frsrdg · H204JO1 · 2014-11-11 00:00:00 — Detta till skillnad från mål om särskild handräckning där KFM inte är förhindrade att beakta ett ingivet bestridande, 43 § BfL och prop. 1989/90:85 s. 132. Den skrivelse som B.Å. skickade in , dvs. inom åter- vinningstiden för utslaget (53 § BfL), är en kopia av första sidan av den bunt handlingar som han skickade in . Detta visar sig direkt när handlingarna jämförs, vilket dock inte gjordes . Det finns i vart fall inte dokumenterat att så gjordes. Då kopian som kom in uppenbarligen saknade delar och det svårligen gick att utläsa någon uttrycklig viljeyttring från B.Å., tillfrågades han om vad han ville med sin skrivelse. besvarade dock aldrig förfrågan. Skrivelsen kom därför inte att tas upp som en begäran om återvinning utan utslaget vann laga kraft, 64 § BfL. KFM:s bedömning är att hanteringen av de båda aktuella skrivelserna i målet har varit i enlighet med gällande lagstiftning och interna riktlinjer. Det kan inte anses vara ett förbiseende att inte jämföra de båda skrivelserna för att uttolka den . KFM kan inte heller regelmässigt göra antagandet att en otydlig skrivelse från svaranden, efter att utslag har meddelats, utgör en ansökan om återvinning. En sådan hantering skulle få vittgående konse- kvenser för båda parterna, i ett otvistigt mål, i form av det merarbete och ökade kostnader som en fortsatt rättsprocess innebär. Detta särskilt mot bakgrund av att KFM handlägger över 1 miljon ansökningar om betalnings- föreläggande . upplystes skriftligen om att bestridandet hade in- kommit för sent och om möjligheten att ansöka om återvinning samt tillvä- gagångsättet för detta. Vidare gavs han möjlighet att förtydliga den senare skrivelsen genom att KFM skickade en förfrågan till honom. Därigenom bör den serviceskyldighet enligt 4 § förvaltningslagen (1986:223) som K R O N O F O G D E Ä R E N D E N 2 014 /1 5:JO1 KFM har vid handläggningen av mål om betalningsföreläggande vara full- gjord. KFM får anses ha lämnat råd och upplysningar utan att göra avkall på opartiskheten. fick tillfälle att kommentera yttrandet. I ett beslut anförde JO följande. Den som har en fordran som är förfallen till betalning kan ansöka om betal- ningsföreläggande hos . Processen syftar till att kon- trollera om svaranden, dvs. den som betalningsanspråket riktar sig mot, har nå- gon invändning mot sökandens krav. Om svaranden inte har någon invändning, ska sökanden snabbt, enkelt och billigt kunna få ett verkställbart avgörande, ett s.k. utslag, på sin fordran. Enligt 42 § lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning ska i ett mål om betalningsföreläggande med- dela utslag i enlighet med ansökningen om svaranden inte bestritt den i rätt tid. Av 52–54 §§ samma lag framgår att den som är missnöjd med ett utslag kan begära återvinning av det inom en månad för utslaget för att få saken prövad av domstol. Återvinningsregeln kan ses som en självklar konsekvens av den hårda regeln att förelägganden som inte bestritts genast är användbara för att söka utmätning (se m.fl., Betalningsföreläggande och handräck- ning: en kommentar, 2006, s. 15). I 4 § förvaltningslagen (1986:223), FL, föreskrivs att en myndighet ska lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen ska lämnas i den utsträck- ning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. gav in en skrivelse till som utslaget meddelades, dvs. gjorde be- dömningen att skrivelsen, som tydligt utgjorde ett bestridande, hade kommit in för sent och att den därför inte kunde beaktas inför meddelande av utslaget. gav därefter in en ny skrivelse till , dvs. inom den tidsfrist då han kunde ansöka om återvinning. behandlade emellertid inte skrivelsen som en ansö- kan om återvinning eftersom den bedömdes som ofullständig och otydlig. I stället skickade myndigheten en förfrågan till B.Å. inte svarade på förfrågan vidtog inte några ytterligare åtgärder och utslaget vann laga kraft. Med hänsyn till att ett utslag vinner laga kraft om inte återvinning sker inom föreskriven tid måste kraven på utformningen av en ansökan om återvinning enligt min mening tolkas generöst. Det är t.ex. inte nödvändigt att ordet ”åter- ” förekommer i en ansökan om återvinning, utan det är tillräckligt att 2 014 /1 5:JO1 K R O N O F O G D E Ä R E N D E N det utslag som man är missnöjd med kan identifieras och att Kronofogdemyn- digheten med ledning av skriftens ordalydelse kan sluta sig till att personen i fråga inte är nöjd med utslaget. hade tidigare gett in ett bestridande av ansökningen om betalningsföre- läggande där det klart framgick att han inte ansåg sig betalningsskyldig. Av skrivelsen gick det att utläsa till vilket ärende den nya skrivelsen hörde och att B.Å. ansåg att det fanns felaktigheter i ärendet. Skri- velsen utgjordes av första sidan av den tidigare skrivelsen, vilken hade uppfat- tats som ett bestridande. Det hade legat nära till hands att tolka skrivelsen som en ansökan om återvinning men jag finner inte tillräck- liga skäl att kritisera för att ha gjort en annan bedöm- ning. Däremot var det, enligt min mening, inte tillräckligt att i meddelandet till B.Å. endast tillfråga honom om hur skrivelsen skulle uppfattas och därefter lägga den till arkivet utan ytterligare åtgärder. Krono- fogdemyndigheten borde tydligt ha skrivit att B.Å:s skrivelse inte hade uppfat- tats som en ansökan om återvinning. Dessutom borde ha informerat B.Å. om konsekvenserna av att han inte gav in ett förtydligande. kan därför inte undgå kritik för de nämnda bristerna i meddelandet till B.Å. i övrigt skrivit föranleder inte någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida. Kritik mot en kronoinspektör vid för telefonsamtal inom ramen för en tillgångsundersökning (Dnr 1744-2013) Beslutet i korthet: Inom ramen för en tillgångsundersökning ringde en kro- noinspektör för att söka gäldenären. Inspektören kom att tala med gäldenä- rens tolvåriga dotter och får kritik för att hon inte undersökte vem hon talade med innan hon ställde sina frågor. I en anmälan till JO framförde A.I. kontaktade hennes tolvåriga dotter via mobiltelefon under lektionstid och berättade att det fanns en skuld till . Dottern blev orolig och ledsen över samtalet. Da- gen efter ringde upp dottern igen och ställde frågor om faderns arbetsförhållanden. själv ringde upp myndigheten för att be dem att inte ringa till hennes barn sade tjänstemannen till henne att ta bort telefonnumret från . K R O N O F O G D E Ä R E N D E N 2 014 /1 5:JO1 Handlingar avseende gäldenären begärdes in och granskades. Även muntliga upplysningar hämtades in från kronoinspektören . Ärendet remitterades till som uppmanades att lämna upplysningar om det som hade anförts i anmälan. Myndigheten skulle vidare redovisa sin bedömning av det som kommit fram. Kronofogdemyndig- heten (verksamhetschefen ) angav följande remissvar, till vilket ett underyttrande av Juristteam Mellersta Öst (kronofogden ) bifo- gades. Bakgrund och tillämpade bestämmelser I efterforskning om gäldenären har utmätnings- bar egendom, tillgångsundersökningen, ingår regelmässigt att inhämta upp- gifter från gäldenären. Av handledning för gäl- denärskontakt framgår att den muntliga kontakten är att föredra då den nor- malt sett skapar ett större mervärde för tillgångs- undersökning genom den dialog en sådan kontakt möjliggör. Då sekretess som huvudregel råder inom verksamhet, är det vid varje kontakt med enskilda eller myndigheter en fråga om bedömning för att inte lämna ut känslig information. Redan det förhållande att någon är registrerad för skulder hos Kronofogdemyndig- heten är en sådan uppgift vars röjande kan antas medföra skada eller men för den enskilde. Det är inte reglerat hur en telefonkontakt ska gå till. I det arbetssätt som tillämpas torde det dock vara praxis, att om det finns tvekan om den sva- randes identitet kontrolleras identiteten regelmässigt. I andra fall när den som svarar i telefonen inte presenterar sig, frågas i regel vem denne är innan vi säger att vi ringer från . Handläggningen hos och berörd befattningshavares synpunkter Följande redogörelse har inhämtats från kronoinspektör . har vid aktuellt tillfälle sökt gäldenären, dels för att kontrollera delgivning av en företagen utmätning, dels för att fråga honom inom ramen för tillgångsundersökningen. sak- nade telefonnummer till gäldenären. Inför samtalet hade därför letat efter telefonnummer på genom att ange gäldenä- rens efternamn och adress. Sökningen resulterade i två förnamn, I. och R. ringer numret till I. i tron att det var gäldenärens maka. I. svarar utan att presentera sig och säger att hon ringer från och söker gäldenären. uppfattar inte att det är ett barn hon pratar med. I. avslutar samtalet direkt. Vid det andra telefonsamtalet dagen därpå, ringer på nytt I:s tele- fonnummer, återigen i tron att det var gäldenärens maka. Vid detta samtal nämner att hon söker telefonnummer till gäldenären och uppgift om var han jobbar. Inte heller har I. presenterat sig och hör inte att det är ett barn hon pratar med. I. avslutar snabbt samtalet innan hinner ställa några kontrollfrågor. 2 014 /1 5:JO1 K R O N O F O G D E Ä R E N D E N Vid en tillgångsutredning strävar alltid efter att få kontakt med gäldenären för att få information om dennes situation och till- gångar. ringde kronoinspektören ett tele- fonnummer som hon trodde tillhörde gäldenärens hustru. Syftet med tele- fonsamtalet var att få kontaktuppgifter till gäldenären. Samtalet avslutades hastigt och ringde upp igen . Hon trodde även då att hon talade med gäldenärens maka. Vid telefonsamtalet fick hon ett telefonnummer till gäldenären samt uppgift om att denne har ett arbete men inte var. anser att det alltid är viktigt att stämma av vem det är som svarar i telefon vid ett telefonsamtal. Det är mycket beklagligt att så inte skedde i detta fall. beklagar djupt de olägenheter som telefon- samtalen har medfört för A.I. och hennes dotter. fick tillfälle att kommentera yttrandet. I ett beslut anförde JO följande. Enligt 4 kap. 9 § utsökningsbalken ska i den utsträck- ning som behövs utreda gäldenärens anställnings- och inkomstförhållanden samt undersöka om gäldenären har utmätningsbar egendom. Bestämmelsen ger myndigheten ett betydande utrymme att anpassa sina insatser till förhållandena i det enskilda fallet, och gränsen för myndighetens undersökande blir ytterst en bedömningsfråga. I ett ärende som gällde i vilken utsträckning Kronofogde- myndigheten fick fråga grannar om gäldenärens personliga förhållanden har JO tidigare uttalat att omdöme, takt och hänsyn till gäldenärens person och per- sonliga förhållanden sätter givna gränser för myndighetens undersökande verk- samhet (JO 1980/81, s. 381). Jag har förståelse för att – inom ramen för en till- gångsundersökning – ibland måste ta kontakt med en gäldenärs make eller maka eller andra närstående i syfte att få information om gäldenären. Det är emellertid olämpligt att hämta in upplysningar från ett tolvårigt barn. Därför är det nödvändigt att myndigheten vid kontakter av det här slaget tar reda på vem det är som svarar i telefonen innan myndigheten beskriver sitt ärende. undersökte inte vem hon talade med innan hon ställde frågor till gäl- denärens tolvåriga dotter. Hon kan därför inte undgå kritik. K R O N O F O G D E Ä R E N D E N 2 014 /1 5:JO1 Kritik mot för hur den hanterat och tillämpat möjligheten till självrättelse enligt 2 kap. 20 § utsökningsbalken (Dnr 1910-2013) Beslutet i korthet: Enligt 2 kap. 20 § utsökningsbalken kan Kronofogde- myndigheten rätta ett beslut som till följd av förbiseende innehåller en up- penbar oriktighet. har rättat fel i ett fördelningsbe- slut trots att det inte var uppenbart att beslutet var oriktigt och får kritik för det. får också kritik för hur myndigheten hanterat frågan om rättelse. I en anmälan som kom in till JO framförde . klago- mål mot . Han uppgav bl.a. följande. sålde hans lägenhet . fick han ett fördelningsbeslut med information om att han skulle få överskjutande medel från försäljningen om insatt på sitt bankkonto. Han fick dock inte pengarna och efter påstötningar kontaktades han av en tjänsteman vid . Tjänstemannen uppgav att det hade begåtts ett ”tangentbordsfel” och att de överskjutande medlen i stället upp- gick till . Han hade vid ett antal tillfällen försökt få ett skriftligt beslut eller en förklaring till vart skillnaden mellan och hade tagit vägen. hördes dock inte av. Krono- fogdemyndigheten hade inte heller visat vad de indrivna medlen från försälj- ningen hade använts till. Handläggarnoteringar i ärendet begärdes in och granskades. Muntliga uppgifter inhämtades från kronoinspektören . Han uppgav följande. . fick del av ett fördelningsbeslut, enligt vilket de överskjutande medlen från försäljningen uppgick till ca . Det visade sig sedan att borgenärerna fått för liten tilldelning och beslutet rättades, vilket ledde till att . endast fick . Alla medel är, såvitt kan se, utbetalda. . underrättades muntligen om det rättade beslutet . kan inte se om han fick del av det rättade beslutet skriftligen. Någon direkt motivering till rät- telsen framgår inte av beslutet. Ärendet remitterades till som uppmanades att lämna upplysningar om det som hade anförts i anmälan. Av yttrandet skulle framgå om . hade beretts tillfälle att yttra sig innan Kronofogdemyn- digheten rättade fördelningsbeslutet och vilka överväganden som myndigheten gjorde i samband med detta. Myndigheten skulle även yttra sig över det faktum att beslutet om rättelse inte var daterat samt på vilket sätt . hade un- derrättats om beslutet och om skälen för rättelsen. 2 014 /1 5:JO1 K R O N O F O G D E Ä R E N D E N I ett yttrande anförde , ge- nom verksamhetschefen , följande. har inhämtat yttrande från Försäljning, Sundby- berg, vilket bifogas. Såvitt gäller handläggningen av försäljningen, fördelningsprotokoll och rättelse i detsamma, samt händelseförloppet i sak, hänvisas till yttrandet från Försäljning . Sammantaget framgår av yttrandet, såvitt är av intresse för nedan bedömning, att fördelningsprotokollet, sedan detta kommit att sakna två utmätningsfordringar, rättades med stöd av UB 2:20, att kommunicering inte skett med ., varken inför eller av beslutet, och att minskat utbetalningen till gäldenären med rättat belopp, med hänvisning till att det funnits utmätningar som förbisetts i fördelningsprotokollet. Det är, efter att ovan nämnda yttrande inhämtats, alltjämt oklart vilka överväganden har gjort i samband med rättelsen och anledningen till att . inte fått möjlighet att yttra sig innan rättelse skedde. Vad gäller rättelsen kan sägas följande. Av UB 2:20 framgår att beslut, som till följd av skrivfel, räknefel eller annat sådant förbiseende innehåller uppenbar oriktighet, får rättas av . Av kommentar till utsökningsbalken (Utsökningsbalken En kommentar, m.fl., fjärde upplagan (KUB), s. 56) framgår att bestämmelsen kan tillämpas t.ex. om en sakägarförteckning eller köpeskillingsfördelning har råkat bli felaktig på grund av felräkning eller liknande förbiseende. Den gäller även sedan Kro- nofogdemyndigheten har skilt sig från målet. Det aktuella fördelningsprotokollet avgjorde frågan vilka medel som . haft att behålla, dvs. vilken del av det inbringande försäljnings- beloppet som skulle användas för betalning av utmätta fordringar, och vil- ken del som skulle tillfalla honom. Genom rättelsen har två fordringar som inte tagits upp i protokollet lagts till (jmf. NJA 1990 s. 208) och behållning har därigenom kommit att minskas. Genom rättelsen har sålunda gjort en ändring i sak. En sådan materiell ändring måste anses falla utanför tillämpningsområdet för UB 2:20, varför inte haft att rätta beslutet. Av UB 2:20 framgår vidare att, om det ej är obehövligt, part och annan sakägare ska beredas tillfälle att yttra sig innan rättelse sker. Det står klart att rättelsebeslutet inte utgjorde något lapsusbetonat misstag, t.ex. felaktig sluträkning trots att övriga siffror var korrekta, som skulle kunna medföra att . inte hördes, utan att det var en ingripande materiell föränd- ring och att . skulle ha beretts möjlighet att yttra sig innan even- tuell rättelse skulle ha skett. Att . i efterhand medgivit rättelsen kan inte föranleda någon annan bedömning i denna del. Beträffande den rättade räntan i fördelningsprotokollet kan i korthet och med hänvisning till ovan, sägas att förutsättningar förelåg att justera denna till den för fördelningsprotokollet aktuella dagen. Frågan kvarstår vad haft att göra med de två utmätta fordringarna som genom förbiseende inte tagits med i protokollet, och detta ska även ställas mot medgivande av rättelse i efter- hand. Sedan medlen kommit tillhanda genom för- säljningen hade dessa kunnat utmätas för borgenärernas fordringar, dock inte genom tillämpning av rättelseinstitutet. En annan lösning på detta är att i stället med- delat borgenärerna om misstaget och lämnat åt dem att överklaga fördel- ningsbeslutet, varvid detta kunde ändras i överinstans, för att tillse att samt- liga borgenärers utmätningsfordringar utgjorde del av fördelningsbeslutet. K R O N O F O G D E Ä R E N D E N 2 014 /1 5:JO1 Av yttrande undertecknat teamchefen , Försälj- ning , framgick bl.a. följande (bilagor här utelämnade). Genom en exekutiv försäljning sålde bostadsrätt . Protokollet från försäljning biläggs (…). Vid en jämförelse mellan protokollet och utmätningsbeslutet framgår att utsök- ningsmålen U-102985-12/0103 med X som sökanden och U-118988- 12/0103 med Y som sökanden inte var upptagna i protokollet. Räntan på samtliga fordringar var inte heller uppräknade i förhållande till fördelnings- dagen. Meddelande om att bostadsrätten hade sålts skickades till bl.a. . (…). I samband med fördelningssammanträdet upprättades ett fördelningsbeslut (…). I beslutet saknas de ovan nämnda två utsökningsmålen. Av beslutet framgår att tillkommande medel uppgår till . Anvisning om utbetalning upprättades (…). I samband med att fördelningsbeslutet vann laga kraft upp- rättade en korrigerad utbetalningsanvisning i vil- ken de två tidigare saknade utmätningsfordringarna beaktades samt ränta på samtliga fordringar beräknades per fördelningsdagen (…). . informerades muntligen om ändringen som gjordes i form av ett rättelsebe- slut jämlikt 2 kap. 20 § utsökningsbalken (…). Datering av rättelsebeslutet saknas. Justeringen av de fördelade beloppen resulterade i att tillkommande medel därefter uppgick till endast . Kan rättelse av fördelningsbeslutet ske efter att det har vunnit laga kraft? Enligt bedömning kan en rättelse enligt 2 kap. 20 § utsökningsbalken ske även sedan har skilt ärendet från sig och när det har vunnit laga kraft. Är omfattningen på ändringarna sådana att de kan ske med stöd av 2 kap. 20 § utsökningsbalken? Enligt 2 kap. 20 § utsökningsbalken får rätta ett beslut, som till följd av skrivfel, räknefel eller annat sådant förbiseende in- nehåller en uppenbar oriktighet. Som framgår av kommentaren till utsök- ningsbalken får rättelse även ske i en sakägarförteckning eller en köpeskil- lingsfördelning. I kontakt med gäldenären fram- går att han i efterhand har samtyckt till en rättelse av fördelningsbeslutet på så sätt att samtliga hans skulder regleras. Enligt undertecknads bedömning kan tillägg av nya fordringar i ett för- delningsbeslut inte anses vara ett sådant förbiseende som innehåller en up- penbar oriktighet att rättelse kan ske enligt 2 kap. 20 § utsökningsbalken. Det gäller oavsett om fordringarna har antecknats i underrättelse om auktionen till sakägare. Justering av skuldbelopp med hänsyn till upp- lupen ränta per fördelningsdagen bör dock kunna betraktas som ett sådant förbiseende att rättelse kan ske. Gäldenärens muntliga begäran att hans skulder ska regleras borde i stäl- let ha hanterats som en frivillig betalning av de ifrågavarande skulderna. 2 014 /1 5:JO1 K R O N O F O G D E Ä R E N D E N Alternativt hade kunnat utmäta del av gäldenä- rens tillkommande medel för att täcka skulderna. Av 2 kap. 20 § utsökningsbalken följer att part och annan sakägare ska be- redas tillfälle att yttra sig innan rättelse sker. I förevarande ärende är det klart att rättelsen omfattar materiella ändringar till gäldenärens nackdel. Gäldenären har per telefon i efterhand medgivit att rättelse får ske i syfte att samtliga hans restförda skulder regleras. borde ha inhämtat gäldenärens samtycke till rättelsen före beslutet fattades. Det framgår inte av uppgifterna i ärendet om parten har fått detaljerad inform- ation om på vilket sätt fördelningen av köpeskillingen ska ske. Det framgår inte heller om parten har fått skriftlig information om rättelsen. Efter genomförd åtgärd borde ha tillsänt gäl- denären en skriftlig dokumentation och beslut beträffande de genomförda åtgärderna. Gäldenären bör även ha informerats om möjlighet att överklaga beslut. . bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret men hördes inte av. I ett beslut anförde JO följande. Av 2 kap. 20 utsökningsbalken, UB, framgår att beslut, som till följd av skriv- fel, räknefel eller något annat sådant förbiseende innehåller en uppenbar orik- tighet, får rättas av . Om det inte är obehövligt, ska parten och andra sakägare beredas tillfälle att yttra sig innan rättelsen görs. Av 3 kap. 17 § utsökningsförordningen (1981:981) följer att Kronofogde- myndigheten självmant ska pröva frågan om rättelse eller ändring av beslut när det finns anledning till en sådan åtgärd. lägenhet såldes genom exekutiv försäljning. I ett fördelningsbeslut redovisade hur köpeskillingen skulle fördelas. Enligt beslutet skulle . få behålla efter det att hans skulder betalats. ändrade fördelningsbeslutet genom att två fordringar lades till. Vidare justerades räntan på samtliga fordringar på så sätt att ränta beräkna- des för tiden fram till fördelningsdagen. Genom ändringarna kom behållning att minska till . Av utredningen framgår vidare att beslutet om rättelse inte är daterat och att varken . eller fordringsä- garna fick tillfälle att yttra sig innan rättelsen gjordes. . fick inform- ation om rättelsen muntligen. Rättelsemöjligheten enligt 2 kap. 20 § UB avser bara oriktigheter till följd av skrivfel, räknefel eller liknande förbiseenden (förbiseendefel). Bestämmel- sen ger däremot inte någon befogenhet att rätta såd- ana fel i ett besluts innehåll som beror på bristfällig utredning, felaktig bedöm- ning av fakta eller felaktig rättstillämpning. K R O N O F O G D E Ä R E N D E N 2 014 /1 5:JO1 Fördelningsbeslutet var felaktigt eftersom två fordringar saknades och eftersom räntorna på övriga fordringar inte var uträknade per för- delningsdagen. Det är i båda fallen fråga om förbiseenden som i och för sig går att rätta med stöd av 2 kap. 20 § UB. Ytterligare en förutsättning för att det ska vara tillåtet att rätta beslutet är emellertid att felen är uppenbara. Felen ska med andra ord vara sådana att var och en med normal iakttagelseförmåga borde kunna upptäcka dem. Felen kan exempelvis framgå när man tittar på enbart själva beslutet eller vid en enkel jämförelse med handlingarna i ärendet (jfr och , Förvalt- ningslagen med kommentarer, 3 upplagan, s. 339). Att två fordringar saknas framgår inte av fördelningsbeslutet. Däremot finns dessa fordringar upptagna i den skuldspecifikation som utgör en del av Krono- fogdemyndighetens beslut från om att utmäta bostadsrätt. Det innebär inte att det är uppenbart för den som läser fördelnings- beslutet att dessa fordringar saknas i beslutet. Det var därför inte möjligt för att rätta fördelningsbeslutet genom att lägga till de två fordringarna och göra följdändringar vad avser fördelningen i övrigt. Att räntan på utmätningsfordringarna är felaktigt beräknad i fördelningsbe- slutet framgår inte av beslutet och inte heller av de övriga handlingar som jag har granskat.