frsrdg · H204JO1 · 2014-11-11 00:00:00 — […] Sedan Kronofogden beslutat om utmätning har pengarna trans- porterats till polisstationen och låsts in i ett kassaskåp. Såvitt framgår av handlingarna har polisen inte fattat något beslut om förvar […]. Enligt det informationsblad som finns i polisens interna nätverk ska, då polisen påträffar egendom hos den som omhändertagits för kropps- besiktning och det inte funnits skäl att ta egendomen i förvar, Kronofogden bege sig till platsen och ”själv ta egendomen av den person som omhänder- tagits”. Här förefaller Kronofogden per telefon ha fattat utmätningsbeslut trots att […] egendomen inte tagits i förvar. Jag kan inte finna att polisanställd har gjort sig skyldig till tjänstefel. Sedan åklagaren meddelat beslutet att inte inleda någon förundersökning in- ledde JO en utredning om polismyndighetens kontakter med Kronofogdemyn- digheten och hanteringen av kontanterna. JO anmodade att, efter att ha hört de berörda befattningshavarna vid i Öster- götlands län, yttra sig över handläggningen och de överväganden som gjorts (innefattande dokumentationen av vidtagna åtgärder). (rikspolischefen ) kom in med ett ytt- rande. Till yttrandet bifogades ett yttrande av i , till vilket det hänvisades. Av polismyndighetens yttrande framgick bl.a. följande. I ärendet aktuella fordon stoppades på grund av hastighetsöverträdelse och i syfte att genomföra fordons- och förarkontroll. I samband med detta upp- står misstanke om ringa narkotikabrott. Beslut fattades om kroppsbesikt- ning samt beslut om husrannsakan i bilen för eftersök av narkotika. Under denna påträffades i en väska en större summa kontanter. Kronofogden kon- taktades via jourtelefon som beslutade om utmätning av kontanterna och meddelade ett s.k. förbudsmeddelande, d.v.s. ett förbud för polis- myndigheten att utbetala pengarna till annan än Kronofogden. har i ett dokument, , dnr 80812552/112, närmare redovisat förutsättningarna för distansutmätning och straffprocessuella tvångsmedel. Handledningsdokumentet har framta- gits som ett metodstöd för bl.a. polismyndigheterna i landet i dess arbete och särskilda insatser mot den grova organiserade brottsligheten. 2 014 /1 5:JO1 Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N Av dokumentet framgår bl.a. i vilka situationer distansutmätning kan komma ifråga, dokumentationskraven, möjliga situationer för kontakt med , kontakt med kronofogden under kontorstid och jourtid. Av den handling som tillhandahållits av chefen för narkotika- och under- rättelseenheten framgår även vad som gäller för polismyndighetens tvångs- medelsanvändning, om den sekretessprövning som föregår kontakt med och myndighetens dokumentation av fattade be- slut. Inhämtade redogörelser från berörda befattningshavare Polisassistenten har lämnat följande redogörelse för om- ständigheterna kring ingripandet vid husrannsakan i fordon […]. I aktuellt fordon färdades G.B. och dennes sambo . samt deras ge- mensamma barn. var förare av fordonet och S.P. satt i baksätet till- sammans med barnet. Då misstanke om drograttfylleri uppstod togs beslut om kroppsbesikt- ning och husrannsakan för att eftersöka narkotika. Detta beslut fattades av stationsbefälet. I samband med husrannsakan påträffades en större summa pengar som låg i en väska som även innehöll barn- och kvinnokläder. Detta rapportera- des till det yttre befälet som utförde en kontroll via Kronofogdemyndig- heten. hävdade att pengarna tillhörde S.P. hördes när- mare om pengarna men någon dokumentation därom bedömdes inte nöd- vändig då åtgärden enligt stationsbefälet var ren serviceåtgärd åt Kronofog- demyndigheten. Yttre befälet har lämnat följande redogörelse. En patrull stoppade aktuellt fordon vilket framförts i hög hastighet på i södergående riktning. Kontrollen genomfördes vid avfarten till Lin- N. I samband därmed uppstod misstanke om otillåten påverkan av narkotika varför beslut inhämtades om kroppsbesiktning och husrannsakan i fordonet. Vid denna anträffades kontanter om som G.B. inte ville kännas vid då han menade att de inte tillhörde honom. Sambon var medföljande i fordonet och kontanterna anträffades i hennes väska. Med hänsyn till omständigheterna i ärendet och då fordonsföraren be- dömdes tillhöra den kategori som omfattas av de särskilda insatserna mot den organiserade brottsligheten föredrogs ärendet för vakthavande befäl som beslutade att kontakt skulle tas med via deras journummer. beslutade att utmäta G.B:s egendom och med- delade ett förbudsmeddelande som förbjuder polismyndigheten att lämna ut det utmätta till annan än eller den som myndigheten anvisar. Beslutet meddelades polismyndigheten via fax och delgavs G.B. av po- lispatrullen som även överlämnade en kopia av beslutet. Stationsbefälet har i anledning av händelsen med de om- händertagna kontanterna lämnat följande redogörelse. En eller flera polispatruller genomförde fordons- och förarkontroll av ett fordon. I samband därmed uppstod misstanke om narkotikabrott och drog- rattfylleri. Efter föredragning beslutas om kroppsbesiktning och husrannsa- kan i fordonet för att eftersöka narkotiska preparat. I det efterföljande efterarbetet blev inte stationsbefälet involverad och inte heller i avrapporteringen. Det är även oklart vem som kontaktade Kro- nofogdemyndigheten. Uppgiften om att kontanter anträffats i fordonet kommer till stationsbe- fälets kännedom först senare och i samband med att pengarna lades in i ett kuvert och låstes in i stationsbefälets kassaskåp. Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N 2 014 /1 5:JO1 Beslutet från inkommer via fax till polismyn- digheten som innebär att pengarna ska omhändertas för deras räkning och inte lämnas ut till annan. I ärendet aktuella paret kommer sedan in till polisstationen och är upp- rörda över att deras kontanter omhändertagits. De delges Kronofogdemyn- dighetens beslut och får information om hur de ska bestrida omhänderta- gandet för att återfå sina pengar. Utöver redovisade omständigheter har ärendet i övrigt hanterats av po- lispatrullen och det yttre befälet. Om polispatrullen varit i kontakt med vakthavande befäl för sekretessprövning är okänt. fick i uppdrag att säkerställa en effektiv och uthållig verksamhet för bekämpning av den grova organiserade brottslig- heten. Satsningen som operativt påbörjades , har bl.a. lett fram till ett ökat samarbete mellan polismyndigheterna, och myn- digheter utanför Polisen, som exempelvis . Den särskilda satsningen mot grov organiserad brottslighet genomförs på upp- drag av regeringen och det är ett samverkansråd bestående av myndighet- ernas chefer som bestämmer inriktningen för arbetet. Fokuseringen har va- rit på de kriminellas pengar och egendom. i har i sin verksamhetsplan ett över- gripande mål att göra det svårare att bedriva organiserad grov brottslighet i . Insatserna ska därvid ske på bred front och i samverkan med andra myndigheter. Polisens agerande i aktuellt ärende ligger inom ramen för den nationella satsning som beslutats i samverkan med andra myndigheter och inom ra- men för polismyndighetens verksamhetsplan. Polispatrullens initiala ingång i detta ärende var föranlett av en hastig- hetsöverträdelse och den efterföljande förarkontrollen gav upphov till miss- tanke om narkotikabrott. Beslut om husrannsakan fattades och i samband därmed upptäcktes en större mängd kontanter. Då det rådde viss oklarhet vem de tillhörde presumerades initialt att kontanterna tillhörde fordonsfö- raren som enligt uppgift från var skuldnoterad. Polispatrullen initierade frågan hos beslutsfattare som kontaktade Krono- fogdemyndigheten. beslutade om distansutmät- ning och s.k. förbudsmeddelande. Under icke kontorstid kan kontaktas på jour- telefon. Kontakten med ska emellertid ske under förutsättning att kriterierna för kontakt är uppfyllda. Innan beslut om kon- takt med ska en sekretessprövning göras. Därut- över ska beslutet vara skriftligt och diariefört och kopia av beslutet ska bi- fogas ursprungsärendet. Polisens handläggning uppvisar brister i denna del. Beslutet var inte diariefört och någon kopia var inte bifogad till ursprungs- ärendet. Egendom som tagits i förvar eller i beslag kan bli föremål för distans- utmätning. Detta gäller även sådan egendom som har omhändertagits. Om egendom inte omhändertagits med stöd av polisens egna befogenheter ska vara på plats ett polisingripande el- ler motsvarande åtgärd pågår för att besluta om utmätning. har fattat beslut om utmätning, utan att vara på plats under pågående polisingripande, trots att kontanterna inte varit i för- var eller omhändertagna med stöd av polisens befogenheter. När Kronofog- demyndigheten väl meddelat beslut om utmätning och s.k. förbudsmed- delande är polismyndigheten förpliktigad att efterfölja detta. Kontanterna transporterades därför till polisstationen och låstes in i ett kassaskåp. Poli- sen kan i denna del inte anses ha förfarit felaktigt. 2 014 /1 5:JO1 Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N Mot bakgrund av vad som anförts från berörda befattningshavare och av vad som framgår av handlingarna i ärendet, anser polismyndigheten det fin- nas fog för att ånyo informera polisens personal om kriterierna för en kon- takt med och den sekretessprövning som därvid ska föregås nämnda kontakt. Vidare synes det även finnas behov att ånyo informera om dokumentationskraven. har gett ansvarig chef i uppdrag att vidta nämnda åtgärder. redovisade följande bedömning. fick i uppdrag av regeringen att tillsammans med andra berörda myndigheter vidta åtgärder för att säkerställa en effektiv och uthållig bekämpning av den grova organiserade brottsligheten. Åtgärderna, som operativt påbörjades , har bland annat lett fram till ett ökat samarbete mellan polismyndigheterna, och myndigheter utanför Polisen, som exempelvis , För- säkringskassan, Kriminalvården, , Kustbevak- ningen, , , och Åklagarmyndig- heten. Egendom som har tagits i förvar i avvaktan på att kvarstad utverkas eller i beslag kan bli föremål för s.k. distansutmätning enligt 4 kap. 7 § utsök- ningsbalken (UB). Distansutmätning innebär att fattar beslut om utmätning utan att egendomen är tillgänglig. Beslut om utmätning fattas i regel under ett telefonsamtal varigenom den myndighet som omhändertagit egendomen – vanligtvis Polisen, Ekobrotts- myndigheten eller – underrättar om att exempelvis ett beslag hävts. som med- delar per telefon eller fax att egendomen utmäts förbjuds myndigheten att lämna ut egendomen till den misstänkte eller någon annan som gör anspråk på egendomen (handledning , dnr 808 12552-10/112). I det nu aktuella fallet kontaktade polismyndigheten digheten via dess jourtelefon i samband med att en större summa pengar hittades i samband med husrannsakan. Polisen hade såvitt framgått inte fattat något beslut om att ta pengarna i förvar och de var heller inte omhändertagna. fattade via telefon beslut om utmätning av pengarna och beslutade om ett s.k. förbudsmed- delande, dvs. ett förbud för polismyndigheten att utbetala pengarna till an- nan än . Beslutet om förbudsmeddelande fattades av som behörig myndighet och är ett beslut som polismyndigheten hade att rätta sig efter. har efter Kro- nofogdemyndighetens utmätningsbeslut tagit med sig pengarna till polis- stationen och förvarat dem i ett kassaskåp tills dess Kronofogdemyndig- heten kommit och hämtat dem. kan liksom i konstatera att Polisens agerande i aktuellt ärende att ta kontakt med Krono- fogdemyndigheten ligger inom ramen för den nationella satsning som be- slutats i samverkan med andra myndigheter. Utlämnande av sekretessbelagda uppgifter Uppgifter i en förundersökning kan omfattas av sekretess enligt 18 kap. 1 § OSL. Eftersom sekretesskyddet följer med uppgifterna i dessa fall kan så- dana uppgifter i många fall lämnas ut till en annan myndighet utan hinder av sekretess. Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N 2 014 /1 5:JO1 Genom kontakten med har polismyndigheten lämnat ut uppgifter om enskilds personliga och ekonomiska förhållanden. Sådana uppgifter omfattas av sekretess enligt 35 kap. 1 § OSL. Enligt den sekretessbrytande bestämmelsen i 10 kap. 27 § OSL (gene- ralklausulen) kan dock uppgifter som omfattas av sekretess i vissa fall, efter en prövning i varje enskilt fall, lämnas till en myndighet om det är uppen- bart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen har att skydda. I JO 2187-2012 gjorde JO uttalande om att personer som har skulder hos så långt som möjligt hindras från att undandra sig exekutiva åtgärder givetvis är av stor vikt, såväl för enskilda fordringsägare som för tilltron till rätts- och exekutionsväsendena. Trots de tämligen långt- gående befogenheter som har kan det dock ofta vara svårt för myndighetens tjänstemän att själva hitta vissa typer av i och för sig utmätningsbar egendom. Detta gäller bl.a. kontanta medel och såd- ana värdeföremål som är lätta att undanskaffa. Av detta skäl får det anses vara av vikt att i vissa fall kan få information från bl.a. polismyndigheterna om egendom som dessa har påträffat i sin verk- samhet. JO ansåg mot den givna bakgrunden att uppgifter av det aktuella slaget, som är sekretessbelagda enligt 35 kap. 1 § första stycket OSL, bör kunna lämnas från en polismyndighet till med stöd av generalklausulen. Uppgiftslämnandet får dock inte ske rutinmässigt utan måste föregås av sådan verklig intresseavvägning i det enskilda fallet som generalklausulen förutsätter. Av polismyndighetens yttrande framgår att pengarna upptäcktes i sam- band med husrannsakan i bilen. Då det rådde viss oklarhet om vem peng- arna tillhörde presumerades de tillhöra fordonsföraren, G.B. Enligt uppgift som myndigheten fick från var G.B. Då polismyndigheten fick denna information torde detta innebära att polismyndigheten med stöd av generalklausulen efter en intresseavvägning kunde lämna ut uppgiften om pengarna som hittats i bilen till Kronofogde- myndigheten. Intresseavvägningen har visserligen inte dokumenterats, men med tanke på den stora summa som påträffades anser att det måste anses vara uppenbart att intresset av att uppgiften lämnades till Kronofog- demyndigheten hade företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. har i beslut , Distansutmätning hos Krono- fogdemyndigheten (ärende AA-102-12907/11), angett att beslut om utläm- nande meddelas skriftligen och beslutsfattaren ansvarar för att beslutet di- arieförs i A-diariet med saknummer 102. Kopia av beslutet bifogas ur- sprungsärendet. konstaterar att beslutet att ta kontakt med Kronofog- demyndigheten inte var diariefört och att någon kopia inte var bifogad till ursprungsärendet. De krav som ställs på dokumentationen i samband med aktuell typ av ingripande framgår av 28 kap. 9 § RB och 27 § polislagen samt Rikspolis- styrelsens föreskrifter och allmänna råd om dokumentationen enligt 27 och 28 §§ polislagen (RPSFS 2011:2, FAP 100-2). Enligt dessa bestämmelser ställs inga krav på dokumentation av utlämnande av uppgifter till annan myndighet och den sekretessprövning som görs i samband med detta. Inte heller i 10 kap. 27 § OSL eller i förvaltningslagen (1986:223) finns det några bestämmelser om dokumentationen i dessa fall. har angett att det synes finnas behov av att ånyo in- formera om myndighetens dokumentationskrav och har gett detta i uppdrag till ansvarig chef, vilket välkomnas av . 2 014 /1 5:JO1 Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N I ett beslut anförde JO Renfors följande. Föremål som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om brott eller vara avhänt någon genom brott eller förverkat på grund av brott får tas i beslag. Detsamma gäller föremål som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet (27 kap. 1 § rättegångsbal- ken, RB). I 26 kap. RB finns bestämmelser om kvarstad i brottmål. Åtgärden kan en- dast riktas mot den som är skäligen misstänkt för brott. Genom kvarstaden kan det säkerställas att bl.a. böter och skadestånd till följd av brottet blir betalda. Kvarstad meddelas av rätten. I avvaktan på rättens beslut om kvarstad får åkla- garen besluta att ta egendom i förvar. Om det är fara i dröjsmål får även en polisman ta egendom i förvar. En sådan åtgärd av polisman ska skyndsamt an- mälas till åklagaren, som ska pröva om egendomen ska förbli i för- var (26 kap. 1 och 3 §§ RB). Enligt 4 kap. 7 § utsökningsbalken (UB) får lös egendom utmätas endast om egendomen är tillgänglig vid förrättningen eller om egendomen ändå på grund av registrering, upplysningar vid förhör eller annan utredning kan identifieras och det inte kan antas finnas något hinder mot att säkerställa utmätningen enligt 6 kap. UB. Utmätning av kontanter ska som utgångspunkt säkerställas genom att kontanterna tas i förvar av (6 kap. 2 § UB). Om kontanterna är i tredje mans besittning kan utmätningen, i likhet med vad som gäller för utmätning av viss annan lös egendom, även säkerställas genom att förbud meddelas för innehavaren att utan tillstånd lämna ut kontanterna eller vidta någon annan åtgärd med dessa till skada för sökanden, s.k. förbudsmeddelande (6 kap. 7 § UB). Enligt 35 kap. 1 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen (OSL) gäller sekretess för uppgift om enskilds personliga och ekonomiska förhållan- den som förekommer i bl.a. utredning enligt bestämmelserna om förundersök- ning i brottmål eller i angelägenhet som avser användning av tvångsmedel i brottmål, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. En uppgift för vilken sekretess gäller enligt offentlighets- och sekretesslagen får inte röjas för enskilda eller för andra myndigheter om inte annat anges i bl.a. den lagen (8 kap. 1 § OSL). Enligt 10 kap. 27 § första stycket OSL (den s.k. generalklausulen) får en sekretessbelagd uppgift, med undantag som inte är aktuella i detta fall, lämnas till en myndighet om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. JO har tidigare ut- talat sig om under vilka förutsättningar polisen kan lämna sekretessbelagda uppgifter av det aktuella slaget till med stöd av gene- ralklausulen (se JO 2013/14 s. 230, dnr 2187-2012, och jfr JO 1987/88 s. 93, dnr 2362-1985, JO 1988/89 s. 45, dnr 1737-1986, 2563-1987 och 48-1988, samt JO:s beslut , dnr 3746-1997). I det förstnämnda beslutet ansåg JO att ett sådant uppgiftslämnande bör kunna ske. JO betonade emellertid att Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N 2 014 /1 5:JO1 uppgiftslämnandet inte får ske rutinmässigt utan måste föregås av en sådan verklig intresseavvägning i det enskilda fallet som generalklausulen förutsätter. Sedan polisen hade stoppat den bil som S.P. färdades i uppkom miss- tanke mot G.B. om ringa narkotikabrott genom eget bruk och s.k. drograttfyl- leri. Beslut fattades om husrannsakan i bilen för att söka efter narkotika. I sam- band med husrannsakan påträffades i kontanter i en väska som även innehöll barn- och kvinnokläder. uppgav att kontanterna tillhörde henne. I något skede kontaktade polisen , som utmätte kontanterna och meddelade polisen att de inte fick lämnas ut till någon annan än . Polisen tog med sig kontanterna till polisstationen där de låstes in i ett kassaskåp. har framfört klagomål mot polisen i flera avseenden. Utred- ningen har emellertid begränsats till frågorna om polisens hantering av kontan- terna och kontakterna med . Min bedömning kommer följaktligen att avse dessa frågor. Av utredningen framgår att kontanterna hittades i en väska med barn- och kvin- nokläder, en väska som enligt polisen (det yttre befälet) tillhörde S.P. Det fram- går också att S.P. uppgav att kontanterna tillhörde S.P. Varken polismyndigheten eller har uppgett att kontan- terna på något sätt var av intresse i brottsutredningen mot G.B. Kontanterna togs inte i beslag och det har inte gjorts gällande att polisen omhändertog dem på någon annan grund, t.ex. enligt bestämmelserna om förvar i 26 kap. RB eller enligt polislagen. , vars uppfattning delas av , har emel- lertid gjort gällande att polisen var skyldig att rätta sig efter det förbudsmed- delande som jourhavande kronofogde meddelade polisen beträffande kontan- terna. Vad myndigheterna har anfört måste uppfattas på det sättet att polisen med stöd av förbudsmeddelandet fick befogenhet att omhänderta kontanterna för räkning. Som redovisats kan utmätning av lös egendom som är i tredje mans besitt- ning säkerställas genom att ett förbud meddelas för innehavaren att utan Kro- nofogdemyndighetens tillstånd lämna ut egendomen eller vidta någon annan åtgärd med den till skada för sökanden (6 kap. 7 § UB). En förutsättning för att ett förbudsmeddelande ska ge polisen rätt att hålla kvar egendom som har ut- mätts genom s.k. distansutmätning för räkning är, i likhet med vad som generellt gäller enligt den angivna bestämmelsen, att egen- domen är i polisens besittning när förbudsmeddelandet lämnas. Det krävs enligt min uppfattning att egendomen är omhändertagen av polisen i enlighet med 2 014 /1 5:JO1 Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N någon bestämmelse som uttryckligen ger polisen rätt till detta, t.ex. bestämmel- ser om beslag. Ett förbudsmeddelande ger alltså inte i sig någon befogenhet för polisen att omhänderta utmätt egendom för räkning. Denna uppfattning ligger också till grund för bl.a. den handledning för di- stansutmätning och straffprocessuella tvångsmedel m.m. som Kronofogde- myndigheten har upprättat och som och polismyndigheten har hänvisat till i sina yttranden (, dnr 808 12552/112). ningen sägs bl.a. att om egendomen inte har omhändertagits med stöd av poli- sens egna befogenheter är det en förutsättning för utmätning att Kronofogde- myndigheten på plats, ett polisingripande eller en motsvarande åtgärd pågår, beslutar om utmätning. Jag delar alltså inte myndigheternas uppfattning att polisen med stöd av för- budsmeddelandet fick befogenhet att omhänderta kontanterna och kan sam- manfattningsvis konstatera att omhändertagandet gjordes utan att det fanns lagstöd för det. Även om ansvaret för förbudsmeddelandet som sådant ytterst är , förtjänar polismyndigheten kritik för omhänder- tagandet av kontanterna. Utlämnande av sekretessbelagda uppgifter Uppgifterna om att polisen i samband med husrannsakan i bilen påträffade i kontanter var sekretessbelagda enligt 35 kap. 1 § första stycket OSL (jfr JO 2013/14 s. 230, dnr 2187-2012). JO har i det beslutet ansett att uppgifter som i och för sig är sekretessbelagda enligt den nyssnämnda bestäm- melsen kan lämnas till med stöd av generalklausulen i 10 kap. 27 § OSL. Detta får dock inte ske rutinmässigt utan måste föregås av en verklig intresseavvägning i det enskilda fallet. Som polismyndigheten redovisat har myndigheten i ett generellt beslut (Di- stansutmätning hos , meddelat 2011, dnr AA-102-12907/11) angett att själva åtgärden att lämna ut sekretess- belagd information till ska meddelas skriftligen och diarieföras i myndighetens A-diarium. Från kontroll- och rättssäkerhetssyn- punkt bör dokumentationen dessutom, även om det saknas uttryckliga författ- ningsreglerade krav på denna, vara mer fullständig. Enligt min uppfattning bör det utöver uppgiften om att sekretessbelagd information har lämnats, framgå av dokumentationen såväl vilka uppgifter som har lämnats ut som vem som har beslutat om utlämnandet och vilka omständigheter som har beaktats vid den intresseavvägning som ska göras. Förhållandena i det nu aktuella ärendet ger mig anledning att framhålla att uppgifter som polisen lämnar till självklart måste vara korrekta och fullständiga. För att undvika att beslut fattas på ett bristfälligt underlag är det viktigt att de uppgifter polisen lämnar – efter att ha gjort en noggrann sekretessprövning och intresseavvägning – är tillräckligt utförliga och innefattar det som kan vara relevant för den bedömning Kronofogdemyn- digheten ska göra.