frsrdg · H204JO1 · 2014-11-11 00:00:00 — •Leverantören av verksamhetens IT system skall omgående säkra upp de brister i datasystemet som upptäckts •Översyn av handläggningen avseende denna form av ärende kommer skyndsamt göras inom verksamheten i anförde i sitt remissvar i huvudsak föl- jande. blev omhändertagen jml 6 § LVU och place- rad i jourhem jml 11 § LVU utifrån att hon var i behov av skydd då hon blivit utsatt för allvarliga hot och våld från sin familj. Beslut fattades även om att hennes vistelseadress skulle hemlighållas jml 14 § LVU. O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 Vid ett av socialsekreterarna hembesök hos modern , , ringde moderns handläg- gare från , som handlägger moderns försörjningsstöd. Efter att talat med modern bad hon om att få tala med någon av socialsekreterarna. I telefonsamtalet bekräftar social- sekreterare för att N.N. är placerad utanför hemmet och att det är oklart när och om hon återvänder. Av socialsekrete- rare journalanteckning framgår följande: "Talar även med i telefon som berättar att D kommer att tas ur beräkningen så länge hon inte bor i hemmet. Om/när hon återvänder ska mamman eller vi från soc.tjänsten meddela ." ansökte hos Förvaltningsrätten i om att N.N. skulle beredas fortsatt vård jml 2 § LVU. Utifrån att N.N. fyllde upphörde vården jml LVU och istället var N.N. fortsatt placerad i ett familjehem jml 4 kap. 1 § Socialtjänstlagen. var tydlig med att hon efter myndighetsdagen inte samtyckte till att socialsekreterarna lämnade någon information till modern eller familjen kring hennes situat- ion. utifrån skydd hos sek- retessgrupp om sekretessmarkering och kvarskrivning, vilket omgående be- viljades av . Vid kontakt med sekretessgrupp fick socialsekreterare information om att information om sekretessmarke- ringen tydligt ges till myndigheter i samhället och att det därav inte fanns något behov av att lämnade information till berörda myndigheter. ansökte även N.N. om att byta sitt namn som en ytterligare säkerhetsåtgärd. Det nya namnet började gälla . Vid kontakt med sekretessgrupp framgick att trots namnbytet skulle sekretessmarkeringen gälla såsom förut och tydligt finnas hos alla myndigheter. på eget bevåg hem till sin familj över . Hennes syfte var inte att flytta tillbaka till hemmet och hon återvände till familjehemmet. Handläggare på har inte (utöver tillfället beskrivet ovan) kontaktat för att ställa frågor eller efterfråga information. Vår bedömning är att vi har handlagt ärendet enligt gängse rutiner. har getts tillfälle att lämna ytterligare synpunkter i ären- det men hon har valt att avstå. yttrade sig över remissvaren och anförde i huvudsak följande. Båda förvaltningarna har gjort fel. borde ha informerat övriga inblandade förvaltningar om allvaret i N.N:s situation och om behovet av att hålla alla uppgifter skyddade. Utredningscentrum borde ha granskat ärendet mer noggrant innan man lämnade ut uppgifterna. JO begärde in beslut (dnr 9.3.6- 63555/2012) med anledning av en lex Sarah-anmälan från utvecklingsnämn- den. I ett beslut anförde JO följande. 2 014 /1 5:JO1 O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T Folkbokföringsuppgifter, t.ex. personnummer, namn och adress, är normalt of- fentliga. Sekretess gäller endast om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs (22 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen [2009:400], OSL). Det som brukar kallas skyddade personuppgifter är egentligen det samlingsnamn som använder för de olika skyddsåtgärderna sekretessmarkering, kvarskrivning och fingerade personuppgifter. Under vissa förutsättningar och efter särskild ansö- kan till kan en person få sina folkbokföringsuppgifter skyddade genom att en sekretessmarkering förs in i folkbokföringssystemet. Sekretess- markeringen innebär att det görs en s.k. markering för sekretessprövning i folk- bokföringsdatabasen. Det framgår emellertid inte vilken uppgift i folkbokfö- ringen som kan vara känslig. Markeringen innebär inte att det råder sekretess för uppgifterna, utan den ska fungera som en varningssignal så att en noggrann prövning görs innan uppgifterna lämnas ut. När har beslutat att införa en sekretessmarkering i folkbokfö- ringsregistret aviseras markeringen till de myndigheter som begär in uppgifter från registret. Då har den mottagande myndigheten särskild anledning att göra en skadebedömning i det enskilda fallet innan de sekretessmarkerade uppgif- terna lämnas ut. Myndigheten avgör självständigt om det föreligger sekretess för uppgifterna. I den mån en bestämmelse med starkare sekretess till skydd för en enskilds personliga förhållanden gäller hos myndigheten är det den bestäm- melsen som ska tillämpas på uppgifterna (prop. 2005/06:161 s. 55). Inom gäller enligt 26 kap. 1 § OSL sekretess för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Sekretesskyd- det gäller både gentemot enskilda och mot andra myndigheter. Vad som menas med personliga förhållanden bestäms med ledning av vanligt språkbruk. En persons namn och adress är exempel på uppgifter som omfattas av begreppet personliga förhållanden (se Lenberg, och , Offentlighets- och sek- retesslagen [, Zeteo], avsnitt 4.5.2. Av utredningen framgår att beviljade sekretessmarkering för N.N:s personuppgifter . En sekretessmarkering infördes i folkbokföringsdatabasen. hade då fyllt . När namnbytet beviljades kvarstod den tidigare sekretessmarkeringen i folkbokföringen. N.N:s förhållanden var sådana att sekretess uppenbart gällde för såväl hennes adressuppgift som hennes nya namn. Som framkommit ovan bedrivs verksamhet i inom olika kommunala nämnder med tillhörande förvaltningar. Varje sådan nämnd är i sekretesshänseende en egen myndighet. I det nu aktuella ären- det berörs två av nämnderna: utvecklingsnämnden, som handlade moderns ärende om försörjningsstöd, och socialnämnden, som handlade N.N:s ärende. I det följande kommer jag att uppehålla mig vid respektive nämnds eventuella ansvar för att N.N:s nya namn kom att röjas. O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 I moderns ärende om försörjningsstöd angavs att N.N. ingick som en medlem i hushållet. Huvudregeln vid beräkningen av försörjningsstöd är att de personer som ingår i en hushållsgemenskap ska ses som en enhet. Som medlemmar i hushållet bör räknas makar, registrerade partner, sambor samt barn och ungdo- mar under som föräldrarna är underhållsskyldiga för. De 18–20-åringar som avses är främst ungdomar som fortfarande går i grundskola, gymnasie- skola eller annan jämförlig grundutbildning. Föräldrar är underhållsskyldiga för sina barn till dess de fyller . Underhållsskyldigheten gäller oavsett om den unge bor hemma eller i eget boende och den unge kan betraktas som en del av föräldrarnas hushåll (se Ekonomiskt bistånd, , , s. 50 f.). När det gäller familjehemsplacerade ungdomar måste det bedö- mas i varje enskilt fall om de ska ingå i föräldrarnas försörjningsstödsärende. I många fall kan dessa ungdomar inte betraktas som en del av föräldrarnas hus- håll. De ska då inte ingå i beräkningen av föräldrarnas rätt till försörjningsstöd och därmed inte heller anges som medlemmar i hushållet i biståndsärendet. Jag har noterat att nämnden numera har den rutinen att ”ett barn omgående ska avslutas i ärendet vid vetskap om att barnet har placerats”. Inom Utredningscentrum, den förvaltning som handlade ärendet om försörj- ningsstöd, användes ett verksamhetssystem där det inte tydligt framgick om det fanns någon sekretessmarkering för en enskilds personuppgifter. Det är givet- vis mycket allvarligt att en myndighet som i sitt dagliga arbete hanterar en mängd personuppgifter som omfattas av sekretess inte har ett verksamhetssy- stem som i detta hänseende är säkert. Jag utgår från att handläggaren i försörj- ningsstödsärendet, om sekretessmarkeringen varit synlig i verksamhetssyste- met, hade kontrollerat vad markeringen grundades på och att hon då hade gjort bedömningen att N.N:s nya namn inte skulle lämnas ut till modern. Bristerna i verksamhetssystemet måste således anses ha lett till att namnuppgiften röjdes. förtjänar kritik för detta. Vad som har kommit fram ger mig däremot inte skäl att kritisera någon enskild handläggare för att N.N:s nya namn lämnades ut. Av beslut , med anledning av den lex Sa- rah-anmälan som nämnden har gjort, framgår att en genomgång av verksam- hetssystemet nu har gjorts och att de brister som identifierats i det aktuella av- seendet kommer att åtgärdas. och dess förvaltning har handlagt ärendet som rör N.N. Det framgår av utredningen att socialförvaltningen har hjälpt N.N. att ansöka om sekretessmarkering och namnbyte och alltså väl känt till N.N:s behov av skydd. Frågan är om den informationen borde ha förts vidare till utvecklingsnämnden och dess förvaltning. Någon skyldighet för socialnämnden att lämna sådan in- formation finns inte. Av journalanteckningarna i N.N:s ärende framgår att de berörda socialsekreterarna funderat över om andra myndigheter borde inform- 2 014 /1 5:JO1 O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T eras om sekretessmarkeringen och vad som händer vid ett namnbyte. ningen har kontaktat som upplyst att alla myndigheter som hämtar uppgifter från folkbokföringsregistret tydligt informeras om sekretessmarke- och utvecklingsnämnden hade olika verksamhetssy- Uppgifter om sekretessmarkering framgick i socialnämndens system. Handläggarna vid socialförvaltningen hade inte anledning att utgå från annat än att detta gällde även utvecklingsnämndens verksamhetssystem. därför inte anledning att kritisera utvecklingsnämnden (Utredningscentrum) inte informerades. Med de delvis kritiska uttalanden som gjorts avslutas ärendet. Kritik mot en tjänsteman inom som har lämnat ut en 19-årig kvinnas telefonnummer till hennes mor (Dnr 846-2012) Beslutet i korthet: Inom gäller sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan rö- jas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Det är den enskildes subjektiva uppfattning som utgör utgångspunkt vid bedöm- ningen av om men föreligger eller inte. En utredare på socialförvaltningen i lämnade ut en 19-årig kvinnas nya telefonnummer till kvinnans mor då utredaren be- dömde att det var för kvinnans bästa utifrån den stora oro som fanns för hennes hälsa och välmående. Mot bakgrund av den kännedom som utreda- ren hade om kvinnans och moderns relation kan det inte anses ha stått klart att kvinnan inte skulle lida men av att telefonnumret lämnades ut. Även om utredaren agerade med kvinnans bästa för ögonen kan hon inte undgå kritik för sitt handlande. I en anmälan till JO framförde V. klagomål mot en tjänsteman vid socialför- valtningen i . V., född , uppgav att en utredare på Barn- och ungdomsenheten lämnat ut hennes nya telefonnummer till hennes mor, trots att utredaren visste att V. inte ville ha någon kontakt med modern. V. ansåg att tjänstemannen hade brutit mot de bestämmelser om sekretess som gäller inom . i anmodades att inkomma med utred- ning och yttrande över vad V. anfört i sin anmälan till JO. Som remissvar ingav nämndens biståndsutskott ett yttrande som upprättats av enhetschefen och socialsekreteraren . I yttran- det anfördes följande. O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 inleddes utredning enligt 11 kap l § SoL sedan V. ansökt om stöd hos . V. uppgav att hon ”stuckit” hemifrån då hon upplevde sig utnyttjad och illa behandlad av mamman och styvpappan. Enligt V. hade hon flyttat runt bland olika kamrater och kamraters be- kanta , vilket gjorde att utredarna befarade att V. skulle kunna hamna i situationer där hon blev utnyttjad. Utredarna upp- fattade att V. kunde följa med vem som helst hem, som erbjöd henne en sovplats. V. erbjöds plats på stödboende […] som är avsett för ungdomar upp till . V. godkände de regler som ingår i boendet och flyttade in l . stod det klart att V. inte mådde bra psykiskt, inte skötte sin hälsa och hade svårt att följa de regler som ingick i boendet. V. träffade sin mamma och hade regelbunden kontakt med henne via telefon och SMS i stödboendet […]. När det stod klart för V. att hon skulle mista sitt kontrakt tog hon hjälp av mam- man och ett gemensamt möte hölls hos . kontaktade V. och berättade att hon höll på att frysa ihjäl. Hon hackade tänder och berättade att hon inte hade några pengar och att hon sov utomhus under broar. Utredaren gav förslag på olika insatser gällande boende och V. var också välkommen att bo hos mamman. kom V:s mamma till mycket uppri- ven. Hon berättade att hon inte fått kontakt med V. , från att tidigare haft kontinuerlig kontakt. Mamman grät och var helt förtviv- lad, hon visste inte om V. var vid liv eller ej. Hon uppgav att hon var på väg till polisstationen för att anmäla V. försvunnen. Utredaren som visste att V. uppgett vid upprepade tillfällen att livet var meningslöst och ut- tryckt att det inte var en fråga om hon skulle ta sitt liv utan när, kände en ökad oro och kontaktade personal på stödboendet. Personalen berättade att de haft kontakt med V. gällande hennes möbler tidi- gare. V. hade berättat att hon bodde i tält […]. Hon hade uppgett att hon frös, inte hade pengar till mat och att hon mådde ”skit”. V. hade lämnat ett nytt telefonnummer till personalen via SMS . Ingen av personalen uppfattade att numret var hemligt och inte fick lämnas ut till V:s mamma eftersom i SMS stod endast ”V:s nya nummer!”. Utredaren tve- kade dock att lämna ut det, då V. uttryckt att hon var besvi- ken på sin mamma och inte ville ha med henne att göra, trots att de hade regelbunden kontakt. En bedömning gjordes att det var för V:s bästa att lämna ut det nya tele- fonnummer till mamman. Anledningen var den stora oron gällande V:s hälsa och mående. Varken utredaren eller personal från stödboendet […] har lämnat ut nå- gon annan information till mamman förutom telefonnumret. Mamman har ringt till för att få information om dottern eller för att an- märka på omhändertagande av V. Utredaren har aldrig dis- kuterat V:s situation med mamman om inte V. själv har närvarat vid mötet. V. gavs tillfälle att yttra sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. Inom gäller sekretess enligt 26 kap. 1 § offentlighets- och sekre- tesslagen (2009:400), OSL, för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, 2 014 /1 5:JO1 O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Det är den enskildes subjektiva uppfattning som utgör utgångspunkt vid bedömningen av om men föreligger eller inte. för kan även uppgifter som för flertalet framstår som harmlösa omfattas av sek- I begreppet personliga förhållanden inryms alla uppgifter som går att härleda till en person och således även dennes telefonnummer (se bl.a. 1986/87 s. 201). Den aktuella bestämmelsen innehåller ett s.k. omvänt skaderekvisit, vilket i princip innebär att uppgifter om en enskilds personliga förhållanden enbart kan lämnas ut med den enskildes samtycke eller med stöd av lag eller förordning som OSL hänvisar till. Av utredningen framgår att en utredare på socialförvaltningen lämnade ut V:s nya telefonnummer till hennes mor. V. var vid den aktu- Nämnden har i sitt remissvar utförligt redogjort för bak- grundsförhållandena samt de överväganden som gjordes och som låg till grund för beslutet att lämna ut telefonnumret till modern. Enligt nämnden gjordes be- dömningen att det var för V:s bästa utifrån den stora oro som fanns för hennes hälsa och mående. Som redovisats ovan är det den enskildes uppfattning som ska utgöra ut- gångspunkt vid bedömningen av om ett utlämnande av en uppgift leder till men för den enskilde. Av remissvaret framgår att utredaren tvekade att lämna ut telefonnumret på grund av den kännedom hon hade om V:s och moderns relat- ion och om det faktum att V. uttalat att hon inte ville ha med sin mor att göra. I remissvaret uppges visserligen att V. och modern haft regelbun- den kontakt som V. varit placerad på stödboendet. förhållit sig på det sättet kan det, enligt min mening, inte anses ha stått klart för utredaren att V. inte skulle lida men av att hennes telefonnummer lämnades ut Det hade därför, i den uppkomna situationen, varit en lämplig åt- gärd att kontakta V. för att fråga om hon samtyckte till att telefonnumret läm- nades ut, alternativt om utredaren kunde förmedla någon annan information till Såvitt framkommit har någon sådan kontakt inte tagits. redaren agerade med V:s bästa för ögonen kan hon inte undgå kritik för att telefonnumret lämnades ut. O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 Kritik mot en en videoupptagning som hade gjorts inom ramen för en vårdnads-, boende- och umgängesutredning har förstörts (Dnr 3483-2011) Beslutet i korthet: Arbete och välfärdsnämnden hade fått i uppdrag av tingsrätten att genomföra bl.a. en vårdnadsutredning. Under utredningen gjordes inom myndigheten en s.k. samspelsbedömning. Vid denna observe- rades och videofilmades barnet och föräldrarna. Resultatet av samspelsbe- dömningen skulle bli en del av vårdnadsutredningen. Videoinspelningarna förstördes när samspelsbedömningen slutförts, men innan vårdnadsutred- ningen färdigställts. Tryckfrihetsförordningen, TF, och andra regler om hanteringen av hand- lingar gäller även för t.ex. en videoinspelning som görs inom en myndighet. Nämnden har gjort gällande att videoinspelningarna var arbetsmaterial, dvs. att de var en form av minnesanteckningar, men JO bedömer att det inspelade materialet, eller delar av det, har innehållit sakuppgifter som tillförts vård- nadsutredningen. Det var därför fråga om sådana handlingar som skulle ha blivit allmänna när ärendet var att anse som slutbehandlat hos nämnden. TF innehåller inte någon bestämmelse om skyldighet att, fram till dess ärendet har avgjorts, bevara material som innefattar sakuppgifter. Att förstöra sådant material innan ärendet har slutbehandlats kan emellertid inte vara förenligt med de grundläggande principer som gäller på området. JO anser till att börja med att det var fel av myndigheten att redan på förhand fatta beslut om att videoinspelningarna, som då inte existerade, skulle förstöras när samspelsbedömningen slutförts. Genom att materialet förstördes omöjliggjordes en korrekt tillämpning av bestämmelserna om be- varande av allmänna handlingar. Till detta kommer att parterna i vårdnads- ärendet haft rätt att under ärendets gång ta del av även sådana handlingar som ännu inte varit att anse som allmänna handlingar. JO anser därför att det var fel av myndigheten att förstöra materialet. . framförde i en anmälan klagomål mot Arbete och välfärdsförvalt- ningen i . Han anförde bl.a. följande. för- ordnade tingsrätten att en ny vårdnads-, boende- och umgängesutredning skulle göras. Förvaltningen beslutade att låta Prisma familjecentrum genomföra vi- deofilmade samspelsutredningar avseende hans och moderns relationer till deras dotter . Detta skedde vårvintern 2011. Redan före de videofilmade mötena mellan honom och A. informerade Prisma familjecentrum honom om att videofilmerna skulle förstöras efter att man dragit sina slutsatser av materialet. Han protesterade mot det utan resultat. som utred- ningen och videofilmningarna pågick yrkade han, genom sin advokat, hos tingsrätten att videofilmerna skulle bevaras och kunna ställas till hans förfo- 2 014 /1 5:JO1 O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T Detta avslogs av tingsrätten med hänvisning till dels att social- tjänsten hävdade att videoinspelningarna utgjorde minnesanteckningar som inte behövde arkiveras, dels att han själv kunde begära ut materialet direkt från . begärde han ut bl.a. aktuella videofilmer från förvaltningen. Han fick ett avslagsbeslut som motiverades med att materialet inte var en handling enligt 2 kap. TF utan arbetsmaterial som förstörts när uppgifterna i materialet tillförts samspelsbedömningen. . gjorde gällande att genom att förstöra videoinspel- ningarna medvetet brutit mot bl.a. 16 § förvaltningslagen (1986:223) och 3 § arkivlagen (1990:782). Han uppgav också att det var ett brott mot socialtjäns- tens dokumentationsskyldighet att förstöra ljud- och filmupptagningar som ut- gör det huvudsakliga underlaget för slutsatser, bedömningar och yttranden till domstol. Handlingar i det aktuella ärendet inhämtades från Arbete och välfärdsförvalt- ningen. Från inhämtades dagboksbladet i mål nr T 858- 10. Arbete och välfärdsnämnden i anmodades därefter att inkomma med utredning och yttrande över vad som hade framförts i anmä- lan. I remissvaret anfördes bl.a. följande. En vårdnads- boende- och umgängesutredning har genomförts där en del av utredningen inneburit en samspelsbedömning på Prisma. Familjerättssekreterarna har, utifrån ärendets komplexitet bedömt att en fördjupad utredning av föräldraförmågan, en samspelsbedömning, ska er- bjudas. Föräldrarna har informerats om hur bedömningen genomförs och de har haft möjlighet att tacka nej. har varit informerad om att videofilmerna förstörs när den skrift- liga bedömningen färdigställts. Videofilmerna har förstörts när den skriftliga bedömningen var färdig- ställd. Videofilmerna var arbetsmaterial. . har som part fått ta del av det material som tillförts ärendet. förekommer i familjerättsärende för dottern . Anmälan till JO avser den sista vårdnads- boende- och umgängesutred- ningen som öppnades 100810 och var färdigställd 110407. I utredningen genomfördes, efter uppdrag från familjerättsenheten, en samspelsbedömning på Prisma familjecentrum. Frågeställningarna för samspelsbedömningen var samspelet mellan A. och föräldrarna, föräldrar- nas känslomässiga sensitivitet och hur de kan tillgodose A:s utvecklingsbe- hov. Samspelsbedömarna observerade A och hennes föräldrar vid samman- lagt 10 tillfällen om vardera . Videoinspelningar gjordes vid alla tillfällena. Videoinspelningar görs för att komplettera bedömarnas observationer. De är ett hjälpmedel i att kunna se mönster i barn och föräldrars samspel och anknytning. Prisma, som vid O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 samspelsbedömning följer en på förhand bestämd arbetsgång, för inte några journalanteckningar när bedömningar genomförs. I dokumentet redogör bedömarna för arbets- sätt och arbetsgång. Utifrån det insamlade materialet, minnesanteckningar från observationer och videofilmer beskriver bedömarna samspelet och för- äldrarnas känslomässiga sensitivitet. Bedömarna avslutar med en analys av föräldrarnas förmåga att tillgodose A:s behov. Bedömningen är färdigställd 110331. Det är bara bedömarna från Prisma som sett videofilmerna, ingen annan har tagit del av dem. Minnesanteckningar och videofilmer förstörs när den skriftliga bedömningen färdigställts. De betraktas som arbets- material och tillförs inte akten. Samspelsbedömningar på Prisma familjecentrum genomförs i utred- ningar om vårdnad, boende och umgänge där en fördjupad utredning be- hövs. Det gäller vid misstanke om bristande föräldraförmåga t.ex. över- grepp, psykiskt funktionshinder och när det är en djup och långvarig kon- flikt mellan föräldrarna. I detta ärende har det varit en lång och allvarlig konflikt mellan föräldrarna, A. har varit omhändertagen jml LVU och för- äldrarna har båda psykiska funktionshinder.