frsrdg · H104RS3 · 2014-01-24 00:00:00 — ningens intranät Helgonät, redovisas bl.a. gällande författningsreglering och praxis på området. Det finns även typexempel på hur själva frågan i en inter- pellation och skriftlig fråga kan utformas. Informationen är tänkt att fungera som en hjälp för ledamöterna och anställda vid partikanslierna och är inte tvingande i något avseende. Närmare om handläggningen av interpellationer och skriftliga Interpellationer och skriftliga frågor ska lämnas in till kammar- kansli (tilläggsbestämmelse 6.1.1 och 6.4.1). , den enhet inom kammarkansliet som på talmannens uppdrag svarar för det löpande arbetet i kammaren och planeringen av riksdagsarbetet under och valperioden samt för granskning av motioner, interpel- lationer och skriftliga frågor. Inlämningen sker dels elektroniskt via en Wordmall, dels genom att en skriftlig originalhandling lämnas in till kammarkansliet. ras av en kammarhandläggare, som även kontrollerar att den skriftliga hand- lingen är undertecknad av ledamoten eller av någon annan för ledamotens Originalhandlingen överlämnas därefter till en kammarsekreterare för granskning av huruvida regeringsformens och riksdagsordningens krav är Däri ingår bl.a. att kontrollera att själva frågan gäller det aktuella statsrådets tjänsteutövning och faller inom dennes ansvarsområde. dömningen görs på grundval av uppräkningen av departementens ansvarsom- råden i bilagan till förordningen (1996:1515) med instruktion för Regerings- kansliet och förordnanden enligt 7 kap. 5 § regeringsformen (s.k. § 5- I granskningen ingår även att se till att frågeställningarna är Det finns inget hinder mot att enskilda ärenden vid en domstol eller myn- dighet fungerar som bakgrund till en interpellation eller skriftliga fråga. händer dock ibland att frågeställningen är utformad på ett sådant sätt att den i alltför hög grad tar sikte på det enskilda ärendet. ändringar som gör att frågeställningen blir mer allmänt hållen, exempelvis inriktad på behovet av lagändringar eller andra generella åtgärder. Granskningen leder sålunda till att såväl interpellationer som skriftliga frå- gor i betydande utsträckning formuleras om eller ställs till något annat statsråd efter påpekande från kammarkansliets sida. Självfallet krävs att alla ändringar godkänns av ledamoten. Ofta är det fråga om smärre justeringar, men det fö- rekommer även omfattande ändringar. Alla ändringar dokumenteras på origi- nalhandlingen och skrivs in i Wordmallen. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Det har inte förekommit att talmannen vägrat att ge tillstånd att framställa en interpellation eller skriftlig fråga på den grunden att den ställts till fel statsråd. När granskningen är klar överlämnas interpellationen och den skriftliga frågan till det berörda departementet. Överlämnandet sker elektroniskt. I samband med det läggs interpellationen och den skriftliga frågan ut på webbplats på internet och görs tillgängliga i den s.k. kammarappen. upprättas vidare en s.k. rubriklista med en förteckning över de skriftliga frågor och interpellationer som ställts och överlämnats . Därtill kommer att det är möjligt att prenumerera på skriftliga frågor och interpellationer elektroniskt via en s.k. RSS-tjänst som tillhandahåller. Sorteringen sker per departement. Sedan en interpellation överlämnats återkommer statsrådet med besked om när den kommer att besvaras, varvid interpellanten underrättas om tidpunkten. Skriftliga frågesvar översänds till kammarkansliet från såväl elektroniskt som i form av en skriftlig handling som undertecknats av statsrådet. Svaren läggs genast ut på webbplats och görs tillgängliga i kammarappen. Precis som när det gäller interpellationer och skriftliga frågor kan man prenumerera på skriftliga frågesvar. Handläggningen av interpellationer och skriftliga frågor finns närmare reglerad i en arbetsbeskrivning som fastställts av kammarkansliet. Nedan lämnas vissa statistiska uppgifter om interpellationer och skriftliga frågor som ett komplement till de uppgifter som lämnas i avsnittet i övrigt. Antalet inlämnade interpellationer: 449 Antalet inlämnade skriftliga frågor: 772 Antalet återtagna interpellationer: 22 Antalet återtagna skriftliga frågor: 7 Antalet inlämnade interpellationer: 513 Antalet inlämnade skriftliga frågor: 769 Antalet återtagna interpellationer: 40 Antalet återtagna skriftliga frågor: 5 Sambandet mellan frågeinstituten och andra kontrollinstrument Riksdagsstyrelsens bedömning: Det finns goda möjligheter för utskotten och deras kanslier att ta del av och använda svar på skriftliga frågor och interpellationssvar i sitt arbete med uppföljning och utvärdering eller annars. Det saknas därför skäl att införa särskilda informationsrutiner eller vidta andra åtgärder inom kammarkansli för att underlätta utskottens arbete i detta avseende. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Rapporten som kontrollinstrument (2011/12:RFR6) Utredaren har studerat spörsmålens samband med andra former för parlamentarisk kontroll, dvs. granskning, utskottens arbete med uppföljning och utvärdering, aktuella debatter i kammaren samt och ombudsmäns granskning. En slutsats är att spörsmålen inte lever ett isolerat liv utan att det finns samband mellan dessa och andra kontrollinstrument. Mest omfattande är sambandet mellan spörsmålen och motionerna, som i och för sig inte är att räkna som kontrollinstrument i egentlig mening. Av en undersökning som presenteras i rapporten framgår det sålunda att omkring hälften av spörsmålen avsågs leda till en motion. Vidare anges det i rapporten att över hälften av utskottens motionsbetänkanden innehåller redovisningar av interpellationer och frågor samt svaren på dessa. Ut- redaren drar slutsatsen att frågeinstituten och andra kontrollinstrument i huvudsak kompletterar varandra. Han anser dock att det inte finns anledning att tala om en överlappning då frågeställningen i en interpellation eller skriftlig fråga följs upp med en motion. Likaså är det invändningsfritt, anser han, om innehållet i en granskningsrapport från eller ett beslut av ombudsmän följs upp med en interpellation eller skriftlig fråga till den ansvariga ministern. Tvärtom kan kontrolleffekten öka om regeringen då och då påminns om framställningar från de professionella kontrollorganen genom ett spörsmål. Enligt utredarens uppfattning skulle interpellationssvaren och de skriftliga frågesvaren kunna användas mer än vad som är fallet, t.ex. i utskottens uppföljning och utvärdering. Användningen skulle således kunna öka genom att kammarkansliet fortlöpande informerade berörda utskott vilka interpellationer och skriftliga frågor på utskottets område som har besvarats. ser positivt på åtgärder som kan underlätta för utskotten att i sin verksamhet omhänderta informationen i interpellationssvaren och de skriftliga frågesvaren. Utskottet menar således att man bör överväga att införa rutiner inom kammarkansliet för detta. Alla inkommande interpellationer, skriftliga frågor och svar på skriftliga frågor anmäls i kammaren och tas in i protokollet med uppgift om rubrik, nummer, interpellant och frågeställare. I kammarens protokoll redovisas dessutom interpellationsdebatterna. Vidare görs interpellationer och skriftliga frågor tillgängliga på webbplats och via den s.k. kammarappen så snart som de har överlämnats till det berörda statsrådet. Det är vidare möjligt att prenumerera på interpellationer och skriftliga frågor genom en s.k. RSS-tjänst som tillhandahålls av . Svar på skriftliga frågor och interpellationer görs tillgängliga på samma sätt. Det finns således goda möjligheter för utskotten, deras kanslier och andra att ta del av interpellationer och skriftliga frågor samt svaren på dessa. Riksdagsstyrelsen anser inte att ordningen med riktad information om inkomna svar som har aktualiserats av utredaren och 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG skulle underlätta utskottens arbete med uppföljning och utvärdering eller deras arbete i övrigt. Sammantaget anser riksdagsstyrelsen således att det, mot bakgrund av redan befintliga informationskanaler, inte finns något behov av att införa en rutin som innebär att kammarkansli ska informera utskotten om svar på skriftliga frågor och interpellationer på respektive utskotts beredningsområde. Bakåt- och framåtsyftande kontroll Riksdagsstyrelsens bedömning: upprättade anvisningar för skriftliga frågor och interpellationer har varit föremål för en översyn inom kammarkansli. Anvisningarna benämns nu i stället Information från kammarkansliet om interpellationer och skriftliga frågor. Vid översynen har kammarkansliet beaktat önskemål om att ta in ytterligare exempel på frågor som syftar till bakåtsyftande kontroll i det fortsatta arbetet. Riksdagsstyrelsen bedömer att någon ytterligare åtgärd med anledning av vad utskottet har anfört i denna del inte är påkallad. Utredningsrapporten innehåller en redogörelse för kontrollbegreppet. I första hand avser begreppet kontroll av en pågående eller avslutad aktivitet. Man kontrollerar alltså i nutid eller i efterhand att något blir eller har blivit gjort. Men i vidsträckt mening kan kontroll också vara lika med styrning. Begreppet kontroll kan således vara bakåt- eller framåtsyftande. Enligt utredaren är det typiskt för politiska församlingar att ägna mer uppmärksamhet åt framtida handlingar än handlingar i det förgångna. Undersökningar som utredaren låtit göra visar också att frågeinstituten framför allt används framåtsyftande. Utredaren anser dock att det vore önskvärt om frågeställningarna i interpellationer och frågor var mer inriktade på tillbakablickande kontrollaspekter och mindre på framåtsyftande åtgärder än vad som är fallet. Utredaren har gått igenom de anvisningar för interpellationer och skriftliga frågor som tagits fram inom kammarkansliet och funnit att de flesta exempel på frågeställningar som finns i anvisningarna är framåtsyftande. Enligt utredaren innebär detta givetvis inte att andra formuleringar, som inte finns med i anvisningarna, inte skulle godtas. Det finns dock, menar utredaren, anledning för att se över anvisningarna så att tillbakablickande frågeformuleringar lyfts fram bättre. Utskottet delar utredarens uppfattning att kontrollen kan vara både bakåtsyftande och framåtsyftande. Frågeinstituten som kontrollmedel bör således rymma båda dessa aspekter. Det är, anförs det i betänkandet, den enskilde ledamotens och riksdagspartiernas ansvar att interpellationer och frågor utformas på ett sätt som gör dem till en väl fungerande del av kontrollmakten. Enligt utskottet kan det dock finnas anledning att se över anvisningarna för frågeställandet så att tillbakablickande frågeformuleringar lyfts fram bättre. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG De anvisningar för skriftliga frågor och interpellationer som tagits fram av kammarkansli har reviderats. Dokumentet benämns nu i stället Information från kammarkansliet om interpellationer och skriftliga frågor. Översynen har bl.a. tagit sikte på de typexempel på frågeställningar som lämnades i anvisningarna. Typexemplen har, i enlighet med vad har begärt, kompletterats. Det arbete som har utförts ligger väl i linje med utskottets önskemål. Riksdagsstyrelsen bedömer att det inte behövs någon ytterligare åtgärd i saken. Överlämnande av interpellationer och skriftliga frågor mellan statsråd Riksdagsstyrelsens bedömning: Det vidtas redan nu åtgärder för att ska ha aktuell kunskap om arbetsfördelningen inom . kommer att vidta ytterligare åtgärder för att sprida information om vad som gäller i fråga om vilket statsråd som ska svara på en interpellation och skriftlig fråga. Någon ytterligare åtgärd är inte påkallad med anledning av vad har anfört i denna del. Utredaren konstaterar att det händer att interpellationer och skriftliga frågor överlämnas från ett statsråd till ett annat och att det då förekommer två formuleringar. Enligt den ena är arbetet inom regeringen så fördelat att interpellationen eller frågan ska besvaras av ett annat statsråd än det statsråd som fått den. Överlämnandet motiveras då av arbetsfördelningen mellan statsråden och man kan i dessa fall, enligt utredaren, tala om feladressering. I den andra formuleringen anges utan motivering att interpellationen eller frågan har överlämnats, vilket, menar utredaren, får uppfattas så att ett annat statsråd än det tillfrågade har ansetts lämpligare att svara på interpellationen eller frågan. Utredaren anser att man från utgångspunkt kan ifrågasätta om överlämnanden ska få äga rum utan motivering, dvs. i enlighet med den andra formuleringen. I syfte att minska antalet överlämnade interpellationer och skriftliga frågor föreslår utredaren att kunskapen om organisation och statsrådens portföljer inom kammarkansliet förstärks genom att rättschefen och handläggande tjänstemän vid Statsrådsberedningen fortlöpande informerar berörda tjänstemän vid kammarkansliet om förändringar av statsrådens ansvarsområden. Enligt bör utgångspunkten alltid vara att en interpellation ska besvaras av det statsråd den är ställd till. Man kan inte, anför utskottet, utesluta att interpellationer ibland ställs till fel statsråd. Ut- skottet framhåller att kammarkansliet alltid bör ha aktuell kunskap om arbetsfördelningen mellan statsråden. Om det likväl inträffar att den frågeställning som tas upp i en interpellation ligger inom ett annat statsråds ansvarsområde 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG bör det finnas möjligheter att som överlämna interpellationen till ett annat statsråd. Riksdagsstyrelsen har ingen annan uppfattning än och utredaren när det gäller vikten av att det finns aktuell kunskap inom kammarkansli om arbetsfördelningen mellan statsråden. En rad åtgärder vidtas också kontinuerligt i detta syfte. Sålunda finns det en överenskommelse mellan Statsrådsberedningen och kammarkansliet om att information om förordnanden enligt 7 kap. 5 § RF, s.k. § 5-förordnanden, ska översändas till enheten så snart dessa beslutats. Så sker också. Information om nya förordnanden sprids därvid bland berörda tjänstemän och samlas elektroniskt så att alla har tillgång till den. Muntlig information om inkomna förordnanden lämnas vidare vid enhetsmöten och liknande. Den ordning som utredaren har föreslagit är således genomförd. Därtill kommer att samtliga tjänstemän självklart har tillgång till den gällande lydelsen av instruktionen för . Överlämnanden mellan statsråd följs också upp och analyseras inom kammarkansli. har även kompletterat anvisningarna för interpellationer och skriftliga frågor med information om bilagan till instruktionen för och dess betydelse för bedömningen av vilket statsråd som ska besvara en skriftlig fråga och interpellation. Saken kommer även att i fortsättningen att uppmärksammas vid den utbildning som regelbundet anordnas av för nyanställda vid partikanslierna liksom vid kammarkansliets introduktioner för nya ledamöter under pågående valperiod. I övrigt kan riksdagsstyrelsen inte se att det finns behov av någon särskild åtgärd från sida med anledning av vad anfört i denna del. Riksdagsstyrelsens bedömning: Det bör inte införas en ordning som innebär att kammarkansli regelmässigt ska kontrollera om ämnet i en interpellation eller skriftlig fråga redan förekommer i en ännu obesvarad interpellation eller fråga, alternativt är föremål för en kommande debatt, och upplysa ledamoten om detta. I rapporten beskrivs tre typer av regler som skulle kunna införas om man anser att är överhopad med interpellationer och frågor, nämligen 1) att det krävs ett visst antal ledamöter för att få väcka ett spörsmål som kan leda till debatt i kammaren och eventuellt en omröstning, 2) att varje ledamot bara får ställa ett visst antal spörsmål eller och 3) att samma spörsmål inte får upprepas med alltför korta intervall och att spörsmål inte får ställas om frågor som är under behandling i parlamentet. Enligt utredaren är det uppenbart att upprepade interpellationer i samma ämne är ett viktigt sätt att, särskilt för oppositionspolitiker, driva en fråga i 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG är det säkert så att statsråden ibland upplever att upprep- ningarna kommer för tätt inpå varandra. Statsråden skulle, anför utredaren, som motmedel kunna använda sig av sin formella rätt att låta bli att svara på en interpellation, men detta förekommer inte annat än i undantagsfall. man ska begränsa ledamöternas möjligheter att ställa onödiga interpella- tioner och frågor bör ansvaret för detta, enligt utredaren, läggas på själv och inte på statsråden. Det skulle vara en sak för talmannen att förhindra Ett möjligt kriterium i för att avvisa en in- terpellation eller skriftlig fråga skulle kunna vara att interpellationen eller frå- gan redan är föremål för en interpellation eller fråga som ännu inte behandlats Även en förestående debatt skulle kunna vara en grund för av- visning av interpellationer eller frågor. Om man inte vill gå så långt som att ge talmannen en formell rätt att stoppa upprepningar finns det, menar utredaren, likväl anledning för kammarkansliet att upplysa en ledamot som tänker väcka en interpellation eller en skriftlig fråga i ett ämne där det redan finns en obesvarad interpellation eller en fråga om detta förhållande. Även en upplysning om en kommande debatt i ett ämne kan förhindra att ett spörsmål ställs i samma ämne. framhåller att frågeinstituten är ett led i grundlagsstadgade kontrollmakt och att genom regleringen av dem förankras den enskilda riksdagsledamotens rätt att fråga ett statsråd om sådant som rör Utskottet anser inte att det bör införas regler som jäm- fört med vad som gäller begränsar ledamöternas möjlighet att använda frågeinstituten, detta oavsett utvecklingen av antalet interpellationer och Däremot kan man, enligt utskottet, överväga om inte kam- markansliet bör ha till uppgift att regelmässigt kontrollera om ämnet i en tänkt interpellation eller skriftlig fråga redan förekommer i en ännu obesvarad in- terpellation eller fråga, alternativt är föremål för en kommande debatt. utredaren anför bör kammarkansliet i en sådan situation upplysa ledamoten om att så är fallet, varpå ledamoten kan välja att avstå från att ställa interpel- lationen eller frågan för att undvika upprepningar. Riksdagsstyrelsen anser att det finns goda möjligheter att via riks- dagens webbplats, kammarappen, prenumerationstjänster och kammarens protokoll hålla sig à jour med vilka skriftliga frågor och interpellationer som lämnats in och överlämnats samt svaren på dessa. också på ett flertal olika sätt: genom anmälan i kammaren samt via webbplats, via intranätet och massmedia. Riksdagsstyrelsen bedömer att ledamöterna och partikanslierna har god kännedom om vilka interpellationer och skriftliga frågor som har läm- nats in och överlämnats utan att påpekar detta. samma gäller planerade debatter. Enligt riksdagsstyrelsen finns det mot den bakgrunden inte något behov av den typ av riktad information som utredaren Den typen av påpekanden kan snarare 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG komma att uppfattas som en påtryckning på ledamoten att dra tillbaka en skriftlig fråga eller interpellation för att underlätta för och kammaren. Detta bör givetvis undvikas, särskilt mot bakgrund av ledamöternas grundlagsfästa rätt att framställa interpellationer och frågor. Därtill kommer svårigheten att bedöma huruvida det är fråga om samma eller en liknande frågeställning och vilka tidskriterier som ska gälla. Det har inte framkommit att skälet till att de skriftliga frågor och interpellationer som har återtagits under riksmötena /12 och 2012/13 har varit att ledamoten sent omsider fått reda på att någon annan ledamot ställt en interpellation eller skriftlig fråga med samma frågeställning eller att frågeställningen skulle komma att bli föremål för en aktuell debatt. Sammantaget är det riksdagsstyrelsens uppfattning att man inte bör införa en ordning som innebär att kammarkansliet ska informera ledamöter om tidigare inlämnade interpellationer, skriftliga frågor och kommande debatter i samma ämne som ledamoten aktualiserat. I sammanhanget vill riksdagsstyrelsen påminna om att det i vissa fall på talmannens uppdrag görs sammanställningar av interpellationer och skriftliga frågor till samma statsråd i samma ämne. Så skedde exempelvis då en stor mängd liknande interpellationer ställdes till arbetsmarknadsminister . Sammanställningarna redovisas även för gruppledarna, som på så sätt uppmärksammas på mer uppseendeväckande upprepningar av interpellationer och frågor. Tidsramen för besvarande av interpellationer Riksdagsstyrelsens bedömning: Det pågår ett kontinuerligt arbete vid kammarkansli för att interpellationer ska besvaras och att förseningar ska bli så korta som möjligt. Någon ytterligare särskild åtgärd i saken är inte påkallad. En statistisk genomgång som utredaren låtit göra visar att andelen försenade interpellationssvar under de senaste riksmötena varierat mellan . Enligt utredaren samvarierar andelen fördröjda svar i stort sett med antalet interpellationer. Utredaren har vidare låtit undersöka hur interpellationer och frågor påverkar arbetet i . Enligt utredaren medför interpellationerna och frågorna krav på omedelbara arbetsinsatser av tjänstemännen i . De får lägga andra uppgifter åt sidan och ägna arbetstiden, ibland också övertid, åt att skriva utkast till svar för att kunna klara tidsramarna. Särskilt tidsramen för besvarande av skriftliga frågor uppges vara knappt tilltagen och kan upplevas som stressande. För interpellationssvaren står lite mer tid till förfogande. Enligt rapporten uppger tjänstemännen också samstämmigt att det som regel inte är några problem att iaktta tidsfristerna för interpellationerna. När det gäller frågesvaren finns det enligt utredaren olika tänkbara förändringar för att förbättra arbetssituationen för tjänstemännen. En möjlighet som han anser bör prövas är att förlänga svarstiden med antingen i början eller i slutet av svarstiden. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG alternativ som bör prövas får man, menar utredaren, avgöra efter diskussion När det gäller de försenade interpellationssvaren är det, enligt utredaren, i allmänhet inte arbetssituationen på departementen eller samordningen mellan departementen som är problemet utan statsrådens kalendrar. dan till stora delar uppbokade genom resor och andra engagemang som är svåra att ändra på, och trots upprepad kritik från har Att förlänga svarstiden som ett sätt att minska an- delen försenade svar avfärdas dock av utredaren, då det skulle medföra att den genomsnittliga svarstiden blev längre och att svaren i större utsträckning skulle vara inaktuella när de lämnas. En metod som i stället förordas av utre- daren är att statsråden reserverar tid i sina kalendrar för att besvara interpel- lationer som kammaren sammanträder under ett kommande Innebörden av förslaget är att alla statsråd ska reservera tid i sin kalender som sammanträder, närmare bestämt de dagar då det förekommer interpellationsdebatter. När statsråden har an- mält vilka tider som de önskar få reserverade för interpellationssvar får kam- markansliet pussla ihop ett schema som annonseras ut på lämpligt sätt till alla håller med utredaren om att den nuvarande tidsramen för besvarande av skriftliga frågor bör förlängas i enlighet med utredarens Härigenom skapas bättre förutsättningar för att svaren ska vara så in- nehållsrika som möjligt. Däremot anser utskottet, i likhet med utredaren, att tidsramen för besvarande av interpellationer inte bör utökas. regleringen som innebär att interpellationer ska besvaras är följaktligen, menar utskottet, en rimlig avvägning mellan behovet av tid för att förbereda svaret och intresset av att snabbt få svar på en aktuell fråga. Utskottet konstaterar att andelen försenade interpellationssvar är förhål- Det är, anför utskottet, angeläget att regeringen arbetar för att andelen försenade svar ska minska från dagens nivå. För att åstadkomma detta