· H110229 · 2014-01-30 12:01:37 — De skulle gärna vilja jobba med en kedja från mödravården och framåt. Men de kan inte ha ett sådant koncept för att vårdvalet slår sönder det. Dessutom tycker jag att det är viktigt att säga att man har kunnat välja BB långt före vårdvalet. Att välja BB hänger inte ihop med vårdvalet.De beskrev även för mig vad bristen på platser innebär. Om man har valt något och väl kommer dit för att föda kan man få reda på att det inte finns plats och att man får åka någon helt annanstans. Att i det läget, som är akut, få ett sådant besked skapar naturligtvis otrygghet. Passar verkligen vårdval här? Jag förstår att socialministern gärna vill låta arbetsmiljöfrågan vara enbart en fråga för landstingen. Det var nämligen så jag uppfattade statsrådets svar tidigare.När det gäller de siffror som refererades visar dessa ingenting annat än den hängivenhet som finns hos den personal som jobbar i förlossningsvården . De gör ett fantastiskt arbete. Men frågan är hur länge de kommer att orka göra det med den stress och press de befinner sig under som de ska vara det goda stödet för blivande föräldrar.Jag tvivlar inte alls på att man är väldigt nöjd som nybliven förälder med det bemötande och den vård man fått. Men det har ett pris. Just nu har jag tyvärr inga aktuella siffror för barnmorskornas sjukskrivningstal. Men det är inte otroligt att sjukskrivningarna för denna personalgrupp kommer att öka, om de inte redan har gjort det. Det brukar bli så i slutet av en resa där det har varit väldigt stressigt.Vi vet att det blir alltmer pressat på våra förlossningskliniker, och då blir det direkt en kostnad för staten. Därför finns ett statligt intresse av att se till att landstingen kan upprätthålla en god arbetsmiljö. En del av den goda arbetsmiljön handlar om bemanning och därmed om utbildningsplatser och hur många nya kolleger man får till sin hjälp.Jag skulle inte vilja säga att frågor om arbetsmiljön inom förlossningsvården nödvändigtvis skjuter bredvid målet. Det beror på hur man väljer att tackla frågan.Det behövs bättre strukturer för att kunna omhänderta en del nya medicinska utmaningar. Det ligger definitivt inom regeringens intresse och ansvar. Jag tycker att de siffror jag nämnde är oerhört glädjande.När det gäller frågan om man får föda på det sjukhus man valt visar de senaste siffrorna - åtminstone de jag har - att fler än nio av tio får göra det.Om man öppnar en möjlighet för människor att välja kan det naturligtvis från tid till annan bli så att det är fler som önskar än vad det finns plats för. Det ligger i sakens natur. Lösningen på det kan inte vara att upphäva valmöjligheten. Såvitt jag kunde höra var det ingen av talarna som förordade att det fria valet skulle upphöra.När det gäller de frågor som togs upp berörde hur många som får föda på det sjukhus de valt eller som hänvisas vidare. Som jag ser det är siffrorna väldigt goda.Strävan måste alltid vara att alla ska få vård i enlighet med sitt val, men vi vet att det är svårt att i verkligheten genomföra hundraprocentig perfektion eftersom vi arbetar med sådant som vi inte riktigt har grepp om, som inte riktigt går att planera i tid.Marie ställde frågor om likvärdigheten i vården mellan och . Det går att resonera om i många olika termer. Vi mäter det numera på ett ganska bra sätt, vilket gör att vi har indikatorer presenterade bland annat genom det som kallas för öppna jämförelser. Vi vet att ett problem i vården i stort är att den varierar. Den kan variera inte bara mellan landsting utan också inom landsting. Det handlar om många olika faktorer som leder till olika resultat. De är viktiga att mäta.Det är viktigt att lära av dem som lyckas bäst. En jämlik vård är det som vi ska ha i blickpunkten, och vi arbetar intensivt tillsammans med landstingen på det området. Vi ser att det förekommer brister på många håll, men vi arbetar intensivt för att höja lägstanivån och se till att dra nytta av erfarenheterna hos dem som lyckats bäst.När det gäller utbildning har regeringen kraftigt utökat både sjuksköterske- och läkarsidan. Den siffra som jag har hyggligt aktuell i huvudet är att vi under vår regeringstid har ökat nyintaget till läkarutbildningen med i storleksordningen . Det är otroligt mycket. Jag skulle säga att det egentligen är ofattbart mycket. Den ena slutsatsen vi drog var att vi hade ett för litet intag . Den andra slutsatsen är att vi inte använder vårdpersonalens resurser på bästa möjliga sätt. Det gäller läkare, sjuksköterskor, barnmorskor och många andra kategorier. Därav den beskrivning jag gav i slutet av mitt inledande svar. Vi måste få en situation där man kan ägna sig åt det som man är utbildad för och kunna arbeta på toppen av sin förmåga.Meeri Wasberg säger att arbetsmiljöfrågorna väl inte enbart kan vara en fråga för landstingen. Nej, det är de förstås inte. Både tidigare, numera Inspektionen för vård och omsorg, och har ett jobb att göra. De har slagit ned på flera håll i landet och sagt ifrån när de tyckt att förhållandena inte varit tillräckligt bra vad gäller patientsäkerheten och i vissa fall för personalen. Där har staten en roll att spela, men jag tror att vi ska vara tydliga med vad som är statens uppgift. Det är landstingen som driver verksamheterna, anställer personalen och är arbetsgivare. Jag har inte frågat om utomlänshänvisningarna, . Jag gjorde ett konstaterande. Däremot har jag ställt två frågor i den här debatten. Det ena var i mitt första inlägg, nämligen vad som ska behöva hända i förlossningsvården i , eller på något annat ställe i landet, för att socialministern ska reagera över de uppenbara brister som råder i förlossningsvården i storstadsregionerna.Den andra frågan, som jag ställde i mitt förra inlägg, var om socialministern delar uppfattning att en del av skulden för den uppkomna situationen, att den blivit som den blivit, ligger på barnmorskorna, att det beror på att de jobbar för lite.Det är de enda två frågor jag ställt, och jag har under debatten inte fått något som helst svar på dem. har statsrådet till sitt förfogande så det kan tänkas att jag får ett svar. Jag hoppas det.Så här är det: visste landstingsledningen i att vi skulle öppna en ny förlossningsklinik. Det var alla överens om eftersom länet växer så det knakar. Två busslaster nya stockholmare per dag kommer till den här regionen. Enligt mitt sätt att se på historien innebär det att den borgerliga landstingsledningen i har haft åtminstone på sig att planera för att den nya förlossningskliniken ska öppnas. Jag vill påstå att det är ett exempellöst bevis på hur dåligt den borgerliga landstingsledningen sköter det landsting som vi talar om när de inte lyckas genomföra en konsekvensanalys av vad som kommer att krävas för att klara bemanning och se till att förlossningsvården inte hamnar i en krissituation. I stället agerar de på det sätt som de har gjort. Socialministern får gärna reagera också på det. Hur förlossningsvården fungerar är av jättestor betydelse. Den är av betydelse för de barn som föds. Hur det går för barnen avgörs mycket av hur mammorna upplever situationen när de kommer till BB, vilken trygghet de känner inför den upplevelse som är en stor sak i livet och som förstås också innebär medicinska risker.Frågan var om det är barnmorskornas fel eftersom många av dem jobbar deltid. Det går inte att resonera på det sättet, och jag är säker på att inte heller menat det så. Men självklart skulle vi ha mycket mer resurser i form av arbetstid om fler valde att arbeta heltid. Det är en självklarhet, men människor som väljer att gå ned i arbetstid har rätt att göra det. Vi som offentlig arbetsgivare, och för den delen också privata arbetsgivare, ska arbeta för att få en sådan arbetsmiljö att man vill arbeta mycket och att vi kan dra nytta av den utbildningsresurs som finns och den personalkapacitet som vi har till förfogande.Vad ska behöva hända för att vi ska gripa in på den nationella nivån? Återigen: Vi har en sådan ordning att det finns en arbetsfördelning. Till tillsynen hör att slå ned på sådant som inte fungerar, på sådant som behöver förbättras. För det har vi myndigheter. I många landsting förekommer saker och ting som vi, oberoende av politisk färg, skulle kunna ha synpunkter på, men vi har enats om att ha den arbetsfördelning som vi har mellan de olika nivåerna.Slutligen konstaterar jag att situationen i hade kunnat se ut på annat sätt om man under tidigare majoritetsförhållanden inte hade lagt ned verksamheter som erbjöd möjlighet för kvinnor att föda barn.