· H110200 · 2014-02-04 15:06:20 — Däremot vill de kunna påverka innehållet i insatserna, att personalen ska ha mer tid, och de vill ha egna fria timmar att helt bestämma över vad de vill göra, vilket också är politik och förslag.Konjunkturinstitutet har slagit fast att en stor majoritet av de äldre som tillfrågas om kvaliteten i äldreomsorgen inte kan svara på de enkäterna, för de är för svåra. Ändå menar de borgerliga att de ska välja mellan hundratals olika aktiebolag som alla lovar guld och gröna skogar.Och det är inte lätt att välja. Enbart på fanns det 100 privata bolag att välja mellan. Året efter hade 30 bolag försvunnit och 50 nya tillkommit. Det var nästan 20 fler än året innan. De äldre utsätts alltså för en hel experimentverkstad.Det andra argumentet som högern brukar lyfta fram är att om man inte är nöjd är det bara att byta skola eller äldreboende. Det visar tydligt på de värderingar högern har, hur man ser på människan. Det är liksom bara att rycka upp sin dotter ur skolan eller ta mormor från boendet, ungefär som det vore vilken vara som helst och inte en människa som finns i ett socialt sammanhang och som dessutom har farit illa. Vi hör liksom ihop, vi människor, och det har stor betydelse när vi formar välfärden. Ska man plocka stora vinster ur välfärden blir det annat som styr än behoven och demokratin. Det blir helt enkelt vinstintresset. Vi har frågat vad finansministern tänker och tror om att det finns risköverföringsbolag, som jag skulle vilja kalla det, inom välfärden. Det är alltså bolag som överför risk till det allmänna och till brukarna. Vad anser han om det resultat som har blivit? Som svar får vi att har en god ekonomisk-politisk historia. Ja, vi kan vara eniga om att det är bra att har haft ganska litet inflytande , men det är inte ett svar på frågan.Det är inte heller ett svar på frågan att säga att står ut. Ja, det är riktigt att står ut. är till exempel det land där inkomstskillnaderna har ökat snabbast inom . Det är en annan bild än den som finansministern ger. Men kärnfrågan är fortfarande kvar. Kan vi höra en rimlig argumentation från högern, från finansministern, så att man förstår att det finns skillnader mellan välfärdstjänster och andra typer av varor och tjänster som erbjuds på en marknad? Det är en annorlunda karaktär. Det är olika risker och problem förknippade med det som han kallar för valfrihet, som de facto blir kvalitetsförsämringar för brukarna eller, som har varit vanligare , för personalen.Är det, när personalen pressas för att det fattas pengar som i stället har gått till skattesänkningar till de rika, någonting som är värt att kommentera, diskutera, kritisera och reflektera över från regeringens sida? Det svar vi har fått höra från finansministern tyder inte på att det pågår någon sådan typ av tankeverksamhet inom regeringen, och det är trist.Vi vet att det är färre anställda per brukare inom äldreomsorgen, till exempel, när den är riskkapitaldriven. Är det ett problem eller inte? Det vill inte finansministern gå in på trots att det explicit frågas av . Det är det jag får med mig av debatten . Till : Min son går på föräldrakooperativ, och min dotter går i skola. Jag har inget problem med det, tvärtom. Vi trivs bra med det. Men den här frågan handlar inte om huruvida vi ska ha föräldrakooperativ som kompletterar den kommunala verksamheten, utan frågan handlar om ifall vi ska ha företag som ska kunna gå in och plocka ut vinster och sedan inte återinvestera vinsterna.Den här frågan handlar om ifall man ska kunna ha som hela sin affärsidé att göra kortsiktiga vinster. Man blåser upp värdet på ett företag genom att ta stora lån. Sedan säljer man det snabbt vidare. Det är ett kortsiktigt ägande. Kort och gott: Frågan handlar om huruvida vi ska ha riskkapitalister inom välfärden. Det, , skulle jag vilja att du svarar på.Varför är det här viktigt? Jo, vi ser att nio av de tio största bolagen inom välfärden är riskkapitalister. Det är inte bara ett problem med de riskkapitalistiska bolagen i sig, utan det handlar också om att hela deras filosofi och hela deras anda sprider sig över hela välfärden. Kortsiktigheten påverkar även den kommunala och den landstingsdrivna verksamheten. Om vi har vissa aktörer som kan göra snabba vinster pressar de andra att agera likadant. Det tror jag faktiskt är ett av skälen till att vi ser hur rasar inom skolområdet i PISA-undersökningen.Vad gör då regeringen? Självklart tillsätter man återigen en utredning. Och vill att våra kommuner noggrannare ska kontrollera de här bolagen. Det tycker jag är ett konkret exempel på att privatiseringen och avregleringen av välfärden leder till en byråkratisering. Man måste bygga upp en kontrollapparat för att se till att det fungerar. Varför kan vi i alla fall inte låta kommunerna välja själva, ? För det är väl så att vill att kommunerna ska tvingas att privatisera genom LOV? Eller är det inte så? Svara gärna på det. Jag noterade att finansministern talade i fyra minuter utan att en gång nämna bidrag. Det måste vara nära nog ett rekord.Till er som råkar vara sjuka eller arbetslösa vill jag säga: Det är inte ert fel. Jag vill ha ett samhälle där vi tar ett gemensamt ansvar. kan jag eller någon annan vara sjuk eller arbetslös. Då är inte jag någon bidragstagare som snyltar. Jag är en del av ett samhälle och en gemenskap där vi visar solidaritet och ställer upp för varandra. Det handlar också den här debatten om, den om kommuner, om riskkapital och om hur välfärden ska organiseras.Jag interpellerade fyra statsråd, däribland , kring just denna frågeställning. hade dess värre inte möjlighet att närvara. Alla interpellationer överläts till , statsrådet som brukar skälla på bankerna, men alla vet att han aldrig kommer att bitas.Så är det också nu när det gäller riskkapitalbolagen. Den viktiga frågeställningen rullas iväg över valet. Ty egentligen har man ingenting emot att släppa in de här intressena i välfärdspolitiken, för de kommer att vara motorer i den omdaning som den moderatledda regeringen längtar efter.Om ni inte gör det skulle jag vilja, här och , , att du säger: Vi kommer inte att acceptera blandfinansiering i välfärden. Om du gör det kommer din trovärdighet att öka en smula. Utgångspunkten för den här debatten är att man inte kan debattera välfärd utan att debattera tillväxt, reallöner och jobb. Allting hänger ihop. Det är så man bygger ett samhälle som hänger ihop.Låt oss då ta den här diskussionen utifrån de utgångspunkter vi har. Välfärden ska vara skattefinansierad. Den ska vara lika för alla, och den ska vara av bra kvalitet. Det är regeringens utgångspunkter för hur vi ser välfärden i Sverige.Vi tycker att det är bra att det finns inslag av valfrihet. Vi är alltså inte upprörda över att det är av verksamheterna som är offentliga. Det är bra att det är lite balans mellan personalkooperativ, föräldrakooperativ, aktiebolag, småföretag och andra aktörer på det här området. Det är inte ett problem. Det är inte heller ett resultat av vår politik. När styrde hade vi också den här typen av företag. Då var det uppenbarligen en väl avvägd politik som hyllades i förstamajtalen också av . Värdet av riskkapitalets roll för välfärden var uppenbarligen helt oproblematiskt eftersom man inte gjorde någonting åt det. Detta väcker en del frågor om hur det ser ut med konsekvensen.Låt oss prata lite om uthållighet. Jag måste säga att jag i grund och botten är både förvånad och glad över nya hållning till kapitalismen. Att vi ska ha starka och uthålliga privata ägare som kan ta ansvar för bolagen har jag alltid tyckt. Jag är glad åt att , och nu ger uttryck för att problemet är de kortsiktiga riskkapitalbolagen, inte privat ägande och inte kapitalister som vill producera lastbilar, bygga ut telekommunikationsnät eller bedriva välfärd eller skolverksamhet - långsiktigt, uthålligt och brinnande - för att det ska vara världens bästa lastbilar eller världens bästa skola. Det är vi nu överens om.Jag tycker inte att det är bra om eller, för den delen, en friskola tas över av en kortsiktig riskkapitalist som bara vill suga ut pengar ur bolaget. Skälet till att Hennes & och har blivit världsbolag är att det har funnits starka och långsiktiga ägare som har levt med bolagen i med- och motgångar. Det tycker jag är jättebra. Det är en del av en svensk modell som vi tappade när Socialdemokraterna, berusade av 68-vin, förde in löntagarfonder i debatten. är vi tillbaka där vi ska vara, i ett folkhem där vi har starka ägare som också ska ta ansvar långsiktigt.Ska vi ha en idé om långsiktiga och starka ägare när det gäller dem som driver välfärdsverksamhet? Ja, jag tycker att det är rätt självklart att vi som politiker har en skyldighet, rättighet och möjlighet att ställa större krav på dem som ska driva verksamheter med skattepengar. Det är rätt uppenbart att vi då kan lägga till olika typer av krav på kompetens eller uthållighet eller olika krav på att man har en finansiell styrka som gör att verksamheten kan bedrivas långsiktigt.Problemet är att jag inte är riktigt övertygad om att det är där skon egentligen klämmer för . Är man nöjd om vi får de långsiktiga, bra, uthålliga och stabila kapitalisterna, som vill satsa på välfärden? Är det inte egentligen så att tycker att valfrihet är en störning? I enhetsmodellen ska det inte finnas något annat än och statlig verksamhet. Är det inte där skon klämmer på riktigt? Det här är intressant. Vi har haft en finansminister som har varit här för att besvara en interpellation med frågor om han har analyserat effekterna av privatiseringarna i välfärden, effekterna på kvalitet och personaltäthet samt de höga vinstnivåerna. Han har inte ens berört frågorna under alla dessa minuter. Vi har dessutom en finansminister som inte verkar se skillnaden mellan att tillverka lastbilar och bedriva utbildningsverksamhet för barn och unga. Det gör mig rätt orolig.Anders pratar gärna om mångfald och valfrihet, men han döljer att nio av tio av de största bolagen i välfärden ägs av riskkapitalbolag. Det är inte så mycket mångfald utan snarare enfald.I den privatiserade äldreomsorgen är av alla aktörer någon form av kooperativ, ideella aktörer eller icke vinstdrivande aktörer. De andra är alltså vinstdrivande bolag, framför allt riskkapitalbolag. Jag kallar inte det mångfald. Det är snarare så att de mindre, ideella aktörerna som inte drivs av ett vinstintresse försvinner från välfärden eftersom de äts upp av de stora aktörerna.Anders har inte nämnt med ett ord de 9 miljarder som gjordes i privata vinster i den privatiserade välfärden. Han har inte nämnt med ett ord att den privatiserade äldreomsorgen har så hög avkastning som bankerna har eller att utbildning och skola har dubbelt så hög avkastning som bankerna har på eget insatt kapital. Jag tycker att det är djupt bekymmersamt.Anders , till skillnad från mig, lovordar vinstintresset i välfärden medan jag menar på att det leder bort från demokratiska beslut, insyn och en behovsstyrd välfärd. Vi får en välfärd som inte fördelas efter behov och inte blir lika. Vi har en finansminister som inte vill se konsekvenserna och ta ansvar för sina beslut. Det beklagar jag djupt.Privatiseringar handlar enbart om ideologi och inget annat. Det centrala i diskussionen är att vi ska förbättra välfärden långsiktigt i . Det ska vi göra genom att vi har en konkurrenskraftig ekonomi där många människor jobbar, där vi bygger företag som har råd att betala sina skatter och driva produktion i . Då får vi in pengar till att bedriva en bra välfärd, så att alla barn som börjar på förskolan eller dagis upplever att det finns en bra verksamhet där de får lära sig att leka med både bokstäver och siffror, att man kommer till skolan och upplever att det finns lärare som orkar vara engagerade och brinna för just de elever som sitter i klassrummet, att man kommer till en vårdcentral och känner att man möter en bra verksamhet där man snabbt träffar en läkare eller sjuksköterska för att få hjälp när man är förkyld eller har ont. Vi ska ha en sjukvård i som är i världsklass, bättre än i de allra flesta andra länder när det gäller att säkra att man överlever en cancer eller klarar en långvarig sjukdom. Det är bra och viktigt.Det handlar ytterst om att vi har resurser, att vi har tillväxt, produktion, arbete och kapital i som driver verksamheter. Det är sådant som engagerar människor. Vi ska ha en bra välfärd som är tillgänglig för alla.Sedan har vi diskussionen om valfrihet eller inte. Jag tror att det är bra med valfrihet. Om vi ska klara långsiktig uthållighet i finansieringen av välfärden behövs konkurrens, nytänkande och nya former.Är allt frid och fröjd med de system vi har? Jag kan naturligtvis se att det finns en del uppenbara brister i systemen. Det är därför vi ska säkra en högre grad av långsiktighet, ha bättre kontroll och stänga möjligheten till skatteplanering när vi ser hur bolag, precis som under S-regeringarna, använder räntesnurror för att undvika betalning. De sakerna ska vi korrigera, och då blir välfärden bättre. Det, herr talman, måste vara utgångspunkten för debatten.