frsrdg · H104RS3 · 2014-01-24 00:00:00 — Följdmotioner kommer därför inte i fråga. ningen uttalade att man därför i dessa fall har anledning att vara mer generös i sin bedömning av reservationsrätten (se SOU 1969:62 Ny utskottsorganisa- På så sätt kan frånvaron av en rätt att väcka följdmotioner kompenseras. Regleringen av utskottsinitiativet bör nämligen inte bli sådan att den kan tän- kas inbjuda riksdagsmajoriteten till aktioner via utskotten i syfte att hindra oppositionen från att presentera alternativförslag (prop. 1973:90 s. 532 f.) Syftet med att utsträcka utskottens initiativrätt var att stärka Särskild betydelse får initiativrätten av minoritets- Det uttrycktes emellertid farhågor om att utsträckningen skulle leda till en ökad arbetsbörda för och till politiska konflikter. förutsatte att de nya befogenheterna skulle be- gagnas med samma varsamhet som iakttagits av de utskott som haft självstän- Ärenden borde även normalt väckas ge- nom propositioner eller motioner och politisk enighet eftersträvas i de fall där initiativ kommer i fråga. har behandlat motioner om utskottsini- tiativ (bet. 1995/96:KU6, 1996/97:KU26 och 1997/98:KU26). då ansett att utskottens initiativrätt stärker ställning och underlättar dess arbetsmöjligheter samt utgått från att utskottens initiativrätt – allmänt och i grundlagsärenden – även fortsättningsvis ska begagnas med varsamhet och att politisk enighet eftersträvas i de fall där initiativ kommer i fråga. skotten har förutsatts vara restriktiva med att själva arbeta fram mer omfat- tande förslag utan beredning inom (jfr bet. 2004/05:KU20, 2006/07:KU20). Enligt 4 kap. 1 § RO ska propositioner, skrivelser, framställningar, redogö- relser och motioner hänvisas till ett utskott för beredning (beredningstvång). I 4 kap. 9 § anges att utskotten ska avge betänkanden till kammaren i de ären- den som har hänvisats till dem och som inte har återkallats (behandlings- I samband med ett förslag om förenklad motionshantering slog 2002 års riksdagskommitté fast att beredningskravet i riksdagsordningen är uppfyllt om utskottet har gett kammaren ett förslag till beslut om motionsförslag. gon form av sakligt övervägande måste naturligtvis ligga bakom varje sådant Av den hittillsvarande tillämpningen framgår, enligt Riksdagskom- mittén, att det främst är två formella skäl som har angetts för att förenkla be- redningen av vissa motioner. Det ena skälet är att utskottet eller under den innevarande valperioden har behandlat och avstyrkt ett motionsförslag av samma innebörd som det aktuella motionsförslaget. Det andra skälet är att den fråga som förslaget tar upp enligt gällande uppgiftsfördelning inte är en 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG fråga för att besluta om. Båda dessa skäl måste anses uppfylla saklighetskravet (framst. 2005/06:RS3). gjorde inte någon annan bedömning (bet. 2005/06:KU21). Det finns inte några särskilda regler i riksdagsordningen för hur självständiga utskottsinitiativ ska beredas. Innan ett utskott avger ett betänkande med förslag i ett ärende som väckts inom (dvs. genom motioner eller utskottsinitiativ) ska dock finansutskottet ges tillfälle att yttra sig, om förslaget kan innebära mer betydande framtida återverkningar på de offentliga utgifterna och inkomsterna (4 kap. 8 § RO). Det ska också sägas att om ett utskott tar ett initiativ till ändring av lag som faller inom området för Lagrådets granskning är det enligt 8 kap. 21 § regeringsformen (RF) med vissa undantag obligatoriskt att höra Lagrådet. Det finns ingen skyldighet att höra Lagrådet om Lagrådets granskning skulle sakna betydelse på grund av frågans beskaffenhet eller skulle fördröja lagstiftningsfrågans behandling så att avsevärt men uppkommer. Om regeringen föreslår lagstiftning inom Lagrådets område utan att höra Lagrådet ska regeringen i propositionen redovisa skälen för detta. Ett utskott är däremot inte skyldigt att redovisa skälen om det väljer att inte gå till Lagrådet. I reformeringen av regeringsformen beslutades vissa ändringar i regeringsformen i syfte att ytterligare markera betydelsen av Lagrådets granskning. Ett yttrande från Lagrådet ska inhämtas när det är fråga om lagförslag inom Lagrådets granskningsområde (tidigare var kravet formulerat som bör). Den tidigare begränsningen att Lagrådet behöver höras endast om lagen är viktig för enskilda eller från allmän synpunkt har tagits bort (SOU 2008:125 s. 377 f., prop. 2009/10:80 s. 142 f., bet. 2009/10:KU s. 32 f.) . Lagrådet har, när det gäller förslag som väckts i , i ett yttrande till socialförsäkringsutskottet starkt understrukit behovet av ett remissförfarande motsvarande det som vanligen tillämpas i regeringsärenden (bet. 2005/06:SfU5 Ny prövning av avvisnings- och utvisningsbeslut s. 62). Lagrådets yttrande avsåg ett fall när en motion behandlades (och kom att bifallas). Lagrådet avstyrkte att det remitterade förslaget på det föreliggande underlaget skulle läggas till grund för lagstiftning, men utskottet och valde ändå lagstiftning. Enligt utskottets mening var det ytterst angeläget att den tillfälliga ordningen kunde genomföras omgående. Beredningsunderlaget hade därtill kompletterats under utskottets hantering av ärendet. Med de preciseringar av motivuttalanden och i vissa fall ändringar av lagtexten som utskottet redovisade ansåg utskottet att borde anta utskottets lagförslag, vilket också skedde. Beredningskravet för regeringsärenden följer av 7 kap. 2 § RF. Enligt bestämmelsen ska vid beredningen av regeringsärenden behövliga upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. Upplysningar och yttranden ska också i den omfattning som behövs inhämtas från kommuner. Även sammanslutningar och enskilda ska i den omfattning som behövs ges möjlighet att yttra sig. Kommitténs överväganden och förslag Arbetsfördelningen mellan regering och riksdag ska enligt kommittén ligga fast. Det innebär att det i normalfallet är regeringen som ansvarar för att ta 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG fram förslag till lagstiftning och statens budget och som ska bereda förslag enligt regeringsformens beredningskrav. att komma med förslag, men har inte själv en beredningsapparat för att ta fram lagstiftning och andra beslut av mer kvalificerad art. Det förekommer dock att beslutar om t.ex. lagar utan att det finns förslag från regeringen. Detta kan ske både med anledning av motioner och utan att det finns något motionsförslag, dvs. flesta fall när lagstiftar utan att det finns något förslag från rege- ringen rör okontroversiella frågor, t.ex. rättelse av felaktigheter eller förbise- enden i lagstiftningen. Kommittén konstaterar att det dock finns vissa fall när har valt att lagstifta i frågor som är mer omstridda utan att det har funnits något förslag Kommittén hänvisar i sammanhanget till lagen om registrerat partnerskap (bet. 1993/94:LU28), könsneutrala äktenskap (bet. 2008/09:CU19) och sjukförsäkringen (i frågan om prövning mot hela arbets- marknaden, bet. 2009/10:SfU13). I frågan om könsneutrala äktenskap fanns utredningsbetänkandet Äkten- skap för par med samma kön – Vigselfrågor (SOU 2007:17). Det fanns således ett beredningsunderlag som mo- tionärer, utskott och riksdag kunde utgå från. dets yttrande över ett lagförslag som utskottets kansli utarbetat på uppdrag av När det gäller frågan om prövning mot hela arbetsmarknaden lämnade fö- reträdare för berörda myndigheter information till socialförsäkringsutskottet vid ett utskottssammanträde. Det förekommer således fall när utskott föreslår lagstiftning utan att det finns en mer omfattande utredning som genomförts på regeringens uppdrag. har erinrat om att beredningskravet för regerings- ärenden inte är absolut. Upplysningar och yttranden ska enligt bestämmelsen i regeringsformen inhämtas i den mån det är behövligt. tionsutskottet påmint om att det i regeringsformen inte föreskrivs någon sär- skild form för hur upplysningar och yttranden ska begäras in (bet. 2008/09:KU10 s. 63). Lagrådet har, när det gäller förslag som väckts i , starkt under- strukit behovet av ett remissförfarande motsvarande det som vanligen tilläm- pas i regeringsärenden (bet. 2005/06:SfU5). Lagrådet har också konstaterat att regeringsformens beredningskrav formellt bara är tillämpligt på rege- ringen och således inte på ett lagförslag som ett utskott lägger fram med ut- nyttjande av sin initiativrätt. De bakomliggande sakliga motiven till bered- ningskravet gör sig emellertid lika starkt gällande oavsett vem som lägger fram förslaget, enligt Lagrådet (bet. 2004/05:SoU14 Användning av PKU- biobanken för identifiering av avlidna med anledning av naturkatastrofen i Kommittén bedömer att de krav som Lagrådet formulerat på beredning av förslag som väckts i numera torde vara allmänt accepterade och en del av praxis. Kommittén anser att dessa krav bör avspeglas i riksdagsord- Regeringsformens bestämmelser är en utgångspunkt, som 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG särskilda behov i handläggning bör beaktas. Det kan t.ex. finnas behov av skyndsamhet i vissa situationer. Kraven ska enligt kommittén ta sikte på de fall när utskotten lägger fram förslag till ny eller ändrad lag. Vidare bör förslag till beslut som direkt påverkar statens budget också omfattas. Med detta avses förslag med påverkan på budgetens inkomster, utgifter eller övriga betalningar som påverkar statens lånebehov. Beredningskravet gäller också i förhållande till sådana ärenden under budgetbehandling, exempelvis om ett utskott föreslår en annan nivå på ett anslag än vad regeringen föreslår i budgetpropositionen eller i en proposition om ändringsbudget. Kommittén föreslår mot denna bakgrund att det i riksdagsordningen anges att behövliga upplysningar och yttranden ska inhämtas i aktuella fall innan ett utskott helt eller delvis tillstyrker ett motionsförslag eller väcker ett förslag genom ett utskottsinitiativ. Behövliga upplysningar kan enligt kommittén avse förslagets budgetkonsekvenser eller konsekvenser för samhällsekonomin. Om det finns synnerliga skäl mot att inhämta upplysningar och yttranden får utskottet ändå avge ett betänkande med förslag i ärendet. Utskottet ska i så fall i sitt betänkande redovisa skälen till att upplysningar och yttranden inte har inhämtats. Ett utskott bör också inhämta behövliga upplysningar och yttranden när utskottet avser att föreslå kammaren ett beslut som innebär större ändringar jämfört med propositionen. Kommittén anser dock att denna ordning inte behöver regleras i riksdagsordningen. De föreslagna beredningskraven tar inte sikte på de fall när utskotten avser att föreslå tillkännagivanden. Skälet till att tillkännagivanden inte bör omfattas av de föreslagna kraven är att när regeringen vidtar åtgärder med anledning av ett tillkännagivande gäller regeringsformens beredningskrav för regeringen. Självfallet kan ett utskott begära in omfattande upplysningar också när det föreslår ett tillkännagivande (jfr bet. 2012/13:SfU6). När det gäller från vem behövliga upplysningar och yttranden ska begäras in anges i regeringsformen följande aktörer vid beredningen av regeringsärenden: berörda myndigheter, kommuner, sammanslutningar och enskilda. Utskotten begär vanligen in information i lagstiftningsfrågor och budgetfrågor främst från regeringen och . Avsikten med bestämmelsen är inte att ska inrätta en fullödig beredningsorganisation, vilket talar för att den aktuella bestämmelsen inte ska vara alltför detaljerad. Kommittén anser att det således inte finns skäl att specificera i riksdagsordningen från vem utskotten ska begära in upplysningar och yttranden. Hur det föreslagna kravet på att begära in behövliga upplysningar och yttranden ska uppfyllas kan i något fall tänkas bli föremål för olika uppfattningar i ett utskott. Det bör finnas ett skydd för minoritetens möjligheter. Kommittén föreslår att en minoritet om minst fem ledamöter i ett utskott ska ha rätt att begära att behövliga upplysningar och yttranden inhämtas. Ut- skottet bör få avslå en sådan begäran om utskottet finner att den begärda åtgärden skulle fördröja ärendets behandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Utskottet ska i så fall i sitt betänkande redovisa skälen till att begäran har avslagits. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Skyldigheten att ge finansutskottet tillfälle att yttra sig innan ett utskott avger ett betänkande med förslag i ett ärende som väckts inom , om förslaget kan innebära mer betydande framtida återverkningar på de offentliga utgifterna och inkomsterna, kvarstår i kommitténs förslag (4 kap. 8 § RO). Utskottens skyldighet att inhämta yttranden från Lagrådet regleras i 8 kap. 21 § regeringsformen. Om ett utskott tar ett initiativ till ändring av lag som faller inom området för Lagrådets granskning är det enligt 8 kap. 21 § rege- ringsformen med vissa undantag obligatoriskt att höra Lagrådet. ingen skyldighet att höra Lagrådet om Lagrådets granskning skulle sakna be- tydelse på grund av frågans beskaffenhet eller skulle fördröja lagstiftnings- frågans behandling så att avsevärt men uppkommer. en lag inom Lagrådets område utan att höra Lagrådet ska regeringen i propo- sitionen redovisa skälen för detta. I regeringsformen finns inget krav på att ett utskott ska redovisa skälen om det väljer att inte gå till Lagrådet. Kommittén anser att ett utskott ska vara skyldigt att i sitt betänkande redo- visa skälen om utskottet väljer att inte begära in ett yttrande från Lagrådet när utskottet tar ett initiativ till ändring av lag som faller inom området för Lagrå- Skyldigheten ska också gälla om utskottet föreslår helt eller delvis bifall till en motion som innebär ändring av sådan lag. ny lag omfattas. Skälen till att ett utskott väljer att inte begära in ett yttrande från Lagrådet kan, enligt 8 kap. 21 § tredje stycket regeringsformen, vara att Lagrådets granskning skulle sakna betydelse på grund av frågans beskaffen- het eller skulle fördröja lagstiftningsfrågans behandling så att avsevärt men Genom att utskotten blir skyldiga att redovisa skälen ökar öp- penheten i lagstiftningsprocessen. I riksdagsordningen bör vidare av tydlighetsskäl en hänvisning till 8 kap. 21 § regeringsformen införas. Kommittén betonar att balansen mellan riksdag och regering inte ska rub- bas genom att kraven på beredning regleras i riksdagsordningen. sträckning som tidigare svarar regeringen för att ta fram förslag till och bereda desamma. Regleringen syftar alltså enligt kommittén inte till att öka möjligheterna för utskotten att ta fram lagförslag eller andra skarpa för- Avsikten är i stället att de förslag som tas fram av utskotten ska bli före- mål för den beredning som Lagrådet uttalat. Remissinstanserna har inte haft något att invända mot förslagen. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen gör samma bedömning som kommittén. 5.5.3 Minoritetsskydd i utskottsarbetet Riksdagsstyrelsens förslag: En minoritet i ett utskott om minst fem ledamö- ter ska kunna få till stånd ett yttrande från det egna utskottet till det utskott som gett utskottet tillfälle att yttra sig. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Utskotts begäran om upplysningar och yttranden från statliga myndigheter En statlig myndighet ska enligt 4 kap. 11 § första stycket riksdagsordningen (RO) lämna upplysningar och avge ett yttrande då ett utskott begär det, om inte annat följer av 4 kap. 13 § tredje stycket, där det anges att vid en offentlig del av ett utskottssammanträde är företrädare för en statlig myndighet inte skyldiga att lämna en uppgift för vilken sekretess gäller hos myndigheten. Denna skyldighet har dock regeringen endast i fråga om arbetet inom Europeiska unionen på utskottets ämnesområde. En myndighet som inte lyder under får hänskjuta en begäran från ett utskott till regeringen för avgörande. I 4 kap. 11 § andra stycket anges att om minst fem av ledamöterna i ett utskott vid behandlingen av ett ärende begär det ska utskottet begära in upplysningar eller ett yttrande enligt första stycket. Detsamma ska gälla om en sådan begäran framställts utan samband med behandlingen av ett ärende, om frågan gäller arbetet inom Europeiska unionen. Utskottet får avslå en begäran om upplysningar eller ett yttrande om den framställts vid behandlingen av ett ärende och utskottet finner att den begärda åtgärden skulle fördröja ärendets behandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Utskottet ska i så fall i sitt betänkande redovisa skälen till att begäran har avslagits. Utskottsminoritetens rätt avser endast ett ärende som remitterats från kammaren eller väckts av utskottsmajoriteten. Den gäller alltså inte en fråga där majoriteten motsätter sig att utskottet tar ett initiativ. Däremot gäller minoritetsskyddet när information begärs in i en EU-fråga (m.fl., Grundlagarna, 3 uppl. 2012, s. 788). Bestämmelsen avser endast upplysningar och yttranden från statliga myndigheter. När det gäller införskaffande av annan information bestämmer utskottsmajoriteten. Grundlagberedningen förutsatte att utskotten visade generositet med att införskaffa sakmaterial som en minoritet önskade få tillfört behandlingen (prop. 1973:90 s. 507). Det är ovanligt att majoriteten i ett utskott avslår en begäran om inhämtade av upplysningar med hänvisning till avsevärt men, men det förekommer. Enligt 4 kap. 18 a § RO ska talmannen överlämna en granskningsrapport från till berört utskott. Om utskottet vill begära in information med anledning av en sådan granskningsrapport ska 4 kap. 11 § om statliga myndigheters skyldighet att lämna upplysningar och avge yttranden till ett utskott tillämpas. Enligt 4 kap. 8 § RO får ett utskott ge ett annat utskott tillfälle att yttra sig i ett ärende eller en fråga som rör detta utskotts beredningsområde. Innan ett utskott avger ett betänkande med förslag i ett ärende som väckts inom ska finansutskottet ges tillfälle att yttra sig, om förslaget kan innebära mer betydande framtida återverkningar på de offentliga utgifterna och inkomsterna. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Om minst fem av ledamöterna i ett utskott vid behandlingen av ett ärende begär det ska utskottet inhämta ett yttrande. Detsamma gäller om en sådan begäran framställs utan samband med behandlingen av ett ärende, om frågan gäller arbetet inom Europeiska unionen. Utskottet får avslå en begäran om ett yttrande om den framställts vid behandlingen av ett ärende och utskottet fin- ner att den begärda åtgärden skulle fördröja ärendets behandling så att avse- värt men skulle uppkomma. Utskottet ska i så fall i sitt betänkande redovisa skälen till att begäran har avslagits. Det har förekommit att majoriteten i ett utskott beslutat att utskottet ska avstå från att yttra sig mot minoritetens vilja. Återförvisning och hänvisning till ett annat utskott Återförvisning från kammaren till samma utskott som har behandlat ärendet är en minoritetsrätt. Ett ärende i vilket ett utskott har avgett ett betänkande ska enligt 4 kap. 10 § RO återförvisas av kammaren till utskottet för ytterli- gare beredning om minst en tredjedel av de röstande ansluter sig till ett yr- kande om det. Återförvisning enligt denna paragraf får inte göras mer än en gång i samma ärende. Kammaren får även hänvisa ärendet till ett annat utskott för ytterligare be- redning (4 kap. 10 § andra stycket). I det fallet gäller dock vanliga beslutsreg- ler, dvs. beslutet fattas med enkel majoritet i kammaren. ett yrkande om återförvisning och ett yrkande om hänvisning till ett annat utskott ska återförvisningsyrkandet prövas först. faller yrkandet om hänvisning till ett annat utskott. Det är dock möjligt att framställa detta yrkande på nytt i samband med att kammaren behandlar det betänkande som återremissen resulterat i. En speciell form av återförvisning är den som sker med stöd av 2 kap. 22 § Ett lagförslag som rör vissa angivna fri- och rättigheter ska, om det inte förkastas av , på yrkande av lägst tio av dess ledamöter vila från det att det första utskottsyttrandet över förslaget anmäldes i kammaren. får dock anta förslaget direkt om minst fem sjättedelar av de röstande enas om beslutet. Kommitténs överväganden och förslag Kommittén anser att en minoritet i ett utskott om minst fem ledamöter bör kunna få till stånd ett yttrande från det egna utskottet till det utskott som gett utskottet tillfälle att yttra sig. Därmed stärks minoritetens rättigheter, och syn- punkter från det berörda utskottet tillförs ärendet. I likhet med vad som gäller för beslut om att begära in ett yttrande bör majoriteten i det utskott som har getts möjlighet att yttra sig ha möjlighet att avslå en begäran från fem ledamöter i utskottet om att utskottet ska yttra sig om utskottet finner att den begärda åtgärden skulle fördröja ärendets behand- ling så att avsevärt men skulle uppkomma. Utskottet ska i så fall i sitt proto- koll redovisa skälen till att begäran har avslagits. Det finns redan ett minoritetsskydd när det gäller skyldigheten att ge fi- nansutskottet tillfälle att yttra sig om vissa förslag som kan påverka de offent- 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Remissinstanserna har inte haft några invändningar mot förslaget. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen delar kommitténs bedömning och hänvisar till förslaget att det också ska finnas ett minoritetsskydd för att begära in upplysningar och yttranden. Riksdagsstyrelsens förslag: Efter ett val ska en ny regering få på sig att utforma och lämna sin första budgetproposition till . En regering som sitter kvar efter ett val ska lämna budgetpropositionen senast efter öppnande, dvs. än enligt den nuvarande ordningen. Skälet är att valdagen tidigareläggs , vilket innebär att budgetpropositionen i dessa fall kommer att överlämnas som enligt den nu gällande regleringen. Bestämmelsen att den absolut för att lämna budgetpropositionen är kvarstår. Även i fortsättningen ska det finnas en hänvisning till budgetlagen i riksdagsordningen, och beslut om ändringar av utgiftsområdesindelningen bör som fattas i samband med beslut om den ekonomiska vårpropositionen. Utredningen ett valår m.m beslutade riksdagsstyrelsen att uppdra åt riksdagsdirektören att låta utreda när budgetpropositionen ska lämnas under ett valår m.m. Riksdagsdirektören uppdrog i sin tur åt kanslichefen i finansutskottet, , att genomföra utredningen. Riksdagsstyrelsen beslutade också att gruppledare skulle bilda referensgrupp för utredningen. Promemorian Budgetpropositionen ett valår m.m. överlämnades till riksdagsdirektören , och beslutade styrelsen att remittera promemorian. överlämnades förslagen i promemorian och remissvaren efter beslut i riksdagsstyrelsen till av riksdagsordningen (dnr 049-780-2011/12). Utredningen består av tre delar vilka sammanfattas nedan. Tidpunkt för budgetpropositionens avlämnande ett valår beslutade (prop. 2009/10:80, bet. 2010/11:KU4) om ändringar i vallagen som innebär att valdagen flyttas från den tredje till den andra söndagen . Bakgrunden till beslutet var ett förslag av i betänkandet En reformerad grundlag (SOU 2008:125). Utredningens motivering för förslaget att flytta valdagen var att skapa mer tidsutrymme för regeringens arbete med budgetpropositionen när det är valår. Detta är särskilt angeläget om valet resulterar i ett regeringsskifte så att en ny regering får större möjlighet att omsätta sin politik direkt i sitt första budgetförslag. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG konstaterade dock att för att förslaget om ändrad valdag skulle ge regeringen mer tid för budgetarbetet krävdes även en ändring av reglerna om när budgetpropositionen ska lämnas till , dvs. äggsbestämmelse 3.2.1 i riksdagsordningen. Då en ändring av tidpunkten för budgetpropositionens avlämnande skulle påverka tiden för bud- getbehandling samrådde utredningen med talman och företrädare Vid samrådet framgick att man inom var be- redd att överväga förändringar av detta slag. Enligt tilläggsbestämmelsen ska budgetpropositionen under ett valår läm- nas senast efter öppnande. Detta innebär att propositionen