frsrdg · H104NR1 · 2014-03-18 00:00:00 — Hon ersattes därefter av (M) som ordinarie ledamot, medan (S) fortsatte som suppleant. Vid session valdes (S) till ordinarie representant i den permanenta kommittén. Den 22:a parlamentariska ägde rum i Pärnu, , den 25–på temat Hållbar innovation för en konkurrenskraftig ekonomi i regionen. Omkring 200 parlamentariker, experter och företrädare för olika organisationer deltog. I samband med att konferensen öppnades talade såväl president som talmannen i det estniska parlamentet, . Konferensen hölls i form av fyra sessioner som tog upp ett olika aktuella samarbetsfrågor i . Den första sessionen ägnas traditionellt, och så även , åt utvecklingen av regerings- och NGO-samarbete i regionen. Därutöver behandlades hållbar tillväxt och innovation, grön tillväxt och energieffektivitet samt ekonomiska och sociala förutsättningar för kreativt entreprenörskap. Ett flertal av de svenska deltagarna höll inledningsanföranden eller inlägg under olika dagordningspunkter. Konferensen avslutades som brukligt med att deltagarna antog en resolution (bilaga 4). Från deltog (V), (FP), (M), (S), och (C). Därutöver ingick (S) och (S) i delegation. (C) gav en slutrapport från två rapportörer för frågor om civil säkerhet (främst människohandel), och (M) presenterade slutrapporten från den arbetsgrupp om grön tillväxt inklusive energieffektivitet som hon lett . I och med konferensen avslutades ordförandeperioden för , . Hon fick tack för de utmärkta arrangemangen vid årets , men också för sitt sätt att leda arbetet i den permanenta kommittén under det gånga året. Till ny ordförande för fram till nästa konferens, som hålls i den 24–, valdes , . har den parlamentariska tillsatt arbetsgrupper av parlamentariker som är inriktade på ett aktuellt sakområde för att föra en fördjupad diskussion och utarbeta rapporter med förslag till åtgärder. Arbetsgrupperna är öppna för samtliga parlament och parlamentariska organisationer som deltar i , men endast de som har intresse av det aktuella sakområdet utser medlemmar till dem. De arbetsgrupper som tillsattes 2009 gällde dels integrerad havspolitik, dels civil säkerhet och trafficking. Slutrapporter från dessa lämnades vid den parlamentariska i . Den permanenta kommittén ansåg emellertid att även fortsättningsvis borde följa utvecklingen på de sakområden som arbetsgrupperna hade behandlat och utsåg därför två personer ur vardera arbetsgruppen till rapportörer för samma frågor. Deras uppgift är att fortsätta att följa utvecklingen i och rapportera till den årliga eller till den permanenta kommittén. De kan vidare representera BSPC på vissa möten och konferenser om de frågor man arbetat med. Som nämnts ovan avslutades (C) uppdrag som rapportör om civil säkerhet och trafficking i samband med konferensen i Pärnu . Erfarenheterna av att be personer som arbetat aktivt i en arbetsgrupp fortsätta som rapportörer är goda, och därför har (M), som ledde arbetsgruppen om grön tillväxt och energieffektivitet, utsetts till rapportör för dessa frågor. Den 22:a parlamentariska beslutade att tillsätta en ny arbetsgrupp på temat Innovation inom social- och hälsovård, samt om mandat för den arbetsgruppen. Efter ett första konstituerande möte i , där arbetsgruppen diskuterade och preciserade sitt mandat, kommer det följande mötet att hållas i . 8 Den arktiska parlamentarikerkonferensen Sedan starten har miljöfrågor och effekterna av klimatförändringen varit i fokus för det arktiska parlamentarikersamarbetet. har samarbetet även fokuserat på den civila säkerheten i regionen, befolkningens hälsotillstånd, ekonomisk utveckling och ett hållbart utnyttjande av naturresurserna. Den nära samverkan mellan politiken och vetenskapen innebär att forsknings- och utbildningsfrågor får stor uppmärksamhet. Ursprungsbefolkningarna i regionen deltar i samarbetet i egenskap av Permanent Participants, vilket säkerställer ett brett deltagande i samarbetet. Det ökande intresset för den arktiska regionen i både de nationella parlamenten och har återspeglats i arbetet inom ramen för det arktiska parlamentariker-samarbetet. Den första konferensen hölls 1993 i . Den arktiska parlamentarikerkonferensen, CPAR (Conference of Parliamentarians of the Arctic Region), utgörs av delegationer utsedda av parlamenten i /, , , , , , och samt och av representanter för ursprungsbefolkningarna i regionen. Konferensen äger rum . Den tionde arktiska parlamentarikerkonferensen ägde rum i den 5–. har ingen permanent arktisk delegation utan utser för varje konferens en delegation bestående av fem ledamöter enligt den partipolitiska fördelning som fastslås av riksdagsstyrelsen för varje mandatperiod. är den partipolitiska fördelningen tre ledamöter för Alliansen och två för den rödgröna oppositionen. Den permanenta arktiska parlamentarikerkommittén (SCPAR) Den permanenta arktiska parlamentarikerkommittén, SCPAR (), bildades och är det organ som upprätthåller arbetet och verkställer besluten mellan konferenserna samt förbereder nästa konferens. I egenskap av observatör följer kommittén Arktiska rådets arbete på nära håll. Den permanenta kommittén har en nära dialog med forskningsmiljöer med inriktning på den arktiska regionen, särskilt verksamheten vid det arktiska nätverksuniversitetet (). I kommitténs möten deltar representanter för ursprungsbefolkningarna samt observatörer. Svensk medlem i den arktiska parlamentarikerkommittén har varit (S) och svensk suppleant (FP). Den permanenta kommittén har hållit tre möten : i den 12–, den 3–och den 18–. Kommittén har fortsatt följt arbetet inom ramen för det svenska ordförandeskapet för 2011–2013 samt det kanadensiska ordförandeskapet 2013–2015. Kommittén har fokuserat på frågor om hållbart utnyttjande av naturresurserna, utbildnings- och forskningsfrågor, hälsosituationen och den ekonomiska utvecklingen i regionen. Vid kommitténs möten redovisas och förs en dialog om staternas syn på och insatser för utvecklingen av regionen. Vid mötet i mötte kommittén även representanter för Obama-administrationen för en dialog om aktuella utmaningar och möjligheter för . har kommittén arbetat med en särskild rapport om den ekonomiska utvecklingen i regionen och hur befolkningen kan dra nytta av de nya möjligheter denna för med sig. Rapporten fokuserar på frågor om infrastruktur, hållbara samhällen, hållbar turism, utbildning samt forskning och innovation. Rapporten lyfter fram behovet av en dialog mellan myndigheter och näringsliv för att uppnå ett hållbart näringsliv och värdet av företags samhällsansvar (CSR). Kommittén kommer att utse särskilda rapportörer för huvudtemana för den kommande konferensen. Den elfte arktiska parlamentarikerkonferensen Den elfte arktiska parlamentarikerkonferensen (CPAR) äger rum i , , den 9–. Huvudteman för konferensen är hållbar infrastruktur, förvaltningsmodeller och beslutprocesser, ansvarsfullt utnyttjande av naturresurser och kapacitetsuppbyggnad samt miljöutmaningar. bedrivs ett multilateralt samarbete i baserat på den deklaration som det året antogs vid en utrikesministerkonferens i . Denna s.k. Kirkenesdeklaration undertecknades av , , , , , och , och ledde till bildandet av (, BEAC) – regeringssidans samarbetsorgan. undertecknade landshövdingar, guvernörer och representanter för urfolk i regionen ett protokoll som etablerade Barents regionråd. Sammanlagt 13 fylken, län och provinser ingår i regionrådet, för del och . Ordförandeskapet i roterar mellan , , och . Det parlamentariska har karaktären av ett nätverk och har därför inga stadgar, ingen styrelse och inga andra permanenta organ. består av aktiva politiker i regionen som möts informellt och ad hoc för att diskutera aktuella samarbetsfrågor i . arrangerade det norska i samarbete med en första parlamentarikerkonferens i anslutning till . har en praxis vuxit fram som innebär att parlamentet i det land som innehar ordförandeskapet för arrangerar en parlamentarisk mot slutet av landets ordförandeskapsperiod. Det innebär, eftersom ordförandeskapet i år tvåårigt, att en parlamentarisk hålls . Eftersom det inte finns någon formell struktur för det parlamentariska mellan själva konferenserna faller förberedelsearbetet för dessa konferenser på värdlandets parlament, för de nordiska ländernas del i praktiken på dess delegation till . innehade ordförandeskapet i fram till det utrikesministermöte som hölls i . Sålunda arrangerade det norska en parlamentarisk som hölls den 22–i . Konferensen, som var den sjätte i ordningen, markerade också 20-årsjubiléet av Kirkenesdeklarationen. Den riktade sig till medlemmar av de nationella parlamenten och till representanter för län, fylken och regioner inom , till urfolksorganisationer och till relevanta organisationer på parlamentariker- och regeringssidan. Vidare deltog inbjudna gäster och experter från relevanta statliga myndigheter och icke-statliga organisationer. Konferensen öppnades av president . Deltagarna diskuterade hur det politiska samarbetet i skulle kunna stärkas, hållbar industriell och ekonomisk utveckling, transporter och infrastruktur samt forsknings- och utbildningssamarbete i regionen. Som brukligt antog konferensen en resolution om samarbetet mellan länderna i . I den redaktionskommitté som arbetade fram förslaget till resolutionstext framfördes på vissa punkter delade meningar främst om EU:s (och ) roll i samarbetet, men det visade sig möjligt att finna formuleringar som alla kunde ställa sig bakom. Resolutionen sammanfattade parlamentarikernas krav och förslag till berörda regeringar, och utgjorde en plattform för parlamentarikersamarbetet i . Bland annat ville konferensdeltagarna se ett förstärkt arbete för att förenkla viseringsprocedurer och, mer allmänt, för att öka möjligheterna att röra sig i regionen. Man önskade också en övergripande plan för transporter i som tog hänsyn till öppnandet av . I sammanhanget nämndes samarbete om att förebygga nödsituationer i havsområdena i Barents och , samt om räddningsaktioner om sådana ändå uppstod. En annan tyngdpunkt var att angripa orsakerna till klimatförändringen, och att den ekonomiska utveckling i regionen man hoppades åstadkomma måste kombineras med högsta möjliga miljö- och säkerhetsstandarder. Innovation och entreprenörskap i regionen, inklusive bland urfolken, skulle uppmuntras bl.a. genom ett stärkt samarbete mellan universitet, på kulturområdet och när det gäller ungdomsfrågor och kontakter. Den parlamentariska i föregicks av den femte som ägde rum i under värdskap av . Följande parlamentariska , som blir den sjunde i ordningen, väntas äga rum i . (M), ersatte (SD), ersatte , ersatte i Världen – Världen i Det nordiska samarbetet är ett av världens mest omfattande regionala samarbeten. Det omfattar , , , och samt de självstyrande områdena , och . Det nordiska samarbetet är politiskt, ekonomiskt och kulturellt förankrat och är en viktig partner i europeiskt och internationellt samarbete. Den nordiska gemenskapen arbetar för ett starkt i ett starkt . Det nordiska samarbetet vill stärka nordiska och regionala intressen och värderingar i en global omvärld. Gemensamma värderingar länderna emellan bidrar till att stärka ställning som en av världens mest innovativa och konkurrenskraftiga regioner. har tidigare utarbetat ettåriga arbetsprogram. Från och med nu presenteras ett ramprogram, som gäller tills vidare. Ramprogrammet kompletteras av ett årligt ordförandeprogram, som det land som fungerar som ordförande för utarbetar. Utöver detta har de fem fackutskotten sina egna årliga arbetsprogram. Avsikten är att ge större möjligheter för ordförandelandet att sätta sin prägel på den nordiska agendan under ordförandeåret. Vår vision för det nordiska samarbetet De nordiska länderna samarbetar för att driva frågor av gemensamt intresse för nordborna. Samarbetet bygger på den värdegemenskap som finns i de nordiska samhällena. Samarbetet skall stärka integrationen mellan länderna och främja regionens inflytande i EU och internationellt. lägger agendan för det nordiska samarbetet. Detta skall ske i nära samverkan med de nationella parlamenten och de självstyrande områdena, samt med . skall hålla hög profil i de parlamentariska samarbetsorganen och utveckla sitt samarbete med och dess relevanta utskott. Kulturen har ett värde i sig. Kultursamarbetet är en av hörnstenarna i det nordiska samarbetet. Med konst och kultur kan man öka kännedomen om de nordiska länderna också utanför och därmed skapa bättre förutsättningar för internationellt samarbete och globala satsningar. En gemensam satsning på konst och kreativa kompetenser har stor betydelse för som global föregångsregion. Det nordiska samarbetet förutsätter som regel konsensusbeslut. Detta gäller utan undantag för . En konsekvens av detta är att det nordiska land som vill minst, bestämmer mest. vill se mera dynamik i det nordiska samarbetet och rekommenderar därför att går in för optingout- principen, dvs., de länder som vill kan gå vidare trots att ett land motsätter sig. Vi vill stärka den nordiska välfärden Den nordiska välfärdsmodellen har gett många goda resultat. Den har skapat trygga och solidariska samhällen. Välfärdsmodellen är en väsentlig förklaring till att de nordiska länderna placerar sig i världstoppen både då man jämför internationell konkurrenskraft och hållbar utveckling. vill utveckla den nordiska välfärden och stärka medborgarsamhället. Vi måste klara av de utmaningar som globaliseringen medför och bidra till att dess frukter fördelas så rättvist som möjligt. Den nordiska välfärdsmodellen skall fortsättningsvis värna om grundläggande värden såsom demokrati, frihet, rättvisa, jämlikhet, tolerans och pluralism. De nordiska länderna skall utveckla stabila och flexibla arbetsmarknader som garanterar en hög sysselsättningsgrad och goda möjligheter till fortbildning och omskolning. Vi vill arbeta för god utbildning på alla nivåer. Bildning och kunskap är viktiga både för individens självförverkligande och för att skall klara sig i den globala konkurrensen. Vi vill utveckla våra samfundsstrukturer så att de bidrar till att reducera sociala och ekonomiska olikheter. Vi skall utveckla våra samhällen så, att kvinnor och män har jämlika möjligheter att besätta ledande poster i sådana branscher och fack som är könsuppdelade. Detta förutsätter bl.a. bättre möjligheter för papporna att ta ut föräldraledighet. En ökad immigration av arbetskraft är nödvändig för att vi skall kunna producera de varor och tjänster våra välfärdssamhällen behöver. Vi vill arbeta för en god integration av invandrarna i våra samhällen. Vi vill arbeta för att våra invånare får en god och människovärdig vård i livets alla skeden. Vi vill påverka globaliseringen Många av de utmaningar och möjligheter globaliseringen innebär kan inte lösas av ett enskilt nordiskt land. Ett ännu mera integrerat och fördjupat samarbete mellan de nordiska länderna skall därför ges högsta prioritet. I samarbete skall de nordiska länderna utnyttja den internationella konkurrensen till att stärka den nordiska välfärdspolitiken. Satsningar på utbildning, forskning och utveckling, innovation och förnyelse samt flexibilitet skall skapa en stabil och hållbar ekonomisk tillväxt. De nordiska länderna skall aktivt påverka processen så att fördelarna fördelas globalt så rättvist som möjligt. De nordiska länderna skall fortsatt spela en aktiv roll för att minska utsläppen av växthusgaser. Ökade satsningar på klimat- och energiforskning, höjd energieffektivitet och ökad användning av förnyelsebara energikällor skall vara prioriterade områden. Det globaliseringsprojekt som initierat och som har satt igång skall förverkligas. Vi vill öka mobiliteten i Vi vill värna om individens och näringslivets fria rörlighet i . Vi vill ha ett gränslöst och dynamiskt , som kan möta globaliseringens utmaningar och trygga de nordiska ländernas konkurrenskraft och välfärd. Vi vill avskaffa existerande gränshinder mellan de nordiska länderna och förhindra att nya uppstår. Vi förutsätter en bättre koordinering och harmonisering av lagstiftningen i de nordiska länderna. Vi driver på Nordiska ministerrådets pågående arbete med avskaffandet av gränshinder och förväntar oss konkreta och snabba resultat. Vi vill rädda havsmiljön Vi vill arbeta för att de nordiska haven blir rena med en rik biologisk mångfald, anpassade till de enskilda havens särförhållanden. Vi vill att alla näringar – både land- och havsbaserade – skall ha goda möjligheter att utöva sin verksamhet så, att de respekterar den övergripande ekologiska målsättningen för havsområdena. Vi vill att såväl invånare som turister med hjälp av en välplanerad infrastruktur skall ha goda möjligheter till berikande upplevelser i de nordiska havsmiljöerna. Vi vill att utsläpp av farliga kemiska ämnen skall stoppas och att radioaktivt avfall inte leds ut i haven. Vi vill aktivt bidra till att HELCOMs handlingsplan för genomförs. Detta förutsätter bl.a. stärkta möjligheter för projektutveckling och finansiering av miljöinvesteringar i samtliga . Vi vill påverka så att den fokuserar på hållbar utveckling i regionen för att garantera en gynnsam utveckling av miljö. EU:s och maritima planer skall implementeras så att de är skräddarsydda för förhållandena i , m.m. Vi vill ha restriktiva regler för fartygstrafik och offshore verksamhet i de nordliga områdenas sårbara havsmiljöer. De nordiska länderna skall arbeta för en bättre miljö i havsområdena och besluta om nödvändiga skyddsåtgärder, enskilt, tillsammans och i regionala och internationella fora. Klimatförändringarnas inverkan på havsmiljöerna skall analyseras och inarbetas i skyddsprogram och i ramvillkoren för näringar såsom fiskeri, jord- och skogsbruk. Klimatförändringarna skall beaktas i den fysiska planläggningen och vid utbyggandet av infrastrukturen vid havsområdena. Mottagningsfaciliteter för fartygens toalettavfall bör etableras i Österjöns hamnar. Den ökande fartygstrafiken skall göras säker genom teknologisk utveckling av fartyg och navigationssystem. Havsområdenas miljötillstånd och biodiversitet skall kontinuerligt granskas och rapporteras, så att utvecklingen till ett rent hav med ett rikt växt- och djurliv kan följas. Vi vill ge nordliga dimensionen innehåll Den nordliga dimensionen är en gemensam politik för fyra jämbördiga parter: EU, , och . Den nordliga dimensionen skall fungera som en politisk plattform för att främja samarbete för hållbar utveckling, välstånd och säkerhet i . Samarbetet med , särskilt nordvästra , skall ha en viktig roll i den nordliga dimensionen. Den nordliga dimensionen skall kunna fungera som ett både politiskt och praktiskt ramverk för en skärpt samordning och samverkan mellan olika slags aktörer i . Vidare skall det ske en nära samordning mellan den nordliga dimensionen och för . Vi vill stärka vidareutvecklingen, konkretiseringen och den politiska förankringen av den nordliga dimensionen, t ex genom att stärka kontakter och samarbete med relevanta utskott i . Vi vill vidareutveckla det praktiska samarbetet med parlamentariska organ och andra politiska aktörer i , särskilt nordvästra , kring frågor inom den nordliga dimensionens långsiktiga prioriteringar. Vi vill att samarbetet inom den nordliga dimensionen ska medverka till ökad samordning och minskad överlappning mellan aktörer verksamma inom . Vi vill att det sker en nära och konkret samordning mellan den nordliga dimensionen och för . Vi vill ha ett effektivare nordiskt språksamarbete I skenet av den växande internationaliseringen vill vi ha en språkpolitik som stärker de nordiska språken. Vi vill att de nordiska språken skall vara starka och levande. Vi vill att alla nordbor skall kunna kommunicera på något av de tre skandinaviska språk som lärs ut i samtliga nordiska länder. Vi vill därför främja internordisk språkförståelse och språkkunskap. Bättre språkförståelse gör det nordiska samarbetet effektivare och mera intressant. Deklarationen om nordisk språkpolitik, antagen den 2006, måste följas upp och implementeras. De nordiska undervisningsministrarna bör utarbeta en handlingsplan som skall garantera en samlad, långsiktig och effektiv insats gällande språkpolitiken. Regeringarna i verkställer planen och arbetar för att förbättra den nordiska språkgemenskapen. Det nya Nordplus Nordiska Språk- och Kulturprogrammet utformas så, att elevernas och lärarnas grannspråksförståelse stärks och att intresset och förståelsen för den nordiska kulturen och de nordiska språken stimuleras. Projektet i skolan/lärarutbildning i skall fortsätta och byggas ut så, att språkpiloterna kan handleda lärarkolleger och vara pådrivare av utvecklingen mot en bättre och effektivare undervisning i grannspråken. Undervisningen i grannspråk i skolan förstärks och inleds tidigare. Tyngdpunkten i undervisningen läggs på att lära sig tala. De samhällsbärande nordiska språken skall vara synliga i det offentliga livet, såsom TV och film. Internordiska ordböcker, också i elektronisk form, skall utarbetas. Program för presidentskap i 2014 har valt medlemmar av den svenska delegationen att som rådets president och vice president leda arbetet . Detta program redovisar några sakområden som det svenska presidentskapet vill sätta i fokus . Programmet anknyter till, och bygger vidare på, det arbete som gjorts inom 2013 under presidentperiod, liksom på det regeringssamarbete som genomförts under svenskt presidentskap. Programmet Grokraft – livskraft, som statsminister presenterade vid session, är en god grund för Nordiska ministerrådets arbete under ordförandeskap och för ett nära samarbete mellan och . verksamhet omfattar många sakområden. I många fall är det fråga om arbete som är av grundläggande betydelse för gemenskapen mellan våra länder, och som därför alltid måste drivas vidare. Ett exempel på det är arbetet för att förebygga och avskaffa gränshinder för både personer och företag. Ett annat är att främja kulturutbytet – i vidaste mening. I det nordiska samarbetet står miljöfrågorna alltid centralt. Under den samlande rubriken i – i vill det svenska presidentskapet lägga särskild vikt på tre huvudområden: Hållbar utvinning av naturresurser av fred mellan länder När det svenska presidentskapet i inleds har varit i kraft i exakt . När presidentskapet avslutas är det antalet nordiska medlemsstater i EU växte från en till tre. har EU utvidgats från 12 till 28 medlemsstater. Samarbetet inom EU har fördjupats som det breddats till nya sakområden. Det är av största vikt att vi i tar det europeiska samarbetet på allvar och utnyttjar vår position till fullo. Under det svenska presidentskapsåret kommer ett nytt Europaparlament att väljas, och en ny kommission att tillsättas. Vi vill ta tillvara den möjligheten att ytterligare stärka relationerna, och verka för ett effektivt nordiskt samarbete inom och med EU. Ett som för en aktiv dialog och har ett nära samarbete med EU och andra europeiska samarbetsorganisationer eller stater kommer att ha större möjligheter till inflytande. Tillsammans kan vi skapa mer intresse, förståelse och utrymme för nordiska ståndpunkter än om vi agerar var för sig. markerar 60-årsjubiléet av den gemensamma nordiska arbetsmarknaden. Den har sedan starten varit mycket framgångsrik. Vi har sett hur medborgare flyttat och arbetat där efterfrågan på arbetskraft varit som störst. Denna möjlighet stärker vårt näringsliv och innebär ökad frihet för enskilda medborgare. Trots framgången finns fortfarande många problem att lösa när det gäller rörligheten inom . Vi ser företag över hela världen som söker efter rätt kompetens för att klara av den globala konkurrensen, så även i . Ofta räcker inte den nationella arbetsmarknaden till. Men tillsammans har de nordiska länderna 25 miljoner invånare. Vi vill under presidentskapet verka för att ytterligare steg tas mot en gemensam nordisk arbetsmarknad. Det ökar möjligheten för både enskilda och företag att växa och utnyttja sin fulla potential.