frsrdg · H104RR5 · 2014-05-27 00:00:00 — har granskat regeringens förvaltning av dessa statliga projektmedel med fokus på regeringens styrning och uppföljning av medlen samt ansvarsförhållanden i processen för utbetalning av medlen. Beslutsmakten över de regionala projektmedlen är fördelad på både länsstyrelserna, landsting, kommun och kommunala samverkansorgan, medan ansvarar för anslaget. Granskningen visar att det finns problem med att beslutsmakten är fördelad på så många aktörer och förvaltningsnivåer. Verksamheten präglas av komplexitet, heterogenitet och otydligheter i ansvarsfördelning. Sammantaget riskerar otydligheten i förvaltningen av medlen att budgetlagens mål om god hushållning inte uppnås. Det riskerar också att motverka uppnåendet av mål om en offentlig förvaltning som bidrar till en hållbar tillväxt. rekommenderar regeringen att bland annat öka systematiken i uppföljningen och tydliggöra ansvarsfördelningen mellan och de kommunala aktörerna. 10.8.1 Skattekontroll – en fråga om förtroendet för offentlig förvaltning (RiR 2013:12) har granskat skattekontrollen i statliga myndigheter och kommuner. Att statliga myndigheter och kommuner hanterar sina skatteåtaganden på korrekt sätt är nödvändigt för att upprätthålla förtroendet för offentlig förvaltning. Om de offentliga aktörerna inte följer skattelagstiftningen kan medborgare och företag ställa sig frågan varför de ska anstränga sig för att betala sina skatter korrekt. Felaktigt hanterade skatter kan också medföra andra negativa effekter såsom snedvridning av konkurrensförhållanden mellan privat och offentlig sektor. granskning visar att det finns en rad problem i statliga myndigheters momshantering. Till exempel tillämpas reglerna om uttagsbeskattning av fastighetstjänster och momsreglerna för byggtjänster felaktigt inom staten. Granskningen visar också att myndigheternas underlag för kompensation för ingående moms i princip är en kontrollfri zon. Detta kan leda till att systematiska fel uppstår som aldrig uppmärksammas om inte myndigheten själv upptäcker dem. Mot bakgrund av de förtroenderisker som är förknippade med fel i offentliga aktörers skatteredovisning vill understryka vikten av att statliga myndigheter och kommuner säkerställer att deras skatteredovisning är korrekt. Det finns även anledning för övriga delar av kontrollsystemet, såsom och revisionen, att förstärka sina insatser på området. Regeringen har behandlat granskningen i skrivelsen om skattekontroll i statliga myndigheter och kommuner (skr. 2013/14:88). 10.9.1 Sjunde AP-fonden – svarar förvaltningen av premiepensionen mot spararnas krav? (RiR 2013:14) har granskat Sjunde AP-fondens förvaltning av premiepensionssystemets förvalsalternativ. omfattade förvalsalternativet cirka 2,9 miljoner sparare och . Granskningen visar att fondens förvaltning kan förbättras när det gäller delar av placeringsstrategin och den interna styrningen och kontrollen. Målet för förvalsalternativet ger ingen vägledning om förväntad avkastning. Fondens globala indexförvaltning av pensionskapitalet är långsiktig och kostnadseffektiv men kan utvecklas. har den aktiva förvaltningen haft begränsad nytta för spararna. Förvalsalternativet är inte anpassat till pensionärernas kortare placeringshorisont. har funnit allvarliga brister i fondens interna styrning och kontroll. Avsaknad av reglering och tillsyn innebär att fonden inte omfattas av yttre krav på intern styrning och kontroll. Regeringen har inte heller fokuserat på området i sin utvärdering av fonden. rekommenderar regeringen att utreda och lämna förslag om reglering för intern styrning och kontroll, samt uppmärksamma området i sin utvärdering. Sjunde AP-fonden bör säkerställa en fortsatt utveckling av sin interna styrning och kontroll och stärka kontrollfunktionernas oberoende. Fonden bör även komplettera förvalsalternativets målformulering, utveckla utvärderingen av den passiva indexförvaltningen och hävstången samt överväga att avveckla den aktiva förvaltningen. Vidare bör fonden utreda förvals-alternativet närmare ur ett pensionärsperspektiv. Regeringen har behandlat granskningen i skrivelsen om förvaltningen av förvalsalternativet i premiepensionssystemet (skr. 2013/14:109). 10.10.1 Statens satsningar på – leder de i rätt riktning? (RiR 2013:20) skapades ursprungligen av specialistläkare för att öka kunskapsnivån inom det egna specialistområdet. Registren är främst landstingens ansvar, och det är frivilligt att använda dem. Den statliga finansieringen av de nationella kvalitetsregistren har ökat markant . Antalet som får nationellt stöd genom överenskommelser mellan staten och Kommuner och Landsting har också ökat och är 106 stycken 2013. har granskat om statens ökade insatser för att främja utvecklingen av skapar rätt incitament för vårdverksamheter att registrera och använda uppgifter från register för kvalitetsutveckling. övergripande slutsats är att statens omfattande satsningar inte skapar rätt incitament för vårdverksamheterna att använda kvalitetsregister. Viljan att på få igång en bred registrering, hög täckningsgrad och ökad användning av kvalitetsregistren för flera olika ändamål förefaller motverka statens intention om att vårdenheterna själva ska utforma hur de utvecklar vården, och riskerar att leda till låg datakvalitet. rekommenderar regeringen att överväga en minskad omfattning av statens satsningar, göra en samlad analys av resultaten av de prestationsersättningar som ibland finns kopplade till registren samt tydliggöra statens framtida ansvar för de nationella kvalitetsregistren. Regeringen har behandlat granskningen i skrivelsen om statens satsningar på (skr. 2013/14:204). 10.10.2 Stödet till anhöriga omsorgsgivare (2014:9) i livet kommer de flesta att ge omsorg eller hjälp till någon i sin närhet som drabbas av sjukdom, en funktionsnedsättning eller som får behov av hjälp på grund av hög ålder. Det kan vara så många som 1,3 miljoner anhöriga i som ger omsorg till en närstående. Att som anhörig ge vård och omsorg ska vara ett frivilligt åtagande och ett komplement till det offentligas insatser. I praktiken är dock det offentligas insatser ett komplement till de anhörigas omsorgsgivande, enligt regeringen. Ett gott stöd till anhöriga är viktigt för att undvika negativa konsekvenser av omsorgsgivandet för individen och för samhället. har granskat om staten har gett förutsättningar för ett stöd till anhöriga omsorgsgivare som motsvarar behoven. Staten har främst valt att tillgodose anhörigas behov av stöd genom att ändra socialtjänstlagen i syfte att förtydliga kommunernas ansvar för stöd till anhöriga. Den lagändring som gjordes 2009 innebär att kommunerna ska erbjuda stöd till anhöriga. I granskningen har det framkommit att anhörigstödet i kommunerna har förbättrats men att det finns mycket kvar att utveckla om intentionerna om ett individualiserat, flexibelt och kvalitativt stöd ska uppfyllas. rekommenderar därför regeringen att överväga om 5 kap. 10 § socialtjänstlagen behöver förtydligas. rekommenderar också regeringen att överväga om delar av socialförsäkringssystemet och arbetsmarknadslagstiftningen bör anpassas till anhörigas behov för att underlätta för anhöriga att förena anhörigomsorg med arbete. 10.11.1 Tågförseningar – orsaker, ansvar, åtgärder (RiR 2013:18) har det varit tydligt att järnvägssystemet har stora problem. Tågförseningar har varit vanliga och den åldrande infrastrukturen medför stora behov av underhåll och reinvesteringar. Antalet tågresenärer har ökat väsentligt , och en försening drabbar många fler resenärer . har genomgått en successiv konkurrensutsättning . Denna utveckling har lett till att ansvaret för infrastruktur och järnvägstrafik har delats upp på många aktörer. har granskat om regeringen har gett myndigheter och övriga aktörer på järnvägsmarknaden förutsättningar som bidrar till ett väl fungerande järnvägssystem. Vidare har granskat om ansvariga myndigheter har åtgärdat, följt upp och återrapporterat förekommande brister. Granskningen visar att de många tågförseningarna inte enbart kan förklaras av otillräckliga investeringar i nya banor eller i banunderhåll utan är också symtom på en otillräcklig statlig styrning av järnvägstrafikens aktörer. menar att det finns en outnyttjad potential i användningen av befintliga banor. Granskningen visar också att förseningsstatistiken och förseningarnas orsakskodning uppvisar kvalitetsbrister och bör kvalitetssäkras och göras relevanta. Det går vidare att effektivisera såväl planering och styrning av infrastrukturens underhållsentreprenader, trafikledning, underhållsdepåer, tåglägestilldelning och tågdrift som fordonsunderhåll. Vidare kan tillsynen och marknadsövervakningen effektiviseras och bli mer proaktiv. menar att regeringen inte har gett myndigheter och övriga aktörer de förutsättningar och incitament som krävs för att förebygga tågförseningar. Den ansvarsfördelning som infördes i samband med att järnvägen konkurrensutsattes, har inte fullt ut genomförts så att regelverket, incitamentsstrukturen, kapacitetsutnyttjandet och tillsynen gynnar punktligheten på järnvägen. och Transportstyrelsen har inte heller i tillräcklig grad åtgärdat, följt upp eller återrapporterat de brister som har betydelse för tågtrafikens punktlighet. I granskningen lämnar flera rekommendationer som syftar till att förändra styrningen av järnvägsaktörernas verksamhet inom ramen för nuvarande bankapacitet. Regeringen har behandlat granskningen i skrivelsen om tågförseningar (skr. 2013/14:201). 10.12.1 Statens kunskapsspridning till skolan (RiR 2013:11) Utbildningen i skolan ska enligt skollagen vara likvärdig över hela landet och vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. Huvudmännen har det huvudsakliga ansvaret för detta, men staten kan och bör spela en roll för att främja en sådan utveckling. Flera tidigare utredningar har pekat på problem och förbättringsmöjligheter när det gäller statens roll och insatser. har granskat arbete med kunskapsspridning och regeringens styrning av detta. Syftet har varit att undersöka om spridningen är effektiv och främjar att utbildningen i skolan i större utsträckning kan bygga på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. Granskningen visar att bedriver sitt arbete med kunskapsspridning på ett sätt som medför att den kunskap som sprids till stor del når ut och möter behoven hos rektorer och lärare. I den meningen är spridningen av kunskap effektiv. visar granskningen att det finns en förbättringspotential, både när det gäller regeringens styrning och hur arbetar. Regeringens styrning av utvecklingsuppdrag behöver förändras och bli mindre detaljerad. behöver öka insatsers och materials tillgänglighet och användbarhet. Regeringen har behandlat granskningen i skrivelsen om statens kunskapsspridning till skolan (skr. 2013/14:95). 10.12.2 Kränkt eller diskriminerad i skolan – är det någon skillnad? (RiR 2013:15) Ett stort antal elever är utsatta för kränkningar i skolan. Kränkningar av elevers värdighet kan förekomma i form av kränkande behandling eller trakasserier, som är en form av diskriminering. har granskat om statens insatser i form av tillsyn och stöd på ett effektivt sätt bidrar till en god och trygg arbetsmiljö i skolan där elever inte utsätts för kränkande behandling eller trakasserier. Huvudmannen är ansvarig för att främja elevers lika rättigheter och förebygga kränkande behandling och trakasserier i skolan. Staten ska stödja samt utöva tillsyn över huvudmännens och skolornas främjande och förebyggande arbete. I tillsynen ingår också att elever kan anmäla en huvudman som inte har utrett eller gjort tillräckligt för att stoppa kränkningarna eller om personal har utsatt en elev för kränkningar. övergripande slutsats är att det system som staten har satt upp för att skolor och huvudmän ska motverka kränkande behandling och trakasserier kan fungera bättre i vissa avseenden. Enligt uppfylls inte kravet på en likabehandling av elever som anmäler kränkande behandling eller trakasserier i tillräcklig grad. För elever som har blivit utsatta för kränkande behandling är sannolikheten större att få upprättelse och att skolans brister åtgärdas än för elever som har blivit trakasserade. I fråga om tillsynen av det främjande och förebyggande arbetet i skolan kan tillsynen utvecklas och bli mer effektiv, bland annat så att diskrimineringsfrågorna uppmärksammas på skolorna i högre utsträckning. Det statliga stödet till huvudmän och skolor behöver riktas till de skolor och huvudmän som är i störst behov av hjälp. I skolor där kännedomen om krav och arbetsmetoder är låg är det särskilt viktigt att statens insatser når fram för att främja elevers lika rättigheter och förebygga kränkande behandling och trakasserier. Regeringen har behandlat granskningen i skrivelsen om statens insatser för att motverka kränkande behandling i skolan (skr. 2013/14:193). 10.12.3 Statens tillsyn över skolan – bidrar den till förbättrade kunskapsresultat? (RiR 2013:16) har granskat den statliga tillsynen och kvalitetsgranskningen av grund- och gymnasieskolan. Utvärderingar visar på sjunkande kunskapsresultat bland svenska elever och att den svenska skolan har blivit allt mindre likvärdig. Ett av statens styrmedel för att verka för en likvärdig utbildning av god kvalitet är inspektion av skolhuvudmännen genom tillsyn och kvalitetsgranskning. Skolinspektionen ansvarar för denna verksamhet. Granskningen visar att den statliga tillsynen inte på ett tillräckligt verksamt sätt verkar för att ge goda förutsättningar för att alla elever ska få en likvärdig utbildning av god kvalitet som ger möjlighet till förbättrade kunskapsresultat. Det beror bland annat på att tillsynen i stora delar inte inriktas på undervisningen. Den regelbundna tillsynen kan därför utvecklas. Dessutom täcker kvalitetsgranskningen en alltför liten andel av undervisningen för att den ska kunna kompensera bristerna inom tillsynen. bedömer också att regeringens styrning av den regelbundna tillsynen och kvalitetsgranskningen kan stärkas. rekommenderar regeringen att överväga om Skolinspektionens uppdrag ska förtydligas. rekommenderar också Skolinspektionen att bland annat arbeta för att tillsynen i högre grad får en inriktning så att kvalitativa bedömningar av till exempel undervisningen underlättas. Skolinspektionen bör även förstärka uppföljningen för att se till att huvudmännen avhjälper påpekade brister. Regeringen har behandlat granskningen i skrivelsen om statens tillsyn över skolan (skr. 2013/14:200).