frsrdg · H104RB1 · 2014-02-10 00:00:00 — föreslog regeringen att ska ha det huvudsakliga ansvaret för de instrument som finns för att påverka den finansiella stabiliteten. Ett tydligt ansvarsförhållande och nya makrotillsynsverktyg ger bättre förutsättningar för att minska riskerna med finansiella obalanser såsom hushållens skuldsättning (se avsnittet Ett säkert och effektivt betalningsväsende). Behovet av att ta hänsyn till finansiella obalanser har också diskuterats mycket i samband med de penningpolitiska besluten . mandat enligt riksbankslagen och dess förarbeten är förenligt med att beakta finansiella obalanser i de penningpolitiska besluten, bland annat för att sådana obalanser riskerar att äventyra både den realekonomiska stabiliteten och en stabil utveckling av konsumentpriserna. fortsatte att vidareutveckla analysen av hur finansiella obalanser kan beaktas i det samlade penningpolitiska övervägandet, där hänsyn tas till både kortsiktiga och långsiktiga effekter av en viss räntebana. Makrotillsynen och penningpolitiken verkar genom delvis samma kanaler i och med att båda påverkar förhållandena på olika finansiella marknader. Makrotillsynen påverkar således den ekonomiska utvecklingen och därmed även förutsättningarna för penningpolitiken. arbetade därför också med att vidareutveckla analysen så att det penningpolitiska underlaget även ska kunna ta hänsyn till effekter av olika makrotillsynsverktyg. Lärdomar av med inflationsmål och nya utmaningar Den finansiella krisen visade att länder som har inflationsmål och som uppnått en ganska bra måluppfyllelse inte har undvikit att drabbas av krisen. En central lärdom är därför att prisstabilitet i sig inte är någon garanti mot att drabbas av finansiella kriser. En låg och stabil inflation är kanske ett nödvändigt villkor för finansiell stabilitet men det är inte ett tillräckligt villkor. Risker i det finansiella systemet kan ändå byggas upp. Det pågår därför en internationell diskussion om vilken roll centralbankerna ska ha för att minska risken för finansiella kriser. Till detta kommer ett omfattande arbete hos nationella myndigheter och internationella samarbetsorgan med att införa nya makrotillsynsverktyg som kan motverka riskbeteenden på finansmarknaderna och öka motståndskraften i det finansiella systemet. Enligt ett synsätt i den internationella diskussionen om ett nytt penning-politiskt ramverk ska koncentrera sig på sina traditionella mål, medan en myndighet för makrotillsyn får ansvaret för att motverka finansiella obalanser. Sådana finansiella obalanser kan påverka pris- och makrostabilitet-en mer långsiktigt och leda till finansiell instabilitet. Enligt ett annat synsätt klarar myndigheten för makrotillsyn inte fullt ut att hantera dessa obalanser. Penningpolitiken kan då behöva hjälpa till genom att luta sig mot vinden och agera med styrräntan utöver vad som är motiverat av mer kortsiktiga stabilitetshänsyn. Det senare synsättet tenderar att vara vanligare i länder som brottas med problem med hög och ökande skuldsättning. arrangerade en internationell konferens för att diskutera dessa frågor och uppmärksamma att det svenska inflationsmålet fyllde . Till pionjärerna bland länder med inflationsmål räknas och som införde inflationsmål 1990 respektive 1991. Även och var tidigt ute och införde inflationsmål 1992 respektive 1993. gav ut ett jubileumsnummer av tidskriften och valutapolitik som rapporterade om konferensen. Även om inflationsmålet inte kunde förhindra uppbyggnaden av stora finansiella obalanser så har inflationsmålet ett viktigt syfte. I de länder som införde ett inflationsmål blev inflationen låg och inflationsförväntningarna tydligt förankrade kring målet. Också i har inflationsmålspolitiken fungerat väl. Dess största förtjänst är att den har försett svensk ekonomi med ett nominellt ankare – den har lyckats förankra inflationsförväntningarna vid inflationsmålet. Efter att inflationsmålet infördes minskade inflationen i från de tvåsiffriga tal som kunde observeras till små variationer relativt nära 2-procentsmålet. I motsats till vad många befarade blev dessutom inte BNP-tillväxten lägre utan högre i samband med detta. Fördjupad analys av arbetsmarknaden Graden av resursutnyttjande på arbetsmarknaden är en viktig del i konjunkturanalysen och bedömningen av hur den faktiska ekonomiska utvecklingen förhåller sig till vad som kan anses vara långsiktigt hållbart. Arbetslösheten var i genomsnitt 2013 och således högre än bedömda intervall för den långsiktiga arbetslösheten på 5–7,. Detta tyder på att det fanns lediga resurser på arbetsmarknaden, vilket bidrog till att infla-tionen var låg och motiverade den låga reporäntan. har arbetslös-heten i legat på en hög nivå , i genomsnitt , vilket tyder på att den till stor del är ett strukturellt problem. En bredare analys av arbetsmarknadsindikatorer gjordes för att förbättra stödet vid bedömningen av resursutnyttjandet. Olika så kallade utsatta grupper på arbetsmarknaden utgjorde en större andel av de arbetslösa än 2006 (se diagram 8). Arbetsförmedlingen brukar lyfta fram fyra grupper som utsatta arbetslösa: utomeuropeiskt födda, personer med enbart förgymnasial utbildning, individer i åldern 55–och personer med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Både sammans-ättningen av gruppen arbetslösa och arbetslöshetstidens längd talade för att de arbetslösa 2013 hade sämre fotfäste på arbetsmarknaden än . Vidare var matchningseffektiviteten fortsatt svag, i den meningen att det tog för arbetslösa och arbetsgivare att finna varandra. Sammantaget visade olika indikatorer alltså på att den andel av de arbetslösa som stod längre ifrån arbetsmarknaden hade ökat . Det råder stor osäkerhet om hur stor del av arbetslösheten som beror på strukturella respektive cykliska faktorer, eftersom ekonomin har drabbats av stora störningar som reformer har genomförts med syfte att öka drivkrafterna till arbete. De väntade konjunkturförbättringarna bör visserligen sätta positiva avtryck på arbetsmarknaden, och arbetslösheten bedöms falla . Men att bedöma storleken på den långsiktiga arbetslösheten är mycket svårt. Om det skulle visa sig att denna är förhållandevis hög krävs främst åtgärder inom andra politikområden än penningpolitiken för att varak-tigt uppnå en låg arbetslöshet. Antal arbetslösa i utsatta grupper och övriga inskrivna arbetslösa Anm. Trendrensade värden för totalt antal personer inskrivna vid arbetsförmedlingen respektive antal kvarstående sökande vid månadens slut. Källa: Arbetsförmedlingen. Värdepappersportfölj i svenska kronor beslutade att utöka den penningpolitiska verktygs-lådan genom att anskaffa en värdepappersportfölj i svenska kronor. Syftet med detta verktyg är att antingen säkerställa den finansiella stabiliteten eller bidra till en bättre fungerande transmissionsmekanism vid ett krisläge i det finansiella systemet. Portföljen ska hantera både köp och försäljning av skuldebrev i svenska kronor, som är emitterade av den svenska staten, och säkerställda obligationer i svenska kronor. I och med att håller en värdepappersportfölj i svenska kronor säkerställs de system, rutiner och kunskaper som behövs för att ska kunna stå att genomföra köp och försäljning av värdepapper med kort varsel. Värdepappersportföljen började byggas upp gradvis till ett nominellt värde av . Portföljen har byggts upp genom att en del av tillgångar i utländsk valuta omfördelats till tillgångar i svenska kronor. Innehav i utländsk valuta i valuta-reserven har alltså avyttrats till ett värde i svenska kronor som motsvarar köpen av värdepapper till portföljen. Transaktionerna har skett på ett sådant sätt att växelkursen inte har påverkats och inga penningpolitiska signaler har sänts. Omfördelningen från utländsk valuta till svenska kronor avslutades då beslutad portföljstorlek uppnåddes. började också göra repotransaktioner i värdepappersportföljen. En finansiell analys av värdepappersportfölj i svenska kronor presenteras i avsnittet . Syftet med forskning är att ta fram modeller och verktyg att använda i de analyser som direktionen behöver för att kunna fatta sina beslut. De forskare som är anställda på arbetar också som interna råd-givare vid bankens analysarbete. Forskningen ökar därmed möjligheter att möta de utmaningar som uppstår i arbetet med att hålla infla-tionen låg och stabil och att värna om den finansiella stabiliteten. forskning är främst inriktad på områden som har direkt betydelse för bankens verksamhet, exempelvis penningpolitik, bankväsende och finansiella marknader. Resultaten av forskning publiceras i internationella vetenskapliga tidskrifter. Detta säkrar att forskningens kvalitet blir utvärderad på ett objektivt sätt enligt internationella normer. Forskningens resultat sprids också genom presentationer vid andra centralbanker och vid universitet samt på vetenskapliga konferenser. Insikterna från forskningen sammanfattas genom artiklar, bland annat i och valuta-politik. forskare bedriver omfattande studier av svenska företag och hushåll i syfte att förstå deras ekonomiska agerande och med målet att tillhandahålla bättre underlag för utformningen av ekonomisk politik. Denna forskning baseras i många fall på insamlade mikrodata från svenska banker och kreditupplysningsföretag, vilket möjliggör djuplodande analyser av områden som på grund av brist på data inte har dokumenterats i den inter-nationella litteraturen. I en arbetsrapport publicerad 2013 undersöktes hur svenska hushåll hanterade de två kanske viktigaste riskerna som kan äventyra deras bostads-investeringar: risken för arbetslöshet och risken för fall i bostadspriserna. Hushåll vars risk att drabbas av arbetslöshet ökar som lokala bostadspriser tenderar att falla, har i högre utsträckning valt att hyra i stället för att äga sitt boende. I de fall sådana hushåll ändå valt att äga sin bostad så har de i genomsnitt valt att köpa en billigare bostad. Detta beteende är i överensstämmelse med den etablerade teorin om hushållens val under osäkerhet och talar för att hushållen hanterar riskerna rationellt. En annan rapport studerade hur värderingen av företagens lånesäkerheter påverkade bankers uppfattning om företagens kreditvärdighet, deras bank-lånevillkor och kredittillgång samt hur intensivt bankerna övervakar låntagarna. Studien baserades på en förändring i lagstiftningen för värdering av företagens säkerheter. Förändringen ledde till en genomgående sänkning av värdet på svenska företags säkerhetsmassa. Rapporten visade att ett lägre värde på säkerheterna är förknippat med lägre kreditvärdighet, högre räntor och sämre tillgång på bankkrediter för företagen. I ytterligare en rapport kvantifierades betydelsen av så kallade handels-kreditkedjor för spridningen av konkurser bland svenska aktiebolag. Leverantörer som sålt varor och tjänster på kredit till kunder som på grund av konkurs aldrig betalar dessa krediter kan få kreditförluster som kraftigt ökar riskerna för att leverantörerna själva ska hamna i konkurs. Det samlade värdet av handelskreditförlusterna är större än de förluster som drabbar bankerna i deras utlåning till företagssektorn. forskningsenhet anordnade en internationell konferens kring finansiella bubblor med empiriska och framför allt teoretiska bidrag om bubblors uppkomst och deras hantering. Konferensen hade som syfte att både presentera nya rön och söka fastställa kunskapsläget: Vad vet vi om bubblor och vad behöver vi förstå bättre? Professor från sammanfattade kunskapsläget utifrån den forskning som bedrivits . Vi vet att tillgångar som karaktäriseras av varaktighet och med begränsningar i utbud, som exempelvis bostäder, är en grogrund för uppkomsten av prisbubblor. Men Tirole pekade också på att det saknas kunskap om vad som krävs för att en bubbla ska uppstå, hur man identifierar en bubbla och hur den ska elimineras så att inte krisåtgärder skapar större problem än vad bubblan själv orsakar. , professor från och vetenskaplig rådgivare till , presenterade en ansats för robust penningpolitik som inte förutsätter att hushållen nödvändigtvis har rationella förväntningar om framtida huspriser. Woodford visade hur penningpolitiken kan beakta att hushållen kan göra felaktiga bedömningar av framtidsutsikterna genom att penningpolitiken tar explicit hänsyn till husprisutvecklingen. penningpolitik utvärderas av finansutskott. Till denna utvärdering sammanställer en skriftlig redogörelse för penningpolitiken som publiceras efter den första penningpolitiska rapporten för året. Redogörelsen kommer att överlämnas till . I genomsnitt uppgick KPI-inflationen till 2013 (se tabell 1). Att inflationen mätt med KPI blev så låg beror till stor del på att sänkte reporäntan 2012 och att reporäntan sedan hölls på under nästan hela 2013, och sänktes till . När reporäntan sänks minskar hushållens räntekostnader för bolån, vilket ger lägre inflation mätt med KPI (se diagram 9). KPI, KPIF och KPIF exklusive energi, årlig procentuell förändring Anm. KPIF är KPI med fast bostadsränta. Källa: SCB. Men även inflationen mätt med KPIF, det vill säga med fast bostadsränta, var låg 2013. KPIF-inflationen har varierat och blev i genomsnitt 2013 (se diagram 9 och tabell 1). KPIF exklusive energipriser steg 2013. Jämförelse mellan olika inflationsmått, årlig procentuell förändring Källa: SCB. Tillväxten blev svag och resursutnyttjandet lägre än normalt ökade BNP , vilket var samma måttliga tillväxt som 2012 (se diagram 10). Utvecklingen i den svenska ekonomin fortsatte att präglas av den svaga tillväxten i euroområdet. Efterfrågan på svenska exportvaror var fortsatt låg, och den svenska exporten minskade . Även investeringarna utvecklades svagt och föll . Hushållens konsumtion var dock robust och ökade trots den svaga konjunk-turen . Såväl antalet sysselsatta som antalet personer i arbetskraften ökade . I genomsnitt uppgick arbetslösheten till (se diagram 1). BNP i , årlig procentuell förändring Den streckade stapeln avser prognos . På grund av revideringar av nationalräkenskaperna är BNP-tillväxten lägre än vad som framgick i årsredovisningen . Källor: SCB och . När utvecklingen av realekonomin ska sammanfattas används ofta någon form av mått på resursutnyttjandet. Det finns dock inget entydigt sätt att mäta detta, och använder därför ett antal olika indikatorer för att bedöma resursutnyttjandet. Exempel på sådana mått är BNP-gapet och tim-gapet, som mäter BNP:s och de arbetade timmarnas procentuella avvikelser från sina respektive uppskattade och långsiktiga nivåer. Om respektive mått är positivt, betyder det att aktivitetsnivån i ekonomin är hög och att resurs-användningen i ekonomin är högre än normalt. Motsatsen gäller när måtten är negativa. Enligt såväl BNP-gapet som timgapet var resursutnyttjandet lägre än normalt (se diagram 11). egen indikator på resursutnyttjandet, den så kallade RU-indikatorn, sammanfattar information från enkäter och arbetsmarknadsdata med hjälp av en statistisk metod. Även denna indikator visar att resurs-utnyttjandet var lägre än normalt (se diagram 11). Samtliga tre beskrivna mått pekar således på att resursutnyttjandet var lägre än normalt , vilket också motsvarar samlade bedömning av resursutnyttjandet i . BNP- och timgap samt RU-indikatorn, procent respektive standardavvikelse Anm. BNP-gap avser BNP:s avvikelse från sin trend beräknad med en produktionsfunktion. Timgap avser arbetade timmars avvikelse från bedömda trend. RU-indikatorn är normaliserad så att medelvärdet är 0 och standardavvikelsen är 1. De streckade linjerna avser prognos . Källor: SCB och . satsar mer på finansiell statistik Enligt riksbankslagen ska löpande offentliggöra statistiska uppgifter om valuta- och kreditförhållanden. Statistik över finansmarknaden, värdepappersemissioner och betalnings-balansen produceras och publiceras på uppdrag av (). ansvarar för statistikens kvalitet, innehåll och utveckling. samlar själv in och publicerar daglig omsättningsstatistik på ränte- och valutamarknaden från och Riksgäldens motparter. Därutöver sammanställs och publiceras räntor och valutor på webbplats. genomför och publicerar även en företags-undersökning i syfte att få fördjupad information om hur företagen uppfattar den aktuella ekonomiska situationen. Mot bakgrund av erfarenheterna från den finansiella krisen har satsat på att förstärka den finansiella statistiken. En viktig del i denna ambition har varit att utveckla och förbättra den svenska värdepappersstatistiken. Nya föreskrifter som reglerar insamling av uppgifter över emitterade värdepapper på enskild nivå trädde i kraft . togs en ny databas i drift, och månatlig värdepappersstatistik började publiceras som kan användas av analytiker både inom och utanför . Uppgifterna från värdepappersdatabasen ger möjligheter till djupare och snabbare analyser av såväl olika sektorers som enskilda systemviktiga bankers marknadsfinansiering. Den förbättrade värdepappers-statistiken är också en del i anpassningen och harmoniseringen av svensk statistik till europeisk standard. Inom ramen för det internationella statistiksamarbetet har arbetat med att förbereda statistiken för en rad förändringar. Inom det europeiska centralbankssystemet (ECBS) uppdateras balans- och ränte-statistik för de monetära och finansiella instituten, och inom () förbereds mer detaljerad statistik över bankernas utländska tillgångar och skulder. Bakgrunden till uppdateringarna är dels nya behov hos användarna av uppgifterna, dels en anpassning till uppdateringen av det europeiska nationalräkenskapssystemet. Ett område som har kommit mer i fokus är statistik över försäkringsföretag. Arbetet har varit inriktat på att identifiera centralbankers behov av utökad finansiell försäkringsstatistik och på att undersöka hur insamlingen av uppgifterna bäst kan samordnas med den kommande europeiska tillsynsrapporteringen Solvens II inom försäkringsområdet. fortsatte även arbetet med att förbereda anpassningen av betalningsbalansstatistiken till Internationella valutafondens (IMF) sjätte manual som anger den internationella standarden för betalningsbalansstatistik. Den nya standarden ska börja tillämpas i . Regeringen fattade beslut om svenskt deltagande i IMF:s utökade internationella statistikstandard (Dissemination Standard, SDDS Plus). Deltagandet innebär en utökning av antalet uppgifter inom den ekonomiska och finansiella statistiken som omfattas av . , som är nationell koordinator och ansvarar för SDDS i , fattade ett beslut som innebär att inom ramen för sitt ansvarsområde vidtar de åtgärder som behövs för att ska kunna medverka i sam-arbetet. Erfarenheterna från den finansiella krisen har även lett till ett större behov av samordning och delning av finansiell statistik mellan olika myndigheter. I betänkandet En databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna (SOU 2012:79) föreslås en ny lag som innebär att en särskild databas för insamling och behandling av finansiella uppgifter inrättas hos SCB. Lagen ger och möjlighet att ta del av varandras uppgifter och samordna sina insamlingar av statistik. Därigenom kan uppgiftsinsamling, bearbetning och publicering effektiviseras. Förberedande diskussioner har förts mellan och om hur arbetet med den gemensamma databasen ska se ut. De svenska hushållens skuldsättningsnivå har varit i fokus, både i analysen av den finansiella stabiliteten och i den penning-politiska analysen. För att kunna få en mer fullständig bild av riskerna förknippade med hushållens skuldsättning hämtade in uppgifter om hushållens krediter från de åtta största kreditinstituten (se avsnittet Ett säkert och effektivt betalningsväsende). Uppgifterna analyseras och utvärderas inom . Intresset för mer detaljerad statistik över bland annat tjänstehandeln har successivt ökat. Ett Användarforum för utrikeshandeln har bildats där är ansvarig för statistik över utrikeshandeln med tjänster. har precisionen i statistiken över tjänstehandeln skärpts, och mer detaljerad statistik kan nu publiceras. Antalet publicerade uppgifter på detaljnivå har därmed mer än fördubblats. Ett säkert och effektivt betalningsväsende Svenska bankers finansiella styrka och en väl fungerande finansiell infrastruktur bidrog till att det svenska finansiella systemet var stabilt . Skuldsättningen i hushållssektorn och de svenska bankernas marknadsfinansiering i utländsk valuta utgör alltjämt risker som kan hota den finansiella stabiliteten. fortsatte att delta i arbetet med att utforma nationella och internationella finansiella regelverk och att förbättra tillsynen i det finansiella systemet . Inom kontantförsörjningen upphörde de äldre versionerna av 50- och 1 000-kronorssedlarna att vara lagliga betalningsmedel vid årets utgång. genomförde därför pengarna! för att informera alla svenska hushåll. har fått i uppdrag av att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Uppdraget har enligt tolkning en vid innebörd och omfattar i praktiken ett ansvar för att främja stabiliteten i det finansiella systemet. Detta krisförebyggande ansvar delar med . Ansvaret för att hantera en finansiell kris, om en sådan skulle bryta ut, delas av , , Riksgälden och regeringen genom . Det finansiella systemets grundläggande funktioner är att förmedla betalningar, omvandla sparande till finansiering (kapitalförsörjning) och hantera risker. Mot bakgrund av det finansiella systemets stora betydelse för samhällsekonomin regleras aktörerna (exempelvis banker) i systemet genom särskild lagstiftning, förordningar och föreskrifter från svenska och europeiska myndigheter. praktiska arbete, inom ramen för uppdrag att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende, omfattar ett flertal olika deluppgifter. En deluppgift är att verka förebyggande för att minska sannolikheten för att en finansiell kris ska uppstå. En annan deluppgift är att ha beredskap för att kunna hantera en kris om en sådan trots allt skulle uppstå. har också ansvaret för att ge ut sedlar och mynt. till-handahåller dessutom ett system för betalningar i svenska kronor mellan bankerna, det så kallade RIX-systemet (se figur 1). arbete för att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende Löpande analysera och övervaka utvecklingen såväl i det finansiella systemet som i ekonomin i övrigt samt sprida information och kunskap om resultaten av detta arbete Förebygga hot mot den finansiella stabiliteten genom att informera om och varna för risker som byggs upp Ge rekommendationer om åtgärder för att minska risker i det finansiella systemet Påverka det finansiella regelverket så att det bidrar till stabilitet och effektivitet Hantera en finansiell kris om en sådan uppstår, till exempel genom att vid behov på olika sätt tillföra likviditet till det finansiella systemet Ge ut sedlar och mynt Tillhandahålla ett centralt betalningssystem som banker och andra aktörer kan använda för att göra stora betalningar har valt att definiera finansiell stabilitet som att det finansiella systemet kan upprätthålla sina grundläggande funktioner och dessutom har motståndskraft mot störningar som hotar dessa funktioner. strävar efter att förebygga hot mot den finansiella stabiliteten genom att löpande analysera och följa utvecklingen i det finansiella systemet och i ekonomin i övrigt samt genom att informera om och uppmärksamma på risker som byggs upp. Målet är att förmå banker och andra aktörer på de finansiella marknaderna att förstå och åtgärda de risker som identifieras. Om en finansiell kris trots allt uppstår har olika möjligheter att hantera denna och kan vid behov snabbt tillföra likviditet till det finansiella systemet, det vill säga kan göra det lättare för bankerna att låna hos . förebygger problem i det finansiella systemet En viktig del i förebyggande arbete med finansiell stabilitet är att löpande analysera och följa utvecklingen i det finansiella systemet som helhet, att informera om och uppmärksamma på risker som byggs upp och vid behov ge rekommendationer för att minska riskerna.