frsrdg · H204JO1 · 2014-11-11 00:00:00 — Vid prövning i domstol av om intresseanmälningar eller ansök- ningshandlingar hos ett rekryteringsföretag är allmänna och ska lämnas ut, hän- visas till förhållanden som rör frågan om den aktuella myndig- heten frånhänt sig rätten att ta del av handlingarna. Detta kan säkerligen upp- fattas på det sättet att det finns ett rättsligt utrymme för myndigheter att avtala med privata subjekt om rätten att ta del av handlingar som tillhör ett ärende hos myndigheten och därigenom påverka handlingarnas rättsliga status. Pröv- ningen i domstol tar emellertid inte primärt sikte på om avtal av det slaget är tillåtna eller lämpliga, utan på frågan om handlingarna förvaras hos en myn- dighet (2 kap. 3 § TF). Trots att rättsläget alltså kan uppfattas som oklart kan kommunalförbundet inte undgå kritik för det avtal man ingått. Sammanfattningsvis ska kommunalförbundet kritiseras för att inte ha sett till att kammarrätten fick del av innehållet i avtalet med rekryteringsföretaget, för att inte skyndsamt ha agerat med anledning av domstolens beslut och för att ha ingått avtal med rekryteringsföretaget om begränsning i tillgången till hand- lingar på det sätt som skedde. 2 014 /1 5:JO1 O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T En kopia av detta beslut översänds till Kommuner och Landsting, Kritik mot i för handläggningen av en begäran om att få del av sidomaterialet i en avslutad förundersökning (Dnr 1080-2013) Beslutet i korthet: Beträffande förundersökningar regleras en misstänkts rätt till insyn i 23 kap. 18 § (RB). När en dom vinner laga kraft är emellertid förundersökningen definitivt avslutad och bestämmelsen 23 kap. 18 § RB är inte längre direkt tillämplig. JO har tidigare uttalat att det mesta tyder på att en begäran om insyn i dessa fall måste handläggas enligt tryckfrihetsförordningens regler om allmänna handlingars offentlig- het, men att det vid sekretessprövningen bör finnas utrymme att beakta den misstänktes tidigare insynsrätt. Oavsett vilket regelsystem som tillämpas, bestämmelserna om insynsrätt eller reglerna i tryckfrihetsförordningen, ska en framställning om att få ta del av handlingarna i ärendet behandlas skynd- samt. begärde att få del av de handlingar som fanns i sidout- redningen, den s.k. slasken, i en avslutad utredning i vilken han hade varit misstänkt och senare dömts. Materialet omfattade 21 arkivkartonger eller cirka 10 000–11 000 sidor. Det tog polismyndigheten att lämna ut handlingarna. I beslutet uttalas att ärendets omfattning och komplexitet innebär att en relativt lång handläggningstid får accepteras, men att tilldel- ningen av resurser för att handlägga ärendet varit klart otillräcklig. Polis- myndigheten kritiseras för handläggningen, som stått i uppenbar strid med tryckfrihetsförordningens skyndsamhetskrav. I en anmälan som kom in till JO framförde W.K. kritik mot i för handläggningen av en begäran om handlingsutlämnande. Av anmälan framgick följande. begärde han att få ta del av de handlingar som fanns i sidoutredningen, den s.k. slasken, i en avslutad utred- ning i vilken han hade varit misstänkt och senare dömts. Han angav att han behövde handlingarna för att arbeta med sin resningsansökan. Vid tiden för hans anmälan till JO hade handlingarna varken lämnats ut eller något avslags- beslut meddelats. Muntliga uppgifter hämtades in från den ansvarige handläg- garen för ärendet, avdelningsjuristen , vid i (länskriminalpolisen). Han uppgav bl.a. att W.K:s begäran O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 hade kommit in till polismyndigheten och omfattade ett material om 21 arkivkartonger eller cirka 10 000–11 000 sidor. uppgav att han arbetade kontinuerligt med ärendet. JO hämtade in och granskade handlingar i polismyndighetens ärende. Där- efter anmodades polismyndigheten att yttra sig över handläggningen. i (biträdande länspolismästaren ) kom in med ett yttrande. I yttrandet redogjorde myn- digheten för gällande rätt och för myndighetens rutiner beträffande framställ- ningar om handlingsutlämnande. Av redogörelsen framgick att W.K:s begäran prövats med beaktande av den rätt till insyn han tidigare haft i materialet enligt bestämmelserna i 23 kap. . En skrivelse från bifogades polismyndighetens yttrande. uppgav i denna att han inte hade hunnit med W.K:s ärende på grund av övriga arbetsuppgifter och om- fattande egen frånvaro. Han anförde vidare bl.a. följande. Det aktuella ärendet är synnerligen omfattande och komplext. Som jag har uppgivit tidigare består det av totalt 24 arkivkartonger varav 21 utgörs av den s.k. slasken. Det är ett flertal brottsutredningar som ingår i materialet. dömdes för flera brott men friades för ett. Andra brottsutredningar som inte har lett till åtal ingår också i materialet. Arbetet består således i att bedöma vilken del av materialet som omfattas av W.K:s insynsrätt och i vilken utsträckning sekretess kan gälla gentemot honom i detta material. Detta är inte systematiserat på ett sådant sätt att det underlättar en prövning av varje brottsutredning för sig. Vissa handlingar återfinns dessutom på flera ställen. Det är ett tidsödande arbete och det är svårt för en person att hantera ett så stort ärende. Jag har därför sökt få hjälp med detta. De utredare som handlade brottsutredningarna har bara haft tid att sporadiskt hjälpa till. Jag har fått hjälp av en annan jurist vid avdelningen. Sedan denna har aviserat att hon kan hjälpa mig har jag uppmärksammat den närmaste arbetsledningen om min arbetsbelastning utan att tilldelas något biträde. Sen remissen från JO har jag dock blivit lovad assistans i tillräcklig omfattning. Länskriminalpolisen (poliskommissarien , chef för administrativa enheten och polisintendenten , biträdande chef) upplyste bl.a. följande. Avdelningen är medveten om att ärendet har tagit . Sekretesspröv- ningen måste dock göras mycket noggrant. När avdelningsjuristen påtalade behov av hjälp och stöd i ärendet tillsköts ytterligare resurstid från en jurist inom avdelningen. arbetar sex personer motsvarande fyra och en halv årsarbetskraft med ärendet fram till dess att beslut meddelas. [– – –] har rutinerna för handläggning av sekretessärenden varit att de överlämnats från avdelningens chefssekreterare till avdelningsjuristen. Se- dan den l passerar dock alla aktuella ärenden berörd sektionschef, som i och med detta får en överblick över pågående ärenden. När avdel- ningsjuristen har semester eller är sjukskriven lämnas inkomna ärenden till annan handläggare. anförde bl.a. följande. Avdelningsjuristen utsågs till handläggare i ärendet. Han på- talade att han hade behov av assistans med sekretessprövningen och fick visst biträde – i vilken omfattning är dock oklart. Det får emellertid anses 2 014 /1 5:JO1 O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T framgå att assistans inte lämnades i den utsträckning hade begärt samt att biträdet upphörde . När biträde inte längre läm- nades påtalade att han behövde assistans med sekretessprövningen av ärendet. Någon assistans erbjöds dock inte. Handläggningen av ärende AA-187-34309-2012 har upphört helt då haft semester, andra arbetsuppgifter eller när han har varit sjukskriven. Något beslut har fortfarande inte meddelats i ärende AA-187-34309-2012. I sin bedömning anförde polismyndigheten att det inte hade varit möjligt att fortlöpande lämna besked till W.K. om myndighetens sekretessprövning med hänsyn till materialets omfattning och komplexitet. framhöll särskilt att materialet var sådant att man genom pusselläggning av uppgifter som i sig framstår som harmlösa skulle kunna få tillgång till information som medför skada. konstaterade därefter att W.K:s begäran, trots att det rörde sig om ett omfattande och komplext material, inte hade handlagts tillräckligt skyndsamt. Myndigheten anförde vidare följande. Myndigheten konstaterar att allokeringen av resurser för att handlägga ärendet har varit klart otillräcklig. W.K:s begäran borde redan vid den tid- punkt den kom in till myndigheten ha fått flera handläggare i syfte att sä- kerställa en snabbare sekretessprövning samt för att undvika avbrott i den- samma vid händelse av sjukskrivning, semester och utförande av annat än administrativa arbetsuppgifter. Vidare borde ledningen, i den rådande situ- ationen, ha reagerat tidigare och med kraftfullare åtgärder när handlägg- ningen av ärendet drabbades av avbrott. noterar även i detta hänseende att det fram till den l inte funnits några rutiner hos länskriminalpolisavdelningen vad gäller arbetsledningens bedömning av resursåtgång och fortlöpande överblick av hanteringen av inkommande sekretessärenden. Detta är naturligtvis mycket beklagligt. Arbetsledningen vid länskriminalpolisen har informerats om den när- mare innebörden av skyndsamhetskravet vid utlämnandeyrkanden av nu aktuell omfattning. Mot denna bakgrund samt med hänsyn till vad länskri- minalpolisen har redovisat om företagna åtgärder i ärendet och uppdaterade rutiner för hantering av sekretessärenden gör polismyndigheten bedöm- ningen att inga ytterligare åtgärder behöver vidtas med anledning av anmä- lan. fick tillfälle att kommentera yttrandet. upplyste därefter JO om att myndigheten hade lämnat ut efterfrågade handlingar till W.K. I ett beslut anförde JO Renfors följande. Den som är part i ett ärende vid en myndighet har som regel rätt att ta del av det som tillförts ärendet, s.k. partsinsyn (se 16 § förvaltningslagen). Bestäm- melsen om partsinsyn enligt förvaltningslagen är dock inte tillämplig i polis- myndigheternas brottsbekämpande verksamhet (se 32 § förvaltningslagen). Beträffande förundersökningar regleras en misstänkts rätt till insyn i 23 kap. 18 § (RB). När en dom vinner laga kraft är förundersökningen emellertid definitivt avslutad och bestämmelsen om den enskildes insynsrätt enligt 23 kap. 18 § är inte längre direkt tillämplig (se JO 2000/01 s. 69, dnr 4267-1997 och JO 2007/08 s. 87, dnr 2181-2005). JO har uttalat att det mesta O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 tyder på att en begäran om insyn i dessa fall måste handläggas enligt tryckfri- hetsförordningens (TF) regler om allmänna handlingars offentlighet, men att det vid sekretessprövningen bör finnas utrymme att beakta den misstänktes ti- digare insynsrätt (JO 2007/08 s. 87, se särskilt s. 128–129). Denna uppfattning har bekräftats av (se SOU 2010:14, Partsinsyn enligt rätte- gångsbalken). Enligt har var och en rätt att ta del av en handling som förvaras hos en myndighet om den är inkommen till myndigheten eller upprät- tad där, förutsatt att den inte omfattas av sekretess. En allmän handling som får lämnas ut ska enligt TF tillhandahållas genast eller så snart det är möjligt. Det ska ske på stället och utan avgift. Den som begär det har också rätt att mot avgift få en kopia av handlingen. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt. Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas som begäran gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om det är nödvändigt för att ta ställning till om utlämnande får ske. Ett visst ytterligare dröjsmål kan vara ofrånkomligt om framställningen avser eller fordrar genomgång av ett omfattande material. I sådana fall kan det vara lämpligt att successivt lämna besked om vad som kan läm- nas ut. Oavsett vilket regelsystem som tillämpas, bestämmelserna om insynsrätt el- ler reglerna i TF, ska en framställning om att få ta del av handlingarna i ärendet behandlas skyndsamt (se bl.a. JO 2007/08 s. 87 och JO:s beslut den 12 novem- ber 2002, dnr 103-2002). Av utredningen framgår att W.K:s begäran om att få del av sidomaterialet i den avslutade förundersökningen mottogs av i och att några handlingar inte lämnades ut förrän ett drygt år senare, . ärende har innefattat ett omfattande material och en komplicerad sekretessprövning. Med hänsyn till dessa omständigheter har jag förståelse för att materialet inte kunde lämnas ut successivt. Ärendets omfatt- ning och komplexitet innebär också att en relativt lång handläggningstid får accepteras. Ett ärende av denna karaktär måste dock omgående tilldelas nöd- vändiga resurser för att kunna handläggas i enlighet med gällande skyndsam- hetskrav. Som polismyndigheten konstaterat har tilldelningen av resurser för att handlägga W.K:s begäran varit klart otillräcklig. Begäran borde självklart ha handlagts av fler personer än redan när den kom in till myn- digheten. Att länskriminalpolisens arbetsledning inte haft några rutiner för bedöm- ningen av resurstilldelning och inte heller haft någon överblick av hanteringen av dessa ärenden är anmärkningsvärt och framstår som en starkt bidragande orsak till den uppkomna situationen. Jag noterar att sådana rutiner numera in- förts. 2 014 /1 5:JO1 O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T Handläggningen av W.K:s begäran om handlingsutlämnande har stått i up- penbar strid med det skyndsamhetskrav som gäller. holms län ska kritiseras för detta. Kritik mot en befattningshavare vid för dennes handläggning av en begäran om att få del av ett förundersökningsprotokoll (Dnr 2058-2013) Beslutet i korthet: En begäran från den misstänkte om att få en kopia av förundersökningsprotokollet efter det att slutdelgivning skett ska handläg- gas skyndsamt och i enlighet med reglerna om rätt till insyn i 23 kap. 18 § . Omkring underrättades N.N. om att den aktuella förundersökningen där han var misstänkt var slutförd, och att han hade möj- lighet att ta del av den och begära eventuella ytterligare utredningsåtgärder. begärde N.N:s ombud att få ta del av förundersökningspro- tokollet. Det dröjde en månad innan handlingarna lämnades ut. Befattnings- havaren kritiseras för handläggningen. I en anmälan som kom in till JO framförde advokaten klagomål mot för handläggningen av hans begäran om att få del av ett förundersökningsprotokoll. Till anmälan bi- fogades de skrivelser han gett in till polismyndigheten och de svar han erhållit. Av anmälan och bifogade handlingar framgick bl.a. följande. Polismyndig- heten meddelade att förundersökningen beträf- fande N.N. var slutförd och att N.N. fick möjlighet att yttra sig över denna innan förundersökningen lämnades vidare till . I egenskap av ombud för N.N. begärde att få ta del av förundersökningsprotokollet. skrev han en påminnelse som skickades till polismyndigheten . beslutade polismyndigheten att handlingarna inte skulle lämnas ut på grund av förundersökningssekretess. skrev till polismyndigheten och angav att han fann det anmärkningsvärt att handlingarna inte lämnades ut med hänvisning till förundersökningssekretess när förunder- sökningen var slutförd. Han underströk att han var ombud för N.N. enligt tidi- gare översänd fullmakt och begärde på nytt att förundersökningsprotokollet skulle översändas till honom och hans klient. fick han besked om att hans begäran avslagits av inspektör , förundersök- ningsledare vid , trafikenheten i , eftersom han inte var förordnad som offentlig försvarare för N.N. Han ringde upp , som vidhöll sitt beslut. Kort efter att samtalet avslutats fick han dock ett meddelande om att beslutat att lämna ut handlingarna. O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 JO hämtade in och granskade handlingarna i polismyndighetens ärenden A002.305/2013 och A.004.645/2013. I dessa ärenden återfanns framställningar daterade , och samt den fullmakt som lämnats in tillsammans med den första begäran. I ärendena fanns även polismyndighetens underrättelser daterade . Muntliga uppgifter hämtades in från inspektör . Han uppgav bl.a. följande. Det stämmer att kontaktade polismyn- digheten och begärde att få ut handlingarna i den aktuella förundersök- ningen och att han nekades detta. Han minns dock inte på rak arm vid hur många tillfällen detta skedde. Det var han som gjorde bedömningen att inte skulle få ta del av några handlingar i förundersök- ningen. Skälet var att handlingarna omfattades av förundersökningssekre- tess i förhållande till eftersom denne inte var och inte hel- ler förväntades bli förordnad som offentlig försvarare för den misstänkte. Han minns att det fördes en diskussion kring det faktum att var ombud för den misstänkte men minns inte när han såg den aktuella fullmakten. Han minns inte hur han resonerade när han gjorde bedömningen att det krävdes ett förordnande som offentlig försva- rare för att få ta del av handlingarna. (tf. länspolismästaren ) kom in med ett yttrande. En skrivelse från bifogades detta. bekräf- tade i huvudsak vad han tidigare uppgett. Han anförde vidare att anledningen till att handlingsutlämnandet dröjt någon tid efter var vissa tekniska problem med PUST-systemet samt att den aktuella arbets- veckan var kort med anledning av påskhelgen. I polismyndighetens yttrande redogjorde myndigheten för sina rutiner enligt tjänsteföreskrift Handläggning av begäran om att få ta del av allmän handling (187-1). I sin bedömning anförde polismyndigheten följande. Inledningsvis kan konstateras att det tydligt framgår att polismyndigheten inte har uppfyllt det krav på skyndsam handläggning av begäran om att få ta del av allmänna handlingar som uppställs i […] tryckfrihetsförordningen. Detta faktum är ytterst beklagligt. Den centrala frågan i detta fall är den långa tid som förflöt mellan den tidpunkt då begäran inkom tills det att beslutet meddelades. [– – –] Av ut- redningen som ligger till grund för detta yttrande framgår att det dröjde innan beslutet meddelades. Det råder alltså inga tvivel om att kravet på skyndsam handläggning inte är uppfyllt i detta fall. har inte heller uppfyllt den informationsskyldighet som åligger polismyndigheten när beslutet angående begäran har lämnats. Denna informationsskyldighet innebär enligt 6 kap. 3 § tredje stycket OSL att sökanden ska underrättas om möjligheterna att få ett överklagbart beslut. Detta framgår även av polismyndighetens tjänsteföreskrift. [– – –] Avslutningsvis vill polismyndigheten klargöra att åtgärder kommer att vidtas för att bättre synliggöra och sprida tjänsteföreskriften genom att ut- bilda handläggarna på den berörda enheten för att på så sätt förbättra den framtida handläggningen gällande begäran om att få ta del av allmänna handlingar. 2 014 /1 5:JO1 O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T I föreskriften anges bl.a. att en begäran från den misstänkte om att få ta del av uppgifter ur en pågående förundersök- ning ska prövas utifrån 23 kap. 18 § och inte hanteras som en begäran om att få ta del av allmän handling. fick tillfälle att kommentera yttrandet. I ett beslut anförde JO Renfors följande. Den som är part i ett ärende vid en myndighet har som regel rätt att ta del av det som tillförts ärendet, s.k. partsinsyn (se 16 § förvaltningslagen). Bestäm- melsen om partsinsyn enligt förvaltningslagen är dock inte tillämplig i polis- myndigheternas brottsbekämpande verksamhet (se 32 § förvaltningslagen). Beträffande förundersökningar regleras den misstänktes rätt till insyn i 23 kap. 18 § (RB). Vid en s.k. slutdelgivning ska utredningen redovisas i sin helhet och den misstänkte ges tillfälle att lämna synpunkter. Be- stämmelsen ger inte en misstänkt eller försvararen någon ovillkorlig rätt att få en kopia av förundersökningsprotokollet (jfr 23 kap. 21 § fjärde stycket RB, som är tillämplig när åtal väckts). I allmänhet får de dock var sitt exemplar av det preliminära förundersökningsprotokollet i samband med att de underrättas om att förundersökningen är slutförd. Om den misstänkte begär att få en kopia av förundersökningsprotokollet och det inte finns några vägande skäl som talar mot det – t.ex. att materialet är mycket omfattande – bör myndigheten efter- komma en sådan begäran (se JO 1996/97 s. 72 och JO:s ärende 5112-2008). En enskild kan även grunda en framställning om att få ta del av handlingar på de grundläggande bestämmelserna om handlingsoffentlighet i 2 kap. tryck- frihetsförordningen (TF). Enligt dessa bestämmelser har var och en rätt att ta del av en handling som förvaras hos en myndighet om den är inkommen till myndigheten eller upprättad där, förutsatt att den inte omfattas av sekretess. En allmän handling som får lämnas ut ska tillhandahållas genast eller så snart det är möjligt. Det ska ske på stället och utan avgift. Den som begär det har också rätt att mot avgift få en kopia av handlingen. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt. Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas som begäran gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om det är nödvändigt för att ta ställning till om utlämnande får ske. Ett visst ytterligare dröjsmål kan vara ofrånkomligt om framställningen avser eller ford- rar genomgång av ett omfattande material. I sådana fall kan det vara lämpligt att successivt lämna besked om vad som kan lämnas ut. Om en anställd vid en myndighet har ansvar för vården av en handling, är det enligt 6 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (OSL) i första hand han eller hon som ska pröva om handlingen ska lämnas ut. I tveksamma fall ska den anställde låta myndigheten göra prövningen, om det kan ske utan onödigt dröjsmål. Beslutar den anställde att inte lämna ut handlingen eller del av den ska den som begär handlingen informeras om möjligheten att begära myndig- hetens prövning och att det krävs ett skriftligt beslut av myndigheten för att beslutet ska kunna överklagas. O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 En framställan från den misstänkte (eller dennes ombud) om att få ta del av handlingarna i en förundersökning bör som utgångspunkt handläggas enligt reglerna i fram till dess att förundersökningen har lagts ner eller till dess det finns en lagakraftvunnen dom (se JO 1999/2000 s. 392 och JO:s ärenden 5112-2008 och 103-2002). Oavsett vilket regelsystem som till- lämpas, bestämmelserna i eller TF, ska dock en framställning om att få del av handlingarna i ärendet behandlas skyndsamt. JO 2003/04 s. 389 och JO 2007/08 s. Av utredningen framgår att N.N. omkring underrättades om att den aktuella förundersökningen var slutförd och att han hade möjlighet att ta del av den och begära eventuella ytterligare utredningsåtgärder. begärde , i egenskap av ombud för N.N., att få ta del av förundersökningsprotokollet. Till begäran bifogades en fullmakt från N.N. begäran skulle mot denna bakgrund ha prövats i enlighet med reglerna i 23 kap. 18 § RB. Det är också så hans begäran borde ha hand- lagts enligt polismyndighetens egna föreskrifter. Några vägande skäl mot att efterkomma begäran, såsom att materialet var mycket omfat- tande, har inte kommit fram. Handlingarna borde därför skyndsamt ha över- sänts till honom. kom det att dröja en månad. Om begäran i stället hade handlagts enligt tryckfrihetsförordningens regler skulle handlingarna lika skyndsamt ha skickats till eller be- sked getts om att handlingarna inte kunde lämnas ut, tillsammans med en upp- lysning om att han hade rätt till ett skriftligt och överklagbart beslut i frågan. Även med som utgångspunkt har hanteringen således brustit. Att inte lämnade ut handlingarna med hänvisning till förunder- sökningssekretess och att inte var förordnad som offentlig för- svarare beror av allt att döma på att han, trots upprepade påminnelser från sida, inte i tillräcklig utsträckning satt sig in i den fråga han hade att ta ställning till. Han har i detta avseende uppvisat en påtaglig nonchalans och förtjänar kritik för handläggningen av ärendet. Avslutningsvis vill jag förorda att de utbildningsinsatser som polismyndig- heten aviserat innefattar bestämmelserna i om misstänktas rätt till insyn under en brottsutredning. 2 014 /1 5:JO1