· H110515 · 2014-06-27 09:23:30 — har frågat statsministern om han inte anser att det är rimligt att regeringen prioriterar genomförandet av beslut, med tanke på att är högsta beslutande organ och regeringen arbetar på uppdrag av riksdagen.Interpellationen har överlämnats till mig.En av huvuduppgifter som folkets främsta företrädare är lagstiftning, och regeringen är enligt regeringsformen skyldig att utfärda en lag efter att har beslutat om den. Det följer alltså av grundlagen hur regeringen ska prioritera och genomföra beslut om lagar.Riksdagens beslut om så kallade tillkännagivanden till regeringen är emellertid inte reglerade i någon författning. Regeringens hantering av sådana beslut är inte heller författningsreglerad. Det finns emellertid en etablerad konstitutionell praxis om hur regeringen bör förhålla sig till tillkännagivanden. Den innebär bland annat att regeringen som utgångspunkt bör tillgodose ett sådant tillkännagivande.Om regeringen inte delar mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose önskemål, innebär - som har konstaterat - praxis att regeringen i stället bör underrätta om detta inom den tidsgräns som angetts i tillkännagivandet. Även skälen till att regeringen inte har tillgodosett tillkännagivandet bör redovisas.Både och har konstaterat att ordningen med tillkännagivanden i allt väsentligt fungerar väl. Jag instämmer i den bedömningen. Vi har parlamentarism här i . Det betyder att den svenska är högsta beslutande organ. Regeringen tillsätts av och kan också avsättas av , och regeringen ska fullfölja beslut. Det är alltså inte tvärtom, att regeringen står över , utan det är faktiskt som står över regeringen. Därför är det otroligt viktigt för demokratin att regeringen också följer beslut. I en sammanställning från Riksdag & Departement kan man se att 32 av 42 tillkännagivanden som gjordes , det vill säga beslut från direkt riktade till regeringen att verkställa, fortfarande väntar på behandling. Det är en ganska stor andel, och det finns riksdagsbeslut som har legat utan att bli genomförda. Ofta handlar beslut om att utredningar ska tillsättas. Men i en del fall handlar det om skarpa riksdagsbeslut, det vill säga att man helt enkelt vill att regeringen ska genomföra någonting. Som exempel kan jag nämna kravet på personalliggare inom byggbranschen. Jag kan nämna fas 3 som ett annat exempel. Ungefär 35 000 människor befinner sig i fas 3. Det är arbetslösa människor som jobbar gratis på heltid. Chansen att komma ut i arbete från fas 3 är mycket liten. beslutade att denna åtgärd inte fungerar. Därmed ska nya anvisningar till fas 3 stoppas. Man ska alltså inte skicka fler arbetslösa dit. Trots det har detta bara fortsatt, och fas 3 har vuxit år . I detta fall handlar det inte bara om att regeringen har förhalat riksdagsbeslut, utan det handlar om direkt trots mot riksdagsbeslut. Det märks inte bara i form av att det tar att genomföra beslut, utan det märks genom att ansvarig minister har sagt rent ut att man inte vill stoppa anvisningarna till fas 3. Man tycker att det är en bra åtgärd och att fas 3 ska fortsätta som förut. Det finns alltså inte ens en intention att genomföra beslut. När man jämför de olika departementen kan man se att det finns skillnader i genomförandet. Man kan till exempel se att det är få tillkännagivanden som är slutbehandlade på . Enligt Riksdag & Departement var det inga . Men på Försvarsdepartementet är tre av fyra tillkännagivanden från påbörjade eller genomförda. Man kan se att det kanske är en kulturfråga hur man gör på olika departement. Därigenom menar jag inte att man ska känna sig utpekad på . Det finns även andra departement där det återstår en hel del att göra. Jag har riktat den här interpellationen till som statsminister, och den är alltså inte riktad till . Jag tror ändå att detta är en viktig principfråga. Även om det inte finns något direkt krav i grundlagen på att man snabbt ska genomföra beslut har vi ändå parlamentarism, och i det ligger att regeringen ska genomföra beslut. Detta gäller i synnerhet när vi har en minoritetsregering, vilket vi har , där man för varje beslut är beroende av en riksdagsmajoritet som man inte har i regeringsunderlaget. Jag tycker ändå att detta är en viktig fråga. Vi varken förhalar eller trotsar riksdagsbeslut. När det gäller kan jag säga att jag tror att lagstiftning ibland tar extra eftersom det krävs ett grundligt arbete. Det brukar dock via interpellationsdebatter och annat vara så att processen blir ganska transparent visavi , och det är väl bra att det är så.Jag försökte redogöra för de regler som faktiskt gäller. Vi följer de regler som gäller, och det är naturligtvis otroligt viktigt att så sker. I senare års betänkanden har också uttalat att regeringens redogörelser för behandling av skrivelser blivit bättre - information om vilka åtgärder som planeras samt bedömningar när det gäller skrivelser och när de ska bli slutbehandlade förekommer i större utsträckning . Det är positivt, och det är alltså något har noterat.När det gäller redovisning till kan den ske på olika sätt. Förfarandet med den så kallade skrivelse nr 75 innebär att man ger en utförlig och detaljerad redogörelse för vilka åtgärder regeringen har vidtagit med anledning av tillkännagivanden. Det kan då KU, om utskottet vill, komma fram till ska kritiseras och annat. När det gäller tillkännagivande om fas 3, som tar upp, kan jag konstatera att regeringen har följt praxis. Regeringen har nämligen redan i närmast följande skrivelse nr 75 på ett utförligt och detaljerat sätt redogjort för de åtgärder man har vidtagit samt uttalat att man anser att tillkännagivandet har tillgodosetts genom de redovisade åtgärderna. Regeringen har i direkt anslutning till det också tydligt angett att man anser att skrivelsen om tillkännagivandet därmed är slutbehandlat. Varken KU eller arbetsmarknadsutskottet berörde frågan när de granskade skrivelsen, och därför kan man utgå ifrån att genom beslutet att lägga skrivelse till handlingarna anser att tillkännagivandet om fas 3 har tillgodosetts enligt gällande konstitutionell praxis.Det ligger i sakens natur att man i politik kan ha olika uppfattningar i sakfrågor, men jag vill gärna säga att det inte finns någonting som är viktigare för regeringen än att försöka följa de regler som faktiskt gäller. Det är också mitt ansvar att säkerställa att vi på olika sätt använder regelverket på ett korrekt sätt, och jag tycker att det är bra att vi har en granskning också i sakfrågan av detta. Jag menar dock att reglerna följs, och det är viktigt att så sker. Däremot kan man naturligtvis ha en annan uppfattning i en rad sakfrågor, och det vet jag att Socialdemokraterna och har. Vi betar dock av de beslut tar allteftersom och återkommer med svar om hur vi ser på dem. I många fall är det så att vi tycker att har kommit på något som blev bättre, och då leder beslut till förändringar. har vi dock olika uppfattningar, och då gäller det för regeringen att redovisa vilka åtgärder den har vidtagit och hur den har bedömt saken när det gäller tillkännagivanden. Det är viktigt att granska detta, och det är självklart viktigt att granska alla departement. Min bedömning är dock som sagt att reglerna följs, och jag konstaterar att KU också har ansett att det är på det sättet. Det är såklart bra att regeringen redogör för varför man inte följer beslut, men problemet upphör inte att finnas bara för att man berättar varför. Egentligen ska regeringen genomföra besluten, punkt slut. Det är som fattar besluten, och det är som är högsta beslutande organ. När det gäller fas 3 fortsätter anvisningarna i strid med beslut. Det är ett faktum oavsett vilka redogörelser som lämnats till . Går vi igenom de olika departementen kan vi se vilka av beslut som ännu inte har genomförts. På har man inte genomfört frågor som rör fler civilanställda inom polisen, inskränkning av meddelarfrihet och sekretessbestämmelser, bemötande av och stöd till brottsoffer samt överklagande i socialförsäkringsmål och arbetslöshetsförsäkring. Det är viktiga frågor, men även om vi inte gör en värdering av frågorna ska de genomföras.Om vi går vidare till gäller det utvärdering av tandvårdsreformen, hur våld mot äldre kan motverkas samt metoder för bedömning av arbetsförmågan. På gäller det personalliggare inom byggbranschen, och på gäller det lönekartläggning för jämställt arbete. På handlar det om gruvnäringens transportbehov, upphandling av vägar och järnvägar, illegal verksamhet i åkeribranschen och redovisningscentraler i taxibranschen. Det här är bara ; vi har även en del som inte genomförs. Det är inte utan anledning som kommer med tillkännagivanden, utan det brukar vara frågor som bedöms vara extra viktiga. De kan även vara akuta och kräva snabba lösningar, för det kan handla om att man tycker att regeringen drar frågor i långbänk. Det behöver alltså inte vara så att är direkt mot någonting - även om det också förekommer, som med fas 3 - utan det kan vara ett sätt för att skynda på regeringen i arbetet. Då tycker jag att det är väldigt illa att dra ut på processen ytterligare ett varv i stället för att helt enkelt genomföra beslut.Det finns en skillnad mellan det som är direkt olagligt och det man bör göra. Regeringen borde ha intentionen att göra det rätta. Även om det inte är direkt olagligt att förhala och trotsa riksdagsbeslut är det olämpligt av regeringen att göra det, speciellt när man är en minoritetsregering och alltså inte har automatisk majoritet i för sina beslut. Då är det viktigt att man faktiskt visar respekt för de frågor där sätter ned foten. Det är nämligen också många frågor som släpps igenom i utan att det ställs krav på regeringen, alltså där utan inblandning låter regeringen göra sitt arbete. När då sätter ned foten i en del frågor och säger att de är extra viktiga, eller att de har dragit ut och måste lösas, och regeringen fortsätter att förhala och trotsa visar det på bristande respekt. Det blir i förlängningen en bristande respekt för demokratin - för parlamentarismen och det svenska folkstyret, vilket är grundläggande i svensk demokrati. Jag hoppas alltså att det ändå finns en ambition från regeringen att genomföra beslut. Sedan kan det kanske ta lite extra tid i vissa fall - det kan man kanske ha viss förståelse för - men grundprincipen är att beslut ska genomföras, och det möjligt. Den svenska parlamentarismen bygger på att regeringen måste åtnjuta förtroende. Regeringen måste dock inte i varje enskilt fall följa ett tillkännagivande, även om det är en utgångspunkt och en ambition att så sker. Om regeringen inte vill följa ett tillkännagivande ska den dock återkomma till och berätta varför. Det är viktigt, och en sådan redovisning sker . kan naturligtvis i sista hand, om det skulle vara väldigt akut, uttala sitt misstroende mot statsministern.Hillevi säger att regeringen egentligen ska agera enligt beslut. Det är ju lätt att tycka så i största allmänhet, men jag tycker att det är viktigt att följa de gällande grundläggande reglerna för svensk parlamentarism. Det gör vi, och det innebär att det är skillnad på lagstiftning och tillkännagivande samt att det finns en praxis för hur man ska hantera tillkännagivanden. Som har konstaterat har regeringens redovisning till också utvecklats och blivit bättre än under de socialdemokratiska regeringarna. Vi följer reglerna. Det tycker jag är viktigt.Jag hann inte notera alla de enskilda punkter redovisade, men låt mig ta upp två av dem jag uppfattade och där det alltså anses att regeringen inte har gjort något. En punkt handlade om bemötande av brottsoffer. Men herregud - vi gör väldigt mycket när det gäller brottsofferarbetet! Problemet är möjligen att ibland, i stället för att vara precis, uttrycker sig så allmänt att man alltid kan hävda att det inte är gjort. Det finns dock en uppsjö av åtgärder som görs för att vi ska få ett bättre bemötande av brottsoffer. Det är oerhört centralt, och det är inte en fråga där regeringen tycker annorlunda än . Möjligen har vi inte återkommit med redovisningen tillräckligt snabbt. Jag tror att det är viktigt att också är någorlunda specifik i sin uppfattning när man skickar tillkännagivanden.Vad gäller civilanställda handlar det om, om jag minns rätt, att man vill se fler civilanställda inom polisen. Jag kan meddela att antalet civilanställda inom svensk polis har ökat sedan alliansregeringen tillträdde. Det går lite upp och ned beroende på hur ekonomin ser ut, men det är tydligt att så har skett. Och det är viktigt, för vi behöver blandad kompetens inom svensk polis.Sedan finns det ibland en risk med tillkännagivanden, att de inte är i samklang med budgeten. Enskilda polismyndigheter - vi har ju fortfarande sådana - kan ha en ekonomisk situation som är sådan att man är tvingad att variera både personalbemanning och verksamhet utifrån vad som ryms inom budgeten. Det är också något som regeringen måste ta hänsyn till.Våld mot äldre är en annan sådan fråga - oerhört viktig eftersom många gamla utsätts för brott utan att det anmäls. Även här finns det exempel på insatser som görs.När det gäller den lista som läste upp och de synpunkter som hon grundar sin kritik på är de så allmänt hållna att man kan påstå både det ena och det andra. Men det är ingen tvekan om att regeringen arbetar intensivt med förslag och inriktning inom de områdena. Självklart kommer det också att återredovisas till riksdagen.Sammanfattningsvis: Regeringen följer de direktiv, lagar, regler och författningar som beslutats av . Vi har stor respekt för funktion. är också det högsta beslutande organet. Just därför tror jag att det är viktigt att vi följer de regler som har antagit för hur vi ska arbeta i regeringen visavi . Man kan alltid tvista om ifall regeringen har genomfört beslut, hur man har gjort det och om man verkligen har gjort det fullt ut.För att ta fas 3 som exempel har jag hört arbetsmarknadsministern säga: Vi har följt beslut, för fas 3 har blivit så mycket bättre. Därmed kan anvisningarna fortsätta. Men det finns inget belägg för att det skulle ha blivit bättre, utan det är fortfarande gratisarbete på heltid som inte leder till jobb och som till och med riskerar att tränga ut riktiga arbetstillfällen, för det blir mycket billigare för arbetsgivaren att behålla någon inom ramen för fas 3. Man får och person och behöver inte betala någon lön, så det blir billigare än att anställa samma person. Det har till och med förekommit att man gör sig av med folk och i stället tar in någon från fas 3 eftersom det blir billigare.Man kan i varje fall som här diskuteras tvista om ifall regeringen verkligen genomfört beslut. Ja, det är regeringens tolkning, men det görs ofta en annan tolkning hos riksdagen.Den utvärdering som jag läste upp är tidningen utvärdering, och den får stå för dem. Men jag kan instämma i att i många fall har beslut faktiskt inte genomförts. Även om regeringen hävdar att man har genomfört ett beslut har man egentligen inte gjort det.Här måste mer göras. Det viktiga är respekten för och den svenska demokratin. Det borde också vara grunden för regeringen.Jag vill avsluta med att tacka fantastiska personal som gör ett otroligt arbete för att vi och regeringen ska kunna fullfölja vårt jobb och våra debatter här.Jag vill också tacka talmannen och önska glad sommar till er alla. Vi ses kanske . Jag får börja med att instämma i tack till talmannen och till personal som alltid, i ur och skur, gör ett fantastiskt arbete. Det är vi väldigt tacksamma över.Det finns ingenting som säger att det har blivit bättre vad gäller fas 3, säger . Men det vi nu diskuterar är det tillkännagivande som gjorde 2011 vad gällde fas 3. Som jag konstaterade redogjorde regeringen i skrivelse 75 utförligt och detaljerat för de åtgärder man vidtagit. Därmed ansåg man att tillkännagivandet hade tillgodosetts. Därefter har regeringen i direkt anslutning till detta angett att man anser att man därmed har slutbehandlat det hela.Varken KU eller berörde frågan när de behandlade skrivelsen. Regeringen måste därför utgå från att därmed har sett tillkännagivandet som hanterat.Jag tror säkert att det är Riksdag & Departement som har tagit fram listan på alla de åtgärder som inte är återredovisade eller hanterade. Men faktum kvarstår att i många av de fall som räknar upp är det i många fall allmänt hållna tillkännagivanden och där det pågår ett intensivt arbete. Det är klart att det vore bra om den formella återrapporteringen hade varit gjord, men vi betar av detta successivt.Eftersom många tillkännagivanden är allmänt hållna tar det i någon mening aldrig slut. Det händer också att man som minister då tycker att man vill ha ännu mer på plats innan man återrapporterar till , så det är ett givande och ett tagande.Detta att det ska återrapporteras är en viktig kontrollfunktion, så att man vet hur redovisningen ser ut. Det är på det sättet vi håller ordning på samarbetet mellan regering och riksdag och på att regeringen sköter sitt arbete på ett bra sätt.