gå runt lagen med hjälp av paragrafen?När jag läste det delbetänkande som kom, som miljöministern redovisade i sitt svar, kan jag inte dra någon annan slutsats än att tillämpningen överensstämmer med syftena i förarbetena.Även det rättsfall som ministern hänvisade till indikerar att lagen trots allt uppfyller sitt syfte. Det har egentligen inte fattats några beslut som är tveksamma i det sammanhanget.Med andra ord gäller det som ministern säger. Det finns inget stöd för att undantaget missbrukas. Jag instämmer i ministerns svar att det är rimligt att vi behandlar frågan vidare i ett helhetsperspektiv.Jag utgår från det förslag som utredaren har lagt fram om att vi ska förtydliga. Det finns inga tveksamheter om hur bestämmelserna i 3 och 4 kap. ska tillämpas i dessa fall. Det är i den frågan vi fick ett förslag.Jag utgår från att den frågan kommer att behandlas vidare när vi gör en helhetsbedömning. Det är viktigt att vi nu får till en helhet och får ett fungerande system . Vi har några riktigt svåra problemområden som vi diskuterar i interpellationsdebatten, precis som säger.Ett område är vattenkraftens betydelse i energiomställningen. Den står för av elproduktionen. Det är någonting som är oerhört viktigt ur ett klimatperspektiv, ur ett försörjningsperspektiv och ur ett stabilitetsperspektiv. Vattenkraften har en ökande roll som balanseringskraft när vi har byggt ut vindkraften så att den är sju gånger större än när alliansregeringen tillträdde. Den balanseringsförmågan är oerhört viktig.Å andra sidan ser vi fysisk påverkan på våra vattendrag bland annat genom anlagda dammar och bortledning av vatten för kraftproduktion. Det har av vattenmyndigheterna identifierats som en av de största anledningarna till att man inte överallt uppfyller de kvalitetskrav på god ekologisk status och god ekologisk potential som vattendirektivet kräver och som ska vara klart år 2020.Sedan har vi ett tredje problemområde i detta. De regler som ska balansera de olika miljöintressena är av väldigt olika karaktär. Huvuddelen av våra vattenkraftverk bedrivs med stöd av mycket gamla tillstånd. Anläggningarna har i mycket begränsad utsträckning miljöanpassats sedan de togs i drift.Miljöbalkens regler som vattenverksamhet och vattenanläggningar är föråldrade. Det är därför regeringen beslutat att bestämmelserna behöver ses över av en utredning. Den vattenrättsliga regleringen behöver bygga på samma grundprinciper och regleras på liknande sätt som gäller annan verksamhet som regleras av som till exempel vindkraft och biogasanläggningar.Den reglering som vi har är på många sätt fastighetsrättslig historiskt. Det ligger regler i olika skikt hela vägen ned till långt in . Det finns fem eller sex olika skikt av regleringar. Det gör att modernisering och effektivisering i befintliga anläggningar blir svår när man har olika regelskikt att ta hänsyn till. Det gör också att styrningen av detta blir svår.Det är anledningen till att vi har tillsatt en utredning. Av hänsyn till och och utskottets diskussion om just den biologiska mångfalden, som är en del av problematiken, har vi också gett utredaren i uppdrag att särskilt börja med att titta på frågan om just 4 kap. 6 § miljöbalken.Utredaren har gjort en sammanfattande bedömning. Vi har precis fått in 110 mycket intressanta och djuplodande remissvar. I det läget måste man som ansvarig departementschef och minister i en regering säga att det är klart vi måste analysera de 110 djuplodande remissvaren på ett seriöst sätt.Vi har en så komplicerad problembild att lösa på ett sätt som tar hänsyn till våra olika miljömål, klimatet, den biologiska mångfalden och naturligtvis stabiliteten i energiproduktionen. Jag tycker inte att det är konstigt. Som jag befarade innebär hanteringen, som ministern nämnde i sitt svar, att man kommer att hantera frågan om tredje stycket i 4 kap. 6 § tillsammans med hanteringen av delbetänkande två, Ny tid nyprövning- förslag till ändrade vattenrättsligaregler. Det är mycket sorgligt.Sedan jag fick ministerns svar i går har jag hunnit ta kontakt med ett antal av ministerns myndigheter och även andra myndigheter som lyder under regeringen och frågat om detta. De anser att den hantering som ministern nu tänker vidta är direkt felaktig.Frågan om tredje stycket saknar nämligen helt koppling till vattendirektivet och . Frågan om 4 kap. 6 § är en rent nationell fråga. Det finns inga som helt juridiska anledningar att hantera dessa saker ihop.Dessutom finns det myndigheter under regeringen som anser att den hantering av vattenförvaltningen som vi håller på med i med undantagsformuleringen strider mot Romdirektivet. Det finns många argument för att inte koppla ihop dessa frågor.Ministern vill inte förstå att tredje stycket missbrukas trots att det kommer in en flod av ärenden som fullständigt saknar förutsättningar att beviljas om domstolarna hanterar dem enligt som det är avsett.Nu är det inte alltid så att det finns kompetenta domare. En del är nybörjare, och då kan det ske misstag. Genom att man till exempel använder begrepp som överskottsvatten eller spillvatten kan de oerfarna domarna gå på markägarens linje.Det är egentligen bara genom olycksfall som obetydlig miljöpåverkan kan feltolkas och leda till dessa långa processer som kan dra ut i tiden med överklagningar och sådant.Jag har hört talas om rena skräckexempel på rättstillämpning där unga oerfarna domare gått på sökandes linje när de har hänvisat till äldre domslut . De stackars domarna hade inte ens kunskap om att det inte fanns några domslut på vattenområdet på den tiden.För att ministern ska förstå hur oseriöst kraftbolagen agerar skulle jag vilja ge lite exempel. kraftverk är ett där ägarna med motivering om dammsäkerhet har försökt att utöka kraftproduktionen i strid med 4 kap. 6 §.Först ansökte det om att få spränga bort berg i en skyddad älvfåra nedanför dammen, vilket självklart inte är en obetydlig miljöpåverkan. Ingen kan se det så. Bara det faktum att man lämnar in en sådan ansökan visar hur oseriöst man arbetar.Efter att domstolen har avvisat det faller man tillbaka på en annan nivå, nämligen berg. Det kan självkart inte heller ses som en obetydlig miljöpåverkan. hanterar domstolen ett tredjehandsyrkande om berg nedströms. Syftet med att göra det ska vara detsamma som med 10 000 kubikmeter.Trots att domstolen två gånger har avvisat åtgärderna har man som sökande emellertid inte ens brytt sig om att lämna in en komplett miljökonsekvensbeskrivning för det senaste förslaget.Påverkan på driften med att strömriktningen nedströms ändras så att man får en annan flödesriktning vid ett biflöde längre ned har man inte tagit hänsyn till. Detta är inte seriöst.Om det vore en liten aktör som är oerfaren skulle man kanske förstå taffligheten. Men här handlar det om ett av de största kraftbolagen i vårt land. De beter sig regelmässigt på detta sätt. Är inte det att missbruka undantaget?Det finns två fall i Ore älv där man på samma sätt under förevändning om att renovera en damm som är i dåligt skick försöker bygga nya kraftverk. Även det exempel som ministern själv tar upp är ett sådant fall där man försöker använda renovering och underhåll för att bygga helt nya kraftverk.Det finns mängder av exempel på mycket oseriöst agerande. Det måste ministern känna till. Jag kan hålla med den föregående talaren till i det han framförde. Det finns många historier som helst att dra fram på detta ämnesområde som visar på med vilken nonchalans kraftbolagen agerar mot befolkningen och mot miljön.Vi känner till det som ministern framförde om vattendirektivet, att vi måste ha nått och att det finns många komplexa problemområden. Vi vet det. De allra flesta av oss som sitter i den här vet att vi inte kommer att vara framme vid målet 2020. Vi kommer inte att ha klarat av våra åtaganden om vattendirektivet till 2020. Vi kommer att få betala miljardskadestånd för att vi inte klarar av problemen. Där har vi ett gemensamt ansvar att tackla, för kostnaderna kommer att belasta hela statsbudgeten.Jag tycker att utredaren har gjort ett fantastiskt bra jobb. Men det senaste delbetänkandet, som kom , har ingenting med betänkandet om 4 kap. 6 § att göra. Ministern måste ta hänsyn till de remissbetänkanden som har kommit med det senaste delbetänkandet; det är självklart. Men de behöver inte tas i beaktande när det gäller 4 kap. 6 §, för precis som sade saknar det koppling till det övriga. Det är ett nationellt problem, och det har inte med vattendirektivet att göra.Jag säger som minister , centerpartist, sade en gång: Det måste bli ett slut på dessa onödiga processer. Det var många, hon sade det. har ytterligare en miljöminister från möjlighet att säga: Stoppa det här! Vi socialdemokrater anser som ett enigt civilutskott att skrivningen i tredje stycket ska bort. Jag utgår nog ifrån att utredaren är lika seriös i båda sina delbetänkanden och att slutsatserna egentligen ligger på samma nivå. Det är viktigt att vi kan konstatera här att rättspraxis är sådan att ansökningarna egentligen inte borde lämnas in. Jag tror inte att vi kan lagstifta bort att man lämnar in dåligt underbyggda ansökningar. Sådana kommer att finnas vilken lagstiftning vi än har.Jag vill ändå framhålla att vi är eniga om att det betänkande som kom är ett bra betänkande. Där finns otroliga intressekonflikter; det märker man när man läser remissvaren hit och dit. Det finns en konflikt mellan elproduktionen och miljöintressena, och den är uppenbar.Sammanfattningsvis vill jag nog säga att detta delbetänkande är en bra utgångspunkt för den fortsatta diskussionen när det gäller att få en bättre balans mellan vattenkraft, biologisk mångfald, lokal miljö och så vidare. Den slutsats som trots allt står i utredningen om att det inte kommer att vara orimligt att detta påverkar energiförsörjning tror jag att vi får ha som utgångspunkt i diskussionen.Samtidigt, fru talman, är det viktigt att vi nu verkligen belyser konsekvenserna för energiförsörjning och energisystem så att vi kan fatta de riktiga besluten. Men jag tror inte att vi ska överdriva åt något håll, för det gagnar inte frågan om vi gör det hela alltför svart eller vitt. Dessutom känns det på något vis som att det dialoguppdrag som har med kraftindustrin i viss mån banar vägen när det gäller att tala med varandra. Det kommer att ge resultat över tid.Vi måste naturligtvis prioritera. Vi måste vidta de åtgärder som gör den största nyttan först så att de blir kostnadseffektiva. har Kammarkollegiet 11 avgjorda och pågående mål och 5 mål som har påbörjats. Det är 16 mål. Man kan ha respekt för att detta drar resurser, men det är ändå ett hanterligt antal.Varför tycker jag då det? Frågan om regleringarna har diskuterats , och ingen har förmått att ta i den. Det har varit känt oerhört länge att här finns skikt av regler som rör vattenkraften. Det finns till och med tillstånd som grundar sig på urminnes hävd.Vi är i majoritet och i opposition, men jag tycker ändå att det förtjänar en viss respekt att man tillsätter en utredning som ska ta i hela denna svåra problematik för att försöka hitta fram till ett förslag om ett enat regelverk. Ett sådant skulle underlätta både för dem som är angelägna om skydd av fiske, biodiversitet och de olika ekosystemen och för dem som är angelägna om energiomställningen ur ett klimatperspektiv. Den avvägningen måste vi ha med oss, för vattenkraften betyder mycket också i den stora miljöfrågan.Vi måste hitta ett sätt att förena dessa intressen och göra det så bra som möjligt. Jag tycker att den utredare som har arbetat har gjort ett gediget arbete. Vi har ett enormt intresse för dessa frågor. I en sammanhållen lagtext som en miljöbalk tycker inte jag att man ska hålla på och dra saker ut och in ur olika paragrafer, utan man måste titta på helheten. Vi har sagt från regeringen att vi ska titta på helheten när det gäller vattenverksamheten, som detta är en del av. Vi har dessutom bett utredaren att särskilt fördjupa sitt arbete när det gäller det tredje stycket i 4 kap. 6 § . Vi har ett underlag, och tillsammans med remissvaren måste vi analysera de åsikter och de argument som kommer fram på ett seriöst sätt, vilket vi också ska göra enligt grundlagen innan vi lägger fram förslag till riksdagen.Jag kommer tillsammans med experterna på departementet nu att ta del av de 110 remissvaren. Vi kommer att jobba stenhårt med detta i . Det kanske tar lite tid, men några månader i perspektivet av och urminnes hävd måste det få vara värt när det handlar om att komma fram till en balanserad lösning när det gäller dessa frågor.Jag har full respekt för det engagemang som visas från de människor som är intresserade av fiske, av biodiversitet och av vattenflödena i de här bygderna. Men jag har också respekt för dem som är oerhört bekymrade över klimatfrågan. Här måste vi göra en vettig balansering och en vettig avvägning. Det innebär att vi på ett seriöst sätt måste behandla de remissvar som har kommit in, också sådana där remissinstanserna har åsikter om båda delbetänkandena. Jag delar ministerns synpunkt att det är bra att ha ett helhetsperspektiv. Men just när det gäller frågan om tredje stycket i 4 kap. 6 § finns det ingen, vad jag har hört, som har sagt att den inte skulle kunna hanteras separat. Som jag har förstått det anser till och med regeringens utredare att det är fullt möjligt.I sitt andra anförande tog ministern upp balanskravet som ett argument. Då vill jag bara påpeka att av den svenska vattenkraften är det - alltså mindre än - som produceras inom de områden som omfattas av 4 kap. 6 §. Om man nu tänker sig att strykningen av det tredje stycket skulle kunna påverka så mycket som, säg, av produktionen upp eller ned så handlar det om mindre än . Det är dessutom små kraftverk. De flesta - över 150 av de kraftverk som finns - spelar ingen som helst roll för balanskravet.