frsrdg · H104RB1 · 2014-02-10 00:00:00 — Storbankernas offentliga rapportering av det strukturella likviditetsmåttet hade inte förbättrats och endast en av de fyra storbankerna redovisade detta mått. Bankerna som ingår i Stibor-panelen och gjorde stora framsteg med att reformera ramverket för referensräntan Stibor. tog officiellt ansvar för Stibors ramverk som ett nytt ramverk publicerades. Det nya ramverket etablerade en organisatorisk struktur hos för beslutsfattande och ärendehantering rörande Stibor, inklusive tydliga villkor för deltagande i Stibor-panelen. införde också bindande åtaganden för Stibor-bankerna att handla till sina angivna Stibor-räntor vid förfrågan. Därtill ökade trans-parensen kring ramverket och annan väsentlig information. beslutade också om att införa ett krav på extern revision i . ska enligt riksbankslagen främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Ett sätt att bidra till detta är att tillhandahålla ett system som underlättar för marknadsaktörerna att genomföra finansiella överföringar sinsemellan utan kredit- eller likviditetsrisker. Betalningssystemet är ett sådant system. De banker, clearinghus och andra marknadsaktörer som deltar i får dessutom alltid tillgång till finansiering i svenska kronor . är konstruerat på ett sådant sätt att det inte byggs upp exponeringar mellan deltagarna. När det är dags att genomföra en överföring görs denna omgående under förutsättning att betalaren har tillgänglig likviditet. För att minska risken för att överföringar i inte kan utföras till följd av att deltagare saknar likviditet kan tillföra systemet likviditet genom att lämna kredit till RIX-deltagarna mot säkerheter. Säkerheterna utgörs främst av svenska och utländska värdepapper med god kreditvärdighet, men kan även vara utländsk valuta som står på konto i en centralbank. Allt detta innebär att det finansiella systemet blir säkrare. Att en överföring genomförs omgående innebär också att effektiviteten i betalningssystemet ökar. I anslutning till tillhandahåller även särskilda konton och krediter för att göra avvecklingen av värdepappersaffärer mer effektiv. Euroclear , den svenska centrala värdepappersförvararen, hanterar dessa konton och krediter på uppdrag av . Ett säkert och effektivt betalningsväsende kräver också att den finansiella infrastrukturen är robust. Detta innebär att måste ha hög tillgänglighet, vilket förutsätter att det finns flera driftanläggningar och väl inövade rutiner om störningar inträffar. En sådan infrastruktur som påverkas dock också av vilka aktörer som deltar i infrastrukturen. För att säkerställa hög kontinuitet och god beredskap i den svenska betalningsinfrastrukturen deltar därför i det arbete som bedrivs inom ramen för den finansiella sektorns privat-offentliga samverkansgrupp (FSPOS). har också en stor betydelse för det penningpolitiska styrsystemet. Räntorna på deltagarnas konton i är direkt kopplade till repo-räntan. gör det också möjligt för de penningpolitiska motparterna att enkelt kunna utjämna saldona på sina konton i . Dessutom är det genom som själv genomför olika transaktioner, exempelvis penningpolitiska transaktioner av olika slag, lämnar krediter vid extraordinära åtgärder och betalar för leveranser av kontanter till och från banker. RIX-systemet sammanför många aktörer som genomför finansiella transaktioner i . Transaktionerna utförs i flera olika system som tillsammans utgör den svenska betalningsinfrastrukturen. Bankgirot hanterar betalningar av företags fakturor, många privatpersoners internetbetalningar, överföringar mellan bankkonton, kortbetalningar med mera. Euroclear hanterar avveckling av värdepappersaffärer; i en del av dessa värdepappersaffärer ingår det nederländska clearingföretaget som central motpart. är en svensk central motpart som hanterar avveckling av affärer i derivatprodukter medan CLS är ett internationellt system för avveckling av valutaaffärer. Dessa clearingsystem är deltagare i . Utöver dessa system är banker, Riksgälden och deltagare i . I knyts de finansiella flödena samman och är därför i centrum av betalningsinfrastrukturen. Deltagarna i har konton i som de kan använda för att göra överföringar sinsemellan. Dessa överföringar kan avse deltagarnas egna finansiella transaktioner eller transaktioner för deras kunders räkning. Vissa clearingsystem skickar även överföringar till för sina deltagares räkning. De banker eller andra finansiella aktörer som har valt att inte själva delta i anlitar en bank som är deltagare i för att göra överföringar till andra banker och deras kunder. I stort sett samtliga betalningar i svenska kronor som inte sker internt i en enskild bank hanteras i någon form genom . Därmed har en central roll i det svenska finansiella systemet. Omsättningen i motsvarar BNP. Eftersom är ett system som har avgörande betydelse för att det finansiella systemet ska fungera väl har satt ett högt mål för dess tillgänglighet. Systemet ska vara tillgängligt under av den tid det är öppet. ska också uppfylla deltagarnas krav på funktionalitet. har därför som mål att av deltagarna, vilka representerar av transaktionsvolymen i systemet, ska vara nöjda med . Samtliga kostnader för att tillhandahålla tjänsterna i ska finansieras genom avgifter från deltagarna. Detta innebär att det även för beräknas en avgift efter samma princip som för övriga deltagare; dessutom står för kostnaden för de funktioner som används för att genomföra penningpolitiken. För att säkra att reservrutinerna fungerar väl om det tekniska systemet skulle fallera genomförde flera övningar, både självständigt och tillsammans med deltagarna. deltog även aktivt i den samverkan kring kontinuitetsfrågor som finns i den finansiella sektorn inom ramen för FSPOS samt i en övning i FSPOS regi. fortsatte även att utreda behovet av och alternativen för en lösning som ger RIX-deltagarna tillgång till ett fungerande betalningssystem även om driften vid ordinarie driftställen skulle upphöra. En sådan lösning behöver ta hänsyn till de förändringar som uppstår till följd av att en extern leverantör har tagit över delar av IT-verksamhet (se avsnittet Organisation och styrning). Då omläggningen till den nya leverantörens anläggningar inte fullt ut genomförts , kommer utredningen att slutföras först . fattade beslut om nya principer för säkerheter för krediter i . Dessa innebär bland annat att möjligheten att utnyttja egna säkerställda obligationer och andra värdepapper utgivna av kreditinstitut begränsas samt att så kallade inte längre accepteras. De nya principerna trädde i kraft . Vissa övergångsregler innebär att de kommer att gälla fullt ut först . påbörjade också upphandlingen av ett nytt system för säkerhetshantering. Vid utgången av året fanns totalt 25 deltagare i systemet. hanterade i genomsnitt 15 324 transaktioner per dag . Detta är en ökning jämfört med året innan. Den genomsnittliga transaktionen uppgick till . Den dagliga omsättningen var i genomsnitt. Detta innebär en minskning jämfört med föregående år. I genomsnitt hade deltagarna i ett kreditutrymme på , vilket är en ökning med jämfört med föregående år. Detta kreditutrymme motsvarar värdet av de säker-heter som deltagarna ställt till och som inte utnyttjats som säkerhet för andra krediter som lämnat. Summan av de krediter som samtliga deltagare maximalt utnyttjade per dag motsvarade i genomsnitt av detta kreditutrymme. Vid utgången av 2013 utgjorde säkerställda obligationer av värdet av samtliga säkerheter som ställts till (se diagram 15). Säkerheter pantsatta för kredit i , fördelning på värdepappersslag Det totala värdet av säkerheter pantsatta för kredit i uppgick till . mål för betalningssystemet uppfylldes inte . inträffade tre störningar som påverkade den formella tillgänglig-heten. Sådana störningar är viktiga att undvika eftersom de kan få svåra konsekvenser för deltagarna. Deras faktiska konsekvenser är dock beroende av längden på och tidpunkten för störningen. Den mest allvarliga störningen innebar att inte fungerade . Den orsakades av två fel i det tekniska RIX-systemet. Det ena felet utlöste störningen och det andra felet förhindrade att systemet kunde startas om. Dessa tekniska fel har åtgärdats. En annan störning drabbade RIX-systemet i samband med fel i Riks-bankens nätverk. Denna störning innebar att deltagarna inte hade tillgång till den applikation som ger dem möjlighet att se saldon och göra överföringar. Under merparten av fungerade dock själva RIX-systemet, men med ett avbrott . En ytterligare allvarlig störning påverkade även den applikation som del-tagarna kan använda för att se saldon och göra transaktioner och innebar även i detta fall att applikationen inte var tillgänglig . Denna störning hade endast en liten påverkan på den formella tillgängligheten. Störningen orsakades av ett certifikatsbyte i datasystem. Vid de två sistnämnda störningarna valde att inte göra ändringar i det tekniska systemet för att inte riskera att själva RIX-systemet skulle blivit otillgängligt då viktiga betalningar genomförs. Detta innebar att den tid under vilken deltagarnas applikation inte var tillgänglig blev längre än om ändringarna hade genomförts omgående. Sammantaget medförde störningarna att var tillgängligt av tiden då betalningar hanteras, vilket innebär att målet om tillgänglighet inte uppfylldes. inträffade dessutom tolv mindre incidenter i som hade begränsade konsekvenser för deltagarna. Kostnaderna för verksamheten uppgick till och täcktes till av avgifter. Detta innebär att verksamheten fullt ut täckte sina kostnader. över treårsperioden –2013 var kostnadstäckningen . genomförde en kundundersökning bland RIX-deltagarna. Enligt undersökningen var nöjda med . De som var nöjda representerade av transaktionsvolymen i . har ensamrätt att ge ut sedlar och mynt i och ansvarar för landets kontantförsörjning. Detta innebär att tillhandahåller sedlar och mynt, makulerar uttjänta sedlar och mynt och löser in ogiltiga sedlar. följer också utvecklingen på betalningsmarknaderna och analyserar användningen av kontanter och alternativa betalningsmedel i ekonomin. Målet för denna verksamhet är att säkerställa att sedlar och mynt är av hög kvalitet och att kontantförsörjning är säker och effektiv. Allmänheten och de företag som hanterar kontanter ska ha ett stort förtroende för sedlar och mynt och för kontantförsörjningen. lämnar ut kontanter till bankerna som sedan distribuerar kontanterna vidare till handeln och allmänheten via sina 16 kontantdepåer runt om i landet. Den praktiska hanteringen av dessa kontantdepåer sköts av värdebolag på bankernas uppdrag. Värdebolagen ansvarar också för distribu-tionen av sedlar och mynt. fortsatte sitt arbete med att tillhandahålla sedlar och mynt till bankerna och följa utvecklingen av värdet av kontanterna i cirkula-tion. arbetade också med förberedelser för det kommande sedel- och myntutbytet och med att informera om att de äldre versionerna av 50- och 1 000-kronorssedlarna skulle bli ogiltiga . Utveckling av värdet av kontanter i cirkulation Det totala värdet av kontanter i cirkulation uppgick till vid utgången av 2013 (se tabell 2). Värdet av kontanter i cirkulation styrs av efterfrågan på sedlar och mynt, vilket varierar . Därför kan man med större precision beskriva hur mycket kontanter som finns i cirkulation genom att ange ett genomsnitt av kontanternas värde den under årets . Detta genomsnittliga värde uppgick till . Den stora minskningen av kontantmängden utgörs av 1 000-kronorssedlar. Mängden sedlar av denna valör har minskat och antalet 1 000-kronorssedlar mer än halverades . Skälet till den kraftiga minskningen är att den äldre versionen av 1 000-kronorssedeln upphörde att vara giltigt betalningsmedel i och med utgången av 2013. Mängden sedlar av övriga valörer har däremot legat på en relativt nivå (se diagram 16). Den vanligaste sedelvalören är 500-kronorssedeln. Den utgjorde av det totala antalet sedlar och stod för av det genomsnittliga värdet av sedlarna i cirkulation, som uppgick till (se diagram 17). var sedlarnas värde (se tabell 2). Det genomsnittliga värdet av mynten i cirkulation uppgick till (se diagram 18). Även var myntens värde (se tabell 2). Den vanligaste myntvalören är enkronan. Detta mynt utgjorde av det totala antalet mynt i cirkulation och stod för av det genomsnittliga värdet av mynten i cirkulation . Värdet av sedlar och mynt i cirkulation, miljarder kronor Totalt värde, genomsnitt Mynt (exklusive minnesmynt) Anm. Uppgifterna i tabellen är avrundade. Genomsnittligt värde av sedlar i cirkulation 2011–2013, miljarder kronor Genomsnittligt värde av sedlar i cirkulation, miljarder kronor Genomsnittligt värde av mynt i cirkulation, miljarder kronor Anm. Uppgifterna i diagrammet inkluderar inte värdet av minnesmynt. Fortsatt arbete med nya sedlar och mynt fortsatte med förberedelserna inför utbytet av sedlar och mynt –2017, i enlighet med den plan som Riks-banken beslutade om 2012. Sedlarna och mynten kommer enligt denna plan att bytas ut i två etapper såsom rekommenderats av kontantmarknadens aktörer. avslutade arbetet med överenskommelserna med rättighetsinnehavarna till de bilder och symboler som ska användas på de nya sedlarna. I samband med detta byttes bilden på 1 000-kronorssedeln med ut mot en ny bild på honom (se figur 2). beslutade riksbanksfullmäktige om vilka mini- och mikrotexter som ska finnas på de nya sedlarna. Texterna, som kommer att ligga invävda i sedlarnas motiv, fungerar som en extra säkerhetsdetalj och bidrar till att sedlarna blir svåra att förfalska. Texterna har anknytning till respektive person på sedeln. godkände riksbanksfullmäktige den principiella utformningen av den nya sedelserien och beslutade fullmäktige om den slutliga utformningen av sedlarna. arbetade även med att säkerställa att de nya sedlarna och mynten ska fungera i den maskinella kontanthanteringen. Konstnärlig utgångspunkt för den nya 1 000-kronorssedeln med med anledning av att det efter inte längre går att betala med de äldre versionerna av 50- och 1 000-kronorssedlarna, de utan folieband (se figur 3). Anledningen till att sedlarna blev ogiltiga är att det finns ett behov av att minska antalet sedlar och sedelversioner inför det stora sedel- och myntutbytet som startar . Att dessa sedlar blev ogiltiga är ett önskemål från banker, värdebolag och handeln för att på så sätt underlätta det kommande sedelutbytet. informerade om att sedlarna inte längre går att betala med genom att bland annat skicka en broschyr till samtliga svenska hushåll. gav ut enkronor med en specialprägling på myntens baksida. Mynten uppmärksammade att kung, , firade 40-årsjubileum som statschef (se figur 4). Bygget av nya kontor för kontanthantering slutfördes . planerar att ta kontoret i drift . planerar inte att lagerhålla och hantera mynt i sin nya lokal. tecknades därför ett avtal med , som lagrar, lämnar ut och tar emot mynt för räkning. gjorde en upphandling av leverantör för tillverkning av mynt. Det holländska myntverket Koninklijke Nederlandse Munt blev det företag som fick uppdraget att tillverka svenska mynt . De svenska sedlarna förfalskades i liten omfattning (se tabell 3). Värdet av de falska sedlar som togs ur cirkulation uppgick till , vilket dock är en ökning jämfört med . Antalet falska sedlar som togs ur cirkulation uppgick till 1 048 stycken, vilket är fler än 2012. Närmare hälften av förfalskningarna utgjordes av 20-kronorssedlar. Den näst van-ligaste förfalskningen var 1 000-kronorssedeln och då i huvudsak den version av 1 000-kronorssedeln som blev ogiltig . får löpande information om hur kontantförsörjningen i samhället fungerar genom kontanthanteringsråd och de arbetsgrupper som är knutna till rådet. I rådet deltar representanter för banker, bankägda bolag, värdebolag, detaljhandel, fackföreningar och berörda myndigheter. hade ett sammanträde . En fråga som togs upp i rådet var regeringens kontanthanteringsutredning som bland annat ska kartlägga och analysera kontanthanteringens alla moment och dess aktörer samt identifiera bristerna i regelverket för kontanthanteringen. En annan fråga som diskuterades i var utbytet av sedlar och mynt. Mot bakgrund av de diskussioner som fördes i rådet och dess arbetsgrupper bedömde att kontantförsörjningen fungerade väl , att kvaliteten på sedlarna var god och att det finns ett stort förtroende för sedlar och mynt som betalningsmedel. tog även del av en undersökning om svenska folkets attityder till bland annat kontanter. Resultatet från denna undersökning visade att det finns ett högt förtroende för kontanter som betalningsmedel. Antalet sedlar och mynt Antal sedlar i cirkulation (miljoner stycken) Antal mynt i cirkulation (miljoner stycken) Antal förfalskade sedlar (stycken) Anm. Uppgifterna om antalet sedlar och mynt i cirkulation avser genomsnitt och är avrundade. I uppgiften om antalet mynt i cirkulation ingår inte minnesmynt. Marknadsvärdet på finansiella tillgångar uppgick till vid slutet av 2013. Den totala avkastningen var –19,, medan avkastningen exklusive valutakurseffekter uppgick till –2,. Den övervägande delen av tillgångarna, , utgjordes av guld- och valutareserven. Balansomslutningen ökade med till , främst till följd av genomförandet av beslut att öka valutareserven med motsvarande . utgjorde svenska utelöpande sedlar och mynt av skuldsidan. förvaltar finansiella tillgångar för att säkerställa att banken kan uppfylla sitt lagstadgade mål och utföra sina uppdrag, nämligen att genomföra penningpolitiken, ha beredskap att intervenera på valutamarknaden och kunna ge tillfälligt likviditetsstöd till banker. Tillgångarna måste därför vara sammansatta så att uppdragen alltid kan genomföras. Givet detta ska tillgångarna förvaltas för att ge så hög långsiktig avkastning som möjligt i förhållande till den risk som tas. En långsiktigt god avkastning på tillgångarna stärker även finansiella oberoende. finansiella tillgångar består av guld- och valutareserven inklu-sive fordringar på (), tillgångar knutna till penningpolitiska verksamhet, värdepapper utgivna i svenska kronor samt derivatinstrument. I likhet med många andra centralbanker har en guldreserv. Den är i viss mån en kvarleva från tiden då värdet på utelöpande sedlar och mynt var kopplat till guld. Guldreserven bidrar till att motverka sväng-ningarna i värdet på valutareserven eftersom priset på guld inte brukar följa samma mönster som värdet på valutareserven. Guldreserven redovisas under en egen rubrik i balansräkning. Valutareserven består av räntebärande värdepapper i utländsk valuta med hög likviditet och låg kreditrisk, i huvudsak statsobligationer. För att minska marknadsrisken i valutareserven investerar reserven i flera valutor, även sådana som normalt inte används för att intervenera på valuta-marknaden eller för att ge likviditetsstöd. Att vid behov och med kort varsel kunna ge tillfälligt likviditetsstöd i utländsk valuta är det av uppdrag som ställer störst krav på guld- och valutareservens sammansättning. Valutareserven hålls därför till största delen i de valutor i vilka likviditetsstöd kan bli aktuellt och i sådana tillgångar som snabbt kan omvandlas till likvida medel. uppdrag medför att valutareserven är koncentrerad till tillgångar i amerikanska dollar och i euro. Reservens värde mätt i kronor påverkas därför av valutakursför-ändringar i dessa valutor gentemot den svenska kronan. Bland tillgångar finns även fordringar på IMF eftersom ansvarar för de skyldigheter som följer av deltagande i fonden. lånar ut pengar till IMF som i sin tur lånar ut pengar till länder med betalningsbalansproblem, det vill säga länder som har svårt att finansiera sin utlandsskuld. Valutareserven och fordringarna på IMF redovisas i balansräkningen under rubriken i utländsk valuta på hemmahörande utanför . För att kunna genomföra penningpolitiken kan också hålla så kallade penningpolitiska tillgångar. Dessa tillgångar kan bestå av de ford-ringar på svenska banker som uppstår när genomför den penning-politiska repan. har dock banksystemet ett likviditetsöverskott som lånar in, antingen genom att emittera riksbankscertifikat eller via dagslån, så kallade finjusterande transaktioner. Inlåningen innebär att har en skuld till bankerna. Denna skuld redovisas i balansräkningen under rubriken i svenska kronor till kreditinstitut i relaterade till penningpolitiska transaktioner. håller även tillgångar i form av värdepapper utgivna i svenska kronor (se avsnittet Ett fast penningvärde – prisstabilitet). Dessa tillgångar redovisas i balansräkningen under rubriken i svenska kronor utgivna av hemmahörande i . För att underlätta hanteringen av finansiella risker kan använda derivatinstrument. De derivatinstrument som har positivt värde på bokslutsdagen redovisas i balansräkningen under , medan de derivatinstrument som har negativt värde redovisas under . Diagram 19 visar hur finansiella tillgångar var sammansatta . finansiella tillgångar , miljarder kronor Siffrorna i diagrammet visar marknadsvärdet på finansiella tillgångar inklusive upplupna räntor. finansiella regelverk och hantering av olika risker finansiella riskpolicy fastställer de övergripande ramarna för den risk som är beredd att ta i tillgångsförvaltningen. Uppföljningen av de risker som exponeras mot sker främst inom avdelningen för kapitalförvaltning där enheten middle office ansvarar för den dagliga risk-kontrollen och för beräkningen av avkastningen på tillgångar. Inom finns också en riskenhet, placerad vid stabsavdelningen, som ansvarar för en övergripande och oberoende riskkontroll (se avsnittet Organisation och styrning). finansiella risker utgörs av likviditetsrisk, marknadsrisk och kreditrisk. Likviditetsrisk är risken för att inte kan fullgöra sina uppgifter och åtaganden till följd av att tillgångarna i guld- och valutareserven inte kan avyttras eller endast kan avyttras till ett väsentligt reducerat pris. Marknadsrisk, som i sin tur kan delas upp i valutarisk, ränterisk och guldprisrisk, är risken för att värdet på tillgångar faller. Kreditrisk är risken för förluster på grund av att motparter eller utgivarna av de värdepapper som har investerat i inte fullgör sina finansiella förpliktelser. Vid den löpande uppföljningen av riskerna i förvaltningen används Value-at-Risk (VaR) som det huvudsakliga måttet för marknadsrisk. VaR mäter den största förlust som kan uppkomma till följd av prisrörelser över en bestämd tidsperiod och med en viss sannolikhet. Avkastningen på till-gångarna i valutareserven mäts också med hänsyn till den risk som tar vid förvaltningen av dessa tillgångar. Den riskjusterade avkastningen beräknas med hjälp av en så kallad Sharpekvot. Förutom att löpande följa upp riskerna i förvaltningen testar också regelbundet hur känslig guld- och valutareserven är för oväntade marknadshändelser. Testerna visar hur mycket värdet kan minska om ett visst tänkt eller historiskt scenario inträffar. Till de finansiella riskerna kommer operativa risker. Sådana risker finns i all verksamhet och kan leda till förluster om någon till exempel begår ett misstag, gör något otillåtet eller om det blir fel i de tekniska systemen (se även rutan Risker i verksamhet). De finansiella marknaderna präglades bland annat av förväntningar om en bättre ekonomisk utveckling i och förväntningar om en nedtrappning av den amerikanska tillgångsköp. Till följd av detta steg marknadsräntorna på amerikanska statsobligationer, vilket i sin tur medförde att värdet på det samlade obligationsinnehavet i valutareserv minskade. Dessutom förstärktes den svenska kronan i genomsnitt mot de valutor som valutareserven var exponerad mot. Detta medförde att värdet på guld- och valutareserven minskade ytterligare uttryckt i kronor. fortsatte att köpa värdepapper emitterade av svenska staten i svenska kronor i enlighet med beslutet att anskaffa en värdepappersportfölj (se avsnittet Ett fast penningvärde – prisstabilitet).