frsrdg · H204JO1 · 2014-11-11 00:00:00 — Problem med att tillgodose den enskildes rätt till hjälp kan uppstå på grund av att, som överförmyndarförvaltningen påpekat, upp- drag som god man är ett frivilligt åtagande. Något utrymme för rätten att avslå en ansökan endast på grund av att överförmyndaren – el- ler för den delen den enskilde själv – inte har kunnat lämna förslag på lämplig god man finns emellertid inte. Hovrätten erinrar om att rätten kan begära yttrande från andra myndigheter än överförmyndaren, se 11 kap. 16 § andra stycket andra meningen. På grund av det nu sagda, och då beslut i ärendet bör fattas av tings- rätten i första instans, bör ärendet återförvisas dit. Med undanröjande av tingsrättens beslut visar hovrätten ärendet åter till tingsrätten för fortsatt handläggning. 2 014 /1 5:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . Beskedet från hovrätten visar att det inte finns något utrymme för annat ställningstagande än att tingsrätten ska se till att en god man utses. Tings- rättens möjligheter att själv finna någon lämplig person är obefintliga. I en sådan situation som den som förekom i det av Stads Överför- myndarförvaltning till JO anmälda ärendet – vägran att föreslå en god man – ställs frågan på sin spets. Enligt tingsrättens uppfattning, som grundas på bestämmelserna i och det nämnda avgörandet från hovrät- ten, ska överförmyndarförvaltningen acceptera tingsrättens bedömning att det föreligger behov av en god man och lämna ett förslag på en god man. Något annat handlingsalternativ för överförmyndarförvaltningen finns inte i den situationen. Här ska kort nämnas att tingsrätten är väl medveten om att Högsta Dom- stolen , Ö 91-12, – dvs. i tiden efter tingsrättens nu behandlade handläggningsåtgärd – tagit ställning till frågan om rätten för en förvaltare att bli entledigad. Emellertid finns – som jag ser det – inte något i det avgörandet som leder till något annat ställningstagande än det som gjorts ovan beträffande överförmyndarnämndens skyldighet. Som jag ser det har gjort vad som står i hans och tingsrät- tens makt att tillgodose det aktuella behovet av en god man. Att i sista hand, när alla andra möjligheter är uttömda, överväga möjligheten att till god man förordna förvaltningschefen framstår som en rimlig och den enda möjliga åtgärden. Jag kan inte se att det finns någon som helst anledning att kritisera vad han gjort, tvärt om har han vidtagit alla och några till mått och steg som är möjliga i det föreliggande fallet. Det som har förevarit är ett exempel på en brist i lagstiftningen som påpekat. Den utredning som han nämnt kan komma att presentera en lösning på problemet. yttrade sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. I ett ärende om anordnande av godmanskap förelade tingsfiskalen överförmyndarförvaltningen i att komma in med ett förslag på god man. I föreläggandet erinrade han om förvaltningens skyldighet att yttra sig enligt 11 kap. 16 § fjärde stycket , FB, samt angav att om något förslag inte kom in kunde chefen för förvaltningen komma att förordnas som god man. Efter att förvaltningen bl.a. meddelat tingsrätten att man trots ett stort antal förfrågningar inte kunde lämna något förslag på god man skickade även ett föreläggande direkt till förvaltningschefen av vilket framgick att han alltjämt övervägde att förordna henne som god man. Förvalt- ningschefen bereddes tillfälle att yttra sig över detta. Har överförmyndaren en skyldighet att lämna förslag på god man? När en domstol enligt 11 kap. 4 § FB meddelar beslut om att anordna godman- skap för någon enskild ska domstolen förordna en god man att utföra uppdraget. I andra fall tillkommer behörigheten att förordna god man överför- myndaren (se 11 kap. 4 § andra stycket FB). Det är domstolen som har det huvudsakliga utredningsansvaret i ärenden om anordnande av godmanskap som handläggs vid domstolen. A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 014 /1 5:JO1 in det underlag som krävs för att ta ställning i ärendet. Bestämmelser som när- mare reglerar detta utredningsansvar återfinns i 11 kap. 16 och 17 §§ FB. Av 11 kap. 16 § andra stycket FB framgår att domstolen, om det inte är obehövligt, ska inhämta yttrande från bl.a. överförmyndaren. Enligt fjärde stycket i samma bestämmelse är överförmyndaren skyldig att lämna domstolen sådana uppgifter som kan vara av betydelse i ärendet. Som framgår av tingsrättens remissvar har dåvarande chefsJO uttalat att hon anser att överförmyndarens skyldighet (enligt 11 kap. 16 § fjärde stycket FB) att yttra sig till tingsrätten också måste anses innefatta att lämna förslag på god man (eller förvaltare, se JO 2008/09 s. 476, dnr 3903-2006). I ett beslut , dvs. efter det att utfärdade de aktuella föreläggandena, har jag redogjort för min uppfattning att överförmyn- daren inte har någon laglig skyldighet att lämna förslag på god man till tings- rätten men att det däremot är lämpligt att överförmyndaren bistår tingsrätten med att lämna sådana förslag (JO 2013/14 s. 573, dnr 1811-2012). Utredningen om bättre förutsättningar för gode män och förvaltare har bl.a. med anledning av dessa två JO-beslut konstaterat att det verkar råda en oklarhet beträffande vad som gäller i detta avseende (SOU 2013:27 s. 194). Utredningen har därför föreslagit att det ska införas en lagstadgad skyldighet för överför- myndaren att lämna förslag på en lämplig god man eller förvaltare om det inte finns särskilda skäl mot detta (a.a. s. 195 f.). Någon absolut skyldighet föreslås inte eftersom det förekommer fall då det inte går att finna någon som vill åta sig ett visst uppdrag. Det är alltså min uppfattning att tingsrätten, som lagstiftningen ser ut , inte kan kräva att överförmyndaren lämnar ett förslag på en lämplig god man. Mot bakgrund av det tidigare JO-uttalandet finner jag dock inte skäl att rikta någon kritik mot med anledning av hur han utformade sina före- lägganden i detta avseende. Förvaltningschefen som god man? Enligt svensk rätt krävs att den som ska utses till god man samtycker till att åta sig uppdraget. I första föreläggande står: ”Om inte förslag på god man inkommer inom nedan angiven tid kan chefen för valtningen komma att förordnas som god man.” Föreläggandet kan enligt min mening tolkas som att tingsrätten skulle kunna förordna förvaltningschefen oberoende av om hon samtyckte till det. Enligt 11 kap. 12 § första stycket FB ska rätten göra en lämplighetsbedöm- ning av den som ska utses till god man. Chefen för överförmyndarförvaltningen är den som närmast svarar för nämndens tillsyn över gode män och nämnden kan uppdra åt henne att avgöra vissa grupper av ärenden. Att utse henne till god man skulle riskera att rubba förtroendet för nämndens tillsynsfunktion (se JO 1996/97 s. 425, dnr 5040-1995) och vore inte lämpligt. I 1 kap. 9 § regeringsformen föreskrivs att domstolar ska iaktta saklighet i sin verksamhet. Enligt min mening strider det – av de skäl som jag redovisat – mot regeringsformens krav på saklighet att i de båda föreläggandena skriva att 2 014 /1 5:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . tingsrätten skulle kunna komma att förordna förvaltningschefen till god man. förtjänar därför kritik för hur han utformat föreläggandena. Med dessa uttalanden avslutas ärendet. Anmälan mot lagmannen vid för innehållet i två informationsskrifter som hade skickats till bl.a. advokater med verksamhet på (Dnr 472-2013) Beslutet i korthet: anmälde lagmannen vid för att denne i två informationsskrifter till bl.a. advokater hade gett uttryck för vissa önskade förändringar i diverse rutiner på domstolen. Det gällde bl.a. utsättningen av mål och kallelser till förhandlingar, utskick av förundersökningsprotokoll via e-post, sändande av ”vanlig” post en gång och stängning av domstolen under för verksamhetsplanering. I beslutet konstaterar JO att det inte finns skäl till kritik mot . framförde i en anmälan, som kom in till JO , klagomål mot lagmannen vid . Kla- gomålen avsåg bl.a. synpunkter som hade gett uttryck för i två informationsskrifter (TGO-bulletin 12 – och TGO-bulletin 13 – ). Tingsrätten hade skickat skrifterna till verksamma ad- vokater, åklagare och jurister på . De två informationsskrifterna, som var fogade till anmälan, har i huvudsak följande lydelser [utdrag ur dem, JO:s anm.]. TGO-bulletinen 12 – (publicerad ) Under en lång följd av år har tingsrätten rutinmässigt i förväg ”bokat” åkla- gare och advokater och inte kallat till förhandling förrän klartecken getts. Det har blivit mycket tungrott och tidskrävande. är enligt färsk statistik en ineffektiv tingsrätt. Kraven på att komma till rätta med det är rätt tuffa. Det nu sagda innebär bl.a. att ”systemet” med att ”boka” åklagare och ombud i förväg inte kan tillåtas fortsätta. För att diskutera hur vi kan ha det i stället bjuds alla intresserade in till en diskussion rörande dessa frågor , kl. Då kan vi också ta upp några frågor kring 1) elektronisk expediering [– – –]. A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 014 /1 5:JO1 TGO-bulletin 13 – (publicerad ) Till ordinarie ting kommer enbart kallelseförfarande via mail att använ- das, i förväg. Om någon försvarare då inte kan ställa upp till kallad dag går det bra att höra av sig så byter vi ut det målet/de I brådskande brottmål (mål med tidsfrister) mailas förfrågan med ett antal föreslagna förhandlingsdagar. Svar vilken/vilka dagar som pas- sar/inte passar ska lämnas . I förfrågningsunderlaget ska den till- frågade ges tillfälle att, vid förhinder, hänvisa till annan i stället. Vid mötet den 30/11 [rätteligen den 30/10, JO:s anm.] var det många som uppgav att de föredrog att få förundersökningsprotokollet i pap- persformat. Vid en snabb undersökning av hur det ser ut på andra tings- rätter kan man konstatera 1) flera sänder protokollet enbart via mail. 2) på flera håll sköter polis/åklagare detta ”rakt över”; tingsrätten är inte inblandad. 3) de flesta advokater som har haft synpunkter, vilka är få, har haft den synpunkten att de endast vill ha protokollet via mail. Av detta lilla axplock kan man givetvis inte dra några mer bestämda slut- satser av hur det totalt sett ser ut landet runt. Man kan dock dra den slutsatsen att översändande endast via mail inte är något gotländskt på- fund och att det inte heller förefaller vara något som är kontroversiellt. kommer fr.o.m. att tillämpa bestämmelsen i 23 kap. 21 § fjärde stycket på det sättet att en försvarare utan särskild begäran och avgiftsfritt via mail kommer att tillställas en avskrift av förundersökningsprotokollet i dess helhet. i de fall försvarare inte har utsetts före ansökan om stämning kommer in till tingsrätten. I dessa fall tillställs försvarare förundersökningspro- tokoll genom polisens/åklagarens försorg. Om någon särskilt begär det kan tingsrätten – för eventuell nyanskaffning av ”maskinpark” på advokatkontoren – fram också tillhan- dahålla en utskriven kopia på papper (att hämtas eller att skickas med post, inte fax). Vad gäller vanlig post kommer framöver den posten till åklagare, ad- vokater m.fl. som regel endast sändas från tingsrätten en gång (inte som ). Avsändandet sker och posten bör nå Åtgärden är motiverad av att spara pengar. Från lunch till lunch fredagen den 7 decem- ber 2012 kommer tingsrätten i praktiken att hålla stängt. All personal befinner sig då på hemlig ort för att planera m.m. anförde bl.a. följande i sin anmälan till JO [sammanfattning av JO, JO:s anm.]. Generella utgångspunkter för anmälan [– – –] Utifrån detta finner förhåll- ningssätt till rättssäkerhet, advokater och deras roll bekymmersamt. menar vidare att lagmannens hanterande av vissa frågor i domstolen tydligt ger uttryck för en bristande förståelse för grundläggande 2 014 /1 5:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . rättsstatliga principer, bristande respekt för de grundläggande fri- och rät- tigheterna samt i vissa delar står i direkt strid med gällande rätt. Samman- taget finner anledning till stark oro över hur leds. Synpunkterna nedan, som kommit till kännedom , måste ses i ljuset av tidigare reaktioner från Advokat- samfundets sida rörande agerande och hantering av olika frågor i sin egenskap av för . finner anledning att särskilt uppmärksamma följande frågor, vilka visar på ett agerande från sida som kan ifrå- gasättas utifrån gällande rättslig reglering, respekten för den roll advokater, särskilt försvarare, har samt den enskildes rättssäkerhet och rättstrygghet. Frågan om hur planering och utsättning av mål ska ske är av största vikt för advokaterna och deras klienter. Förståelse och hänsyn måste tas till advo- katernas arbetssituation när förhandlingar planeras. Detta för att respektera klienternas rätt till det fria advokatvalet. Möjligheterna att till exempel byta klienter advokater emellan har starka begränsningar. Detta framgår av de vägledande reglerna om god advokatsed, som innehåller stränga bestäm- melser om såväl jäv som lojalitet. Dessa omständigheter är påtagliga för advokater verksamma vid en domstol av tingsrätts storlek. Enligt 23 kap. 21 § fjärde stycket har den misstänkte eller dennes försvarare rätt att på begäran få en avskrift av protokoll eller anteck- ningar från förundersökningen. Har en offentlig försvarare förordnats för den misstänkte, ska en avskrift utan särskild begäran lämnas eller sändas till försvararen. Stöd för att tolka begreppet ”avskrift” i lagrummet på annat sätt än som utskrift i pappersformat saknas. Vidare har , , , och Ekobrottsmyn- digheten träffat en överenskommelse rörande hur förundersök- ningsprotokoll till försvarare ska hanteras. Av överenskommelsen, som träffats på central nivå, framgår att i de fall förundersökningen letts av polis och försvarare har bestämts först efter att åtal väckts, ska domstolen till- handahålla utskrifter av förundersökningsprotokoll till försvarare. Dom- stolsverket rekommenderade de allmänna domstolarna att träffa lokala överenskommelser med åklagare, polis och ombud. Slutligen kan det ifrågasättas om det föreligger laglig möjlighet för en domstol att överföra förundersökningsprotokoll elektroniskt till försvarare. Detta mot bakgrund att av polisen inte har rätt att lämna ut mer än enstaka personuppgifter på automatiskt medium till försvarare. Vidare gäller Euro- pakonventionen som svensk lag. Rätten till en rättvis rättegång stadgas i artikel 6 i . Utmärkande för en rättvis rätte- gång är att parterna är likställda i processen, equality of arms. För att den tilltalade inte ska ha en sämre möjlighet än åklagaren att utföra sin talan krävs det att den tilltalade får del av förundersökningsprotokollet på ett sätt som är lika hanterbart som åklagaren får. Särskilt i omfattande mål är det väsentlig skillnad om förundersökningen presenteras i elektronisk form el- ler på papper. För att kravet på en rättvis rättegång ska kunna uppfyllas är det likväl viktigt att alla rättens aktörer får del av förundersökningen med samma kvalitet (i fråga om text, diagram, skisser, fotografier m.m.). Såväl domstolens förhållningssätt till kallelseförfarandet, som frågan om elektronisk expediering tycks vara föranlett av ett snabbhets- och effek- tivitetstänk från lagmannens sida. Effektivitet, eller att som enskild inom skälig tid få ett ärende eller ett mål avgjort, är visserligen ett rättsstatligt intresse. Domstolar måste emellertid också garantera enskilda medborgare, A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 014 /1 5:JO1 inte bara effektivitet, utan också avgöranden som uppfyller höga krav på rättssäkerhet i form av kvalitet, stabilitet och opartiskhet. En snabb hante- ring och snabba avgöranden får inte ske på bekostnad av den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet. Det är av avgörande vikt att domar och beslut skickas så snart de har med- delats. Det kan inte anses godtagbart att av överklagande- fristen kan ha avlöpt innan den enskilde eller ombudet får del av den skrift- liga domen eller beslutet. Vidare har expediering av förordnanden bety- delse för advokatens möjlighet att planera sitt arbete och försvar av en kli- ent. Att post normalt sett expedieras från domstolen en gång kan inte anses uppfylla ovan nämnda krav och är helt oacceptabelt. ”Stängd” domstol Det är ett oeftergivligt krav att domstolar ska vara tillgängliga för den rätts- sökande allmänheten. Att i praktiken hålla stängt innebär en otillåten be- gränsning i de enskildas grundläggande fri- och rättigheter och tillgång till domstolarna. Som framgår av bifogat material har vid återkommande tillfällen haft anledning att i flera avseenden rikta kritik mot lagmannen för . finner med anledning av vad som anförts ovan det angeläget att lagmannens agerande granskas utifrån den rättsliga reglering som råder beträffande dels myndigheten och dess skyldigheter, dels advokatens roll i rättssamhället. Inte minst bör frå- gorna belysas utifrån respekten för den enskildes integritet och rättstrygg- het. Ärendet remitterades till som uppmanades att lämna upplys- ningar om vad som hade angetts i anmälan beträffande kallelseförfarandet vid tingsrätten, elektronisk expediering samt snigelpost och ”stängd” domstol. Tingsrätten skulle vidare redovisa sin bedömning av det som hade kommit fram. () gav in ett remissvar enligt följande. Vad som i anmälan anges i denna del tar inte sikte på något särskilt förhål- lande, åtgärd eller beslut (mer än en inbjudan till ett diskussionsmöte) som härrör från . Min bedömning är att det inte finns fog för någon kritik i denna del (om det nu kan anses att det här framförs någon kritik). Bestämmelsen i 23 kap. 21 § fjärde stycket står här i fo- kus. Bestämmelsen ger en offentlig försvarare rätt att alltid utan särskild begäran få en avskrift av förundersökningsprotokollet. Den rätten har tings- rätten aldrig tummat på och kommer aldrig att tumma på. till- baka tillämpar tingsrätten – i likhet med andra tingsrätter – den på det viset 2 014 /1 5:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . att offentliga försvarare får avskriften av förundersökningsprotokollet över- sänt till sig på ett elektroniskt lagrat medium via e-post. Det finns inget i bestämmelsens ordalydelse, dess förarbeten eller vägledande praxis som hindrar ett sådant förfaringssätt.1 Bestämmelsens ändamål (funktion) är att en så pass viktig processaktör som en offentlig försvarare utan kostnad eller besvär snabbt ska få tillgång till det material som åklagaren har grundat sitt åtalsbeslut på. Detta ändamål ska tillgodoses genom att försvararen – via något medium – får en avskrift av informationen i protokollet. Och det ändamålet tillgodoses särskilt väl genom det av tingsrätten valda förfaringssättet.2 Det kan tilläggas att det måste betraktas som en självklarhet att den som yrkesmässigt bedriver t.ex. advokatverksamhet har kompetens och utrustning för att kunna ta emot av- skrifter i elektronisk form. Avsaknad av sådan kompetens och/eller utrust- ning torde i själva verket innebära att man inte kan komma i fråga för upp- drag som offentlig försvarare m.m. Min bedömning är att det i denna del inte finns fog för den kritik som här antyds i anmälan. Tingsrätten sänder viss post en gång till advokater och andra. Detta gäller givetvis inte sådant (domar och beslut t.ex.) där expedieringen är re- glerad på särskilt sätt. Det gäller med samma självklarhet inte heller annan post som innehåller krav på att man ska efterkomma något inom en viss frist eller liknande. Det som avses är enbart post av mer trivial karaktär (jfr reklam) där det varken för avsändaren eller mottagaren spelar någon som helst roll när posten sänds. Min bedömning vad gäller ”snigelpost” är att det saknas fog för någon kritik (om det nu kan anses att det här framförs någon kritik). ”Stängd” domstol Tingsrätten höll en personalkonferens med start vid lunch och med avslut vid lunch . Personalen befann sig på ett mindre hotell från kansliorten (). var öppet och bemannat på vanligt sätt och . Åklagare och advokater med verksamhet på ön hade informe- rats om denna, tillfälligt och marginellt, begränsade tillgänglighet. Anslag vid tingsrätten gav vidare instruktioner om hur vi kunde nås (nämligen via telefon och e-post). Beredskapen att ta itu med vilken tjänsteangelägenhet som helst, t.ex. att förordna offentlig försvarare eller hålla häktningsför- handling, om så skulle ha behövts, var så gott som omedelbar även bortsett från de 3 respektive tingsrättens kansli var öppet som vanligt. I 1 kap. 2 § femte stycket föreskrivs att en tingsrätts kansli ska hålla öppet för allmänheten på bestämda tider. I 5 § andra stycket 1I lagtexten talas om avskrift (inte t.ex. utskrift). Såvitt jag känner till har ordaly- delsen aldrig tillämpats på det sättet att personal vid domstolarna har suttit och skri- vit av förundersökningsprotokoll. En hastig historisk efterforskning har gett vid handen att karbonkopior har förekommit, liksom kanske även stencilering. Under senare årtionden har uteslutande fotokopiering använts, varför det möjligen kan vara lätt att förledas tro att just sådan teknik (med uteslutande av annan) är föreskri- ven i bestämmelsen – vilket det alltså inte är. 2När det gäller vad anmälan hänvisar till i form av överenskommelser mellan Dom- stolsverket, m.fl. och hemställan från till re- geringen ska det här endast påpekas att, även om anmälaren inte gillar det, så är svenska domstolar självständiga och oberoende enligt en föreskrift om det i rege- ringsformen (grundlag). A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 014 /1 5:JO1 förvaltningslagen (som i viss, begränsad utsträckning, är tillämplig även på en domstol; se 1 §) föreskrivs en minsta öppettid varje var- dag. De två aktuella dagarna var tingsrättens kansli alltså öppet och beman- nat . Min bedömning är att det i denna del inte finns fog för någon kritik (om det nu kan anses att det här framförs någon kritik). replikerade på dessa kommentarer. I ett beslut anförde JO följande. Mot bakgrund av vad som kommit fram genom utredningen i ärendet när det gäller utsättningen av mål och kallelseförfarande vid domstolen, domstolens utskick av s.k. snigelpost samt ”stängningen” av domstolen under för verksamhetsplanering finner jag inte skäl att vidta någon ytterligare åtgärd eller göra något uttalande i dessa delar. Den fortsatta bedömningen kommer därför bara att behandla frågan om elektronisk expediering av förundersök- ningsprotokoll till försvarare. Elektronisk expediering av förundersökningsprotokoll En misstänkt eller hans försvarare har, så snart åtal har beslutats, rätt att på begäran få en avskrift av protokoll eller anteckningar från förundersökningen. Om en offentlig försvarare har förordnats för en misstänkt, ska en avskrift utan särskild begäran lämnas eller sändas till försvararen (23 kap. 21 § fjärde stycket , RB). Samfundet har ifrågasatt om det finns en laglig möjlighet att överföra för- undersökningsprotokoll elektroniskt till försvarare mot bakgrund av att polisen inte har rätt att lämna ut mer än enstaka personuppgifter på automatiskt medium till försvarare. Jag väljer att behandla den frågan först. Normalt har en försvarare rätt att behandla sådana personuppgifter som finns i förundersökningsprotokoll inom ramen för sitt uppdrag. För att försva- raren ska kunna behandla personuppgifterna krävs naturligtvis att det är tillåtet att lämna ut dem till honom eller henne. Samfundet har hänvisat till vad som gäller för polisen. Polisens rätt att lämna ut personuppgifter på medium för automatiserad behandling till bl.a. försvarare regleras i 2 kap. 20 § polisdatala- gen (2010:361). Enligt den bestämmelsen får enstaka personuppgifter lämnas ut på medium för automatiserad behandling. Polisen kan alltså inte lämna ut förundersökningar elektroniskt till försvarare om det är fråga om mer än en- staka personuppgifter. För domstolarna finns det ingen motsvarighet till polisdatalagen. Person- uppgiftslagen (1998:204, PUL) reglerar inte särskilt på vilket sätt – elektroniskt eller på papper – som personuppgifter får lämnas ut. Det finns alltså för dom- stolarnas del ingen motsvarighet till inskränkningen till enstaka personuppgif- ter i polisdatalagen.