frsrdg · H204JO1 · 2014-11-11 00:00:00 — O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T Kritik mot i och en befattningshavare där för bristfällig handläggning av framställningar från en målsägande om att få ta del av handlingar i en förundersökning (Dnr 2231-2013) Beslutet i korthet: En målsägande har inte någon rätt till insyn i en förun- dersökning motsvarande den rätt som enligt 23 kap. 18 § tillkommer den misstänkte. En begäran från en målsägande om att få ta del av handlingar i en förundersökning ska – oavsett om förundersökningen är pågående eller nedlagd – i stället behandlas i enlighet med bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet i 2 kap. tryckfrihetsförordningen. begärde hos polismyndigheten att få kopior av samtliga handlingar i en förundersökning där han var målsägande. En be- fattningshavare vid polismyndigheten nekade honom att ta del av handlingar trots att befattningshavaren inte var behörig att pröva frågan. Befattningsha- varen underrättade inte heller L.M. om hans möjlighet att begära att frågan hänsköts till polismyndigheten för ett skriftligt och överklagbart beslut. Po- lismyndigheten och befattningshavaren kritiseras för bristerna i handlägg- ningen. I en anmälan som inkom till JO framförde L.M. kritik mot i med anledning bl.a. av hur myndigheten handlagt framställningar från honom om att få ta del av handlingarna i en för- undersökning om urkundsförfalskning. anförde, som han får uppfattas, bl.a. att polismyndigheten efter det att han gjort en sådan fram- ställning ännu inte lämnat honom något besked i utlämnandefrågan och att han blivit berövad insyn i sitt ärende. Handlingar och muntliga upplysningar från polismyndigheten inhämtades. De muntliga upplysningarna lämnades av inspektören vid Västerorts po- lismästardistrikt, som () uppgav bl.a. följande. Han har samtalat med L.M. Han minns att L.M. , /2013, begärde att få ut handlingarna i den ak- tuella förundersökningen. uppgav att han ville ha ut handlingarna i händelse av att förundersökningen lades ned eftersom han i sådant fall hade för avsikt att begära överprövning av nedläggningsbeslutet. I slutet av feb- ruari 2013 återkom L.M. med en begäran om att få ut handlingarna. Vid båda tillfällena nekade han L.M. att ta del av handlingarna med hänvisning till förundersökningssekretess. Han kan inte minnas att han gav L.M. någon underrättelse om dennes rätt att få ett skriftligt och överklagbart beslut av polismyndigheten. [– – –] Förundersökningen lades ned på den grunden att brott ej kunde styrkas. nedläggningsbeslutet fattades läm- nade han över handläggningen av ärendet till sin kollega, kommissarien O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 Han minns inte om han gav några direktiv till såvitt gällde L.M.s begäran om att få ta del av handlingarna. uppgav vidare att såvitt han kände till hade L.M. endast fått ut den brottsanmälan han själv gett in. anmodades därefter att yttra sig beträffande handlägg- ningen av L.M:s framställningar om handlingsutlämnande. (biträdande länspolismästaren ) inkom med yttrande. Till grund för yttrandet låg bl.a. en promemoria upprättad av och upplysningar lämnade av , sektionschef vid polis- mästardistrikts kriminalenhet. Under ett avsnitt om rättslig reglering redovisade polismyndigheten bl.a. följande. Av 2.1 i föreskrift om handläggning av begäran om att få ta del av en allmän handling eller uppgift därur samt till- lämpning av offentlighets- och sekretesslagen (tjänsteföreskrift 187-A) föl- jer att undersöknings-ledaren ska anses ha samtliga handlingar i en på- gående förundersökning i sin vård. Leder åklagare förundersökningen ska lägst gruppchef eller motsvarande där ärendet handläggs anses ha samtliga handlingar i förundersökningen i sin vård. hade uppgett följande. […] , som vid tiden för begäran var ansvarig handläggare för ärende 0201-K174994-12, [har] efter begäran från L.M. gjort bedömningen att handlingarna i den då pågående förundersökningen, utöver anmälan, inte kunde lämnas ut med hänvisning till 18 kap. 1 § och 35 kap. 1 § [of- fentlighets- och sekretesslagen]. kan inte minnas om han gav L.M. någon underrättelse om dennes rätt att få ett överklagbart beslut av myn- digheten. Det står alltså klart att en sekretessprövning gjorts men det är oklart om underrättelsen enligt ovan har utförts. redovisade följande bedömning. konstaterar inledningsvis att ärende 0201-K174994-12 vid tiden för begäran var en polisledd pågående förundersökning och att i egenskap av handläggare enligt polismyndighetens tjänsteföre- skrift 187-A inte var behörig att pröva L.M.s begäran i första hand. Det får vidare, mot bakgrund av den utredning som finns i ärendet, bl.a. vid JO upprättad tjänsteanteckning , anses sannolikt att inte informerat L.M. om möjligheten att begära myndighetens prövning och att det krävs ett skriftligt beslut av myndigheten för att beslutet ska kunna överklagas. [– – –] understryker vikten av korrekt och skyndsam hand- läggning av begäran om att ta del av allmän handling. Med hänsyn till of- fentlighetsprincipens syfte, och antalet felaktigheter, ser polismyndigheten allvarligt på handläggningen av ärendet. tillser därför, genom Västerorts polismästardistrikt, att utbildning genomförs för polis- mästardistriktets kriminalenhet . Avslutningsvis tillägger polismyndigheten att jurist vid Västerorts polis- mästardistrikt har prövat L.M.s begäran, A095.868/2013, gen- om vilken de begärda handlingarna lämnades ut med vissa maskeringar. Förundersökningen var nedlagd. yttrade sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO Renfors följande. 2 014 /1 5:JO1 O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T Grundläggande regler om allmänna handlingars offentlighet finns i 2 kap. tryckfrihetsförordningen (TF). Enligt dessa bestämmelser har var och en rätt att ta del av en handling som förvaras hos en myndighet om den är inkommen till myndigheten eller upprättad där, förutsatt att den inte omfattas av sekretess (2 kap. 1–3 §§ TF). En allmän handling som får lämnas ut ska tillhandahållas genast eller så snart det är möjligt. Det ska ske på stället och utan avgift. Den som begär det har också rätt att mot avgift få en kopia av handlingen. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt. (Se 2 kap. 12 och 13 §§ TF.) Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas som begäran gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om det är nöd- vändigt för att ta ställning till om utlämnande får ske. Om en anställd vid en myndighet, enligt arbetsordningen eller på grund av särskilt beslut, har ansvar för vården av en handling är det enligt 6 kap. 3 § offentlighets- och sekretess- lagen (OSL) i första hand han eller hon som ska pröva om handlingen ska läm- nas ut. I tveksamma fall ska den anställde låta myndigheten göra prövningen, om det kan ske utan onödigt dröjsmål. Om en framställning om att få ta del av en handling inte kan tillmötesgås fullt ut ska den som gjort begäran underrättas om detta. Personen ska också underrättas om att han eller hon kan begära att frågan hänskjuts till myndig- heten för ett skriftligt och överklagbart beslut (6 kap. 3 § tredje stycket OSL). Rätten att få ett överklagbart beslut tillkommer sökanden oavsett om beslutet att inte lämna ut handlingen grundar sig på en sekretessbestämmelse eller på annan grund. har i de handlingar som hämtats in från polismyndigheten angetts som målsägande. En målsägande intar inte en partsställning under förundersök- ningen och innehåller inte någon bestämmelse om rätt för målsäganden till insyn i utredningen i detta skede, motsvarande den som enligt 23 kap. 18 § tillkommer den misstänkte. En målsägandes rätt att ta del av handlingar i en pågående förundersökning kan endast grundas på (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 1995/96 s. 29, dnr 2388- 1990). Detsamma gäller beträffande handlingar i en förundersökning som har lagts ned. Handläggningen av L.M:s framställningar ska alltså bedömas endast enligt . Som redovisats bör besked i en fråga om utlämnande av allmän handling normalt lämnas som begäran gjorts. har, som JO uppfattat honom, gjort gällande att polismyndigheten efter det att han begärt att få kopior av handlingarna i förundersök- ningen ännu inte gett honom något besked i utlämnandefrågan. Av utredningen framgår att L.M. begärde att få kopior av de aktuella handling- arna och att , med hänvisning till att handlingarna omfattades av för- undersökningssekretess, nekade honom att ta del av några andra handlingar än den brottsanmälan han själv gett in. Det har inte kunnat klarläggas exakt när O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 gjorde sina framställningar och hur snart lämnade honom be- sked med anledning av dessa. Det saknas därför underlag för att bedöma om de besked som lämnades gavs tillräckligt skyndsamt. Såvitt framkommit informerade inte vid något av tillfällena L.M. om möjligheten att begära att frågan om handlingsutlämnande skulle hänskju- tas till polismyndigheten för beslut. Detta borde givetvis ha skett. Enligt polismyndighetens tjänsteföreskrifter var inte behörig att pröva en begäran om utlämnande av de aktuella handlingarna. En sådan begä- ran skulle rätteligen i första hand ha prövats av undersökningsledaren. skulle alltså under alla förhållanden ha överlämnat L.M:s framställningar till undersökningsledaren. är den som handlagt L.M:s framställningar om handlingsutläm- nande och därmed haft det huvudsakliga ansvaret för att de inte hanterats på ett korrekt sätt. Även polismyndigheten, ytterst dess ledning, har dock ett ansvar för att se till att handläggningen lever upp till de krav som olika regelverk stäl- ler. Sammanfattningsvis ska såväl som polismyndigheten kritiseras för bristerna i handläggningen. Vad som har kommit fram i övrigt ger inte tillräcklig anledning till något uttalande från min sida. Kritik mot för handläggningen av framställningar om att få ta del av en nedlagd förundersökning (Dnr 3408-2013) Beslutet i korthet: En misstänkts rätt till insyn enligt 23 kap. 18 § rätte- gångsbalken upphör när en förundersökning läggs ned. En begäran från den enskilde om att få ta del av en nedlagd förundersökning bör därför som ut- gångspunkt handläggas i enlighet med bestämmelserna om allmänna hand- lingars offentlighet i 2 kap. tryckfrihetsförordningen. har i flera avseenden brustit i hanteringen av framställningar om att få del av en nedlagd förundersökning. Myndigheten har inte överlämnat en begäran till det polisområde som hade att pröva frå- gan om utlämnande, framställningar har inte handlagts i enlighet med tryck- frihetsförordningens skyndsamhetskrav och myndigheten har underlåtit att meddela ett överklagbart beslut när det begärdes. kan inte undgå kritik för bristerna. I en anmälan som kom in till JO framförde advokaten klagomål mot för handläggningen av hans framställningar om att få ta del av en förundersökning. 2 014 /1 5:JO1 O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T uppgav bl.a. följande. Som förordnad offentlig försvarare begärde han av , polisområde Lud- vika, att få ta del av en nedlagd förundersökning som rörde hans klient. underrättades han om att ärendet handlades av polisområde och ombads vända sig dit. Han begärde ut handlingarna från polisområde i ett fax den 16 Han skickade en påminnelse om sin begäran . fick han besked om att polismyndigheten hade beslutat att han inte skulle få ta del av handlingarna då han inte längre var förordnad som offentlig försvarare. Med stöd av en fullmakt från sin huvudman skickade han en ny begäran om att få ta del av handlingarna. ett överklagbart beslut för det fall hans begäran skulle avslås. fattade polismyndigheten beslut om att lämna ut vissa handlingar till honom, efter att polismyndigheten först hade kontaktat hans huvudman och kontrollerat om hon skrivit under den ingivna fullmakten. enligt myndigheten av sekretess. Han informerades även om att han kunde be om ett överklagbart beslut om han inte var nöjd med beslutet. Han fick del av beslutet och handlingarna . uppgav att han var kritisk till de långa handläggningsti- derna, till att han inte fått något överklagbart beslut trots begäran om det, och till att hans huvudman kontaktats trots att han genom fullmakten visat att han I de yttranden (tf. länspolismästaren dén) gav in redogjorde myndigheten för sina rutiner enligt tjänsteföreskrift Handläggning av begäran om att få ta del av allmän handling (187-1). ver anförde polismyndigheten bl.a. följande. Det är klarlagt att begäran inkom till myndigheten fredagen Den tjänsteman som tog hand om faxet ringde upp och informerade honom om att hand- lingarna fanns hos familjevåldsroteln i . Tjänstemannen minns inte om han själv vidarebefordrade begäran dit. Enligt polismyndighetens bedömning borde begäran utan oskäligt dröjsmål ha vidarebefordrats till familjevåldsroteln i i enlighet med vad som gäller enligt 4 § tredje stycket förvaltningslagen om myndigheternas service- borde också ha underrättats om detta. Någon begäran har inte diarieförts hos polismyndigheten detta datum. därför oklart om och i så fall när begäran inkom till myndigheten. mottog polismyndigheten ett fax där , i egen- skap av offentlig försvarare, begärde ut förundersökningen i 2000-K1147-13. O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 Skrivelsen diariefördes och fick diarienummer A049.837/2013. Med hänsyn till att begäran gjordes i egenskap av offentlig försvarare var det nöd- vändigt att klargöra om förordnandet fortfarande gällde. Tingsrätten upplyste handläggaren om att förordnande upphörde . Beslut i ärendet fattades . inkom en ny skrivelse där begärde kopior av handlingar i 2000-K1147-13, med bilagd fullmakt från personen som varit misstänkt. Det tidigare ärendet, A049.837/2013, avslutades i samband med beslutet som fattades . På grund av detta diariefördes den skrivelse som inkom på nytt och fick då diarienummer A063.741/2013. Handläggningen av denna begäran påbörjades omgående ge- nom att de begärda handlingarna hämtades från arkivet för att underlätta det fortsatta arbetet. Ärendet lades till den handläggare som hanterat det första ärendet. Hon var dock på kurs och återkom först . När handläggaren var tillbaka påbörjade hon handläggningen av ärendet. Med anledning av hur underskriften på fullmakten såg ut fann handläggaren anled- ning att anta att själv hade undertecknat fullmakten. ringde handläggaren upp huvudman och frågade henne om hon skrivit under en fullmakt rörande begäran om handlingar. Per- sonen uppgav att hon inte hade skrivit under någon sådan fullmakt men att hon däremot hade gett en muntlig fullmakt i samband med att för- undersökningen lades ned. Beslut i ärendet fattades och skickades till Advokatbyrå per post. gjorde bedömningen att kravet på skyndsam handlägg- ning inte hade uppfyllts avseende framställningarna den 2 respektive . När det gäller den kontakt som togs med klient anfördes följande. Den begäran som inkom gjordes med stöd av en fullmakt. [– – –] Tjänstemannen som gjorde sekretessbedömningen i detta ärende be- dömde att det fanns skäl att ifrågasätta fullmaktens äkthet varför huvud- mannen kontaktades för att utröna omständigheterna kring fullmaktens till- komst. bedömer att fullmakten är av sådan beskaffenhet att den kan läggas till grund för begäran då den gäller bland annat bevakning av talan mot åklagaren eller den saken eljest kan röra angående misshandel. Begäran om utlämnande av allmän handling får anses vara en del av bevak- ningen av talan för klientens räkning. Det är dock polismyndighetens bestämda uppfattning att en fullmakt som av någon anledning framstår som mindre trovärdig bör verifieras vilket lämpligen sker genom kontakt med huvudmannen. Beträffande klagomål på att han inte fått ett överklagbart be- slut trots att han begärt det angavs följande. 2 014 /1 5:JO1 O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T I den skrivelse som inkom uttalas att sökanden i annat fall önskar ett skriftligt beslut med tillhörande besvärshänvisning. Denna skri- velse har behandlats som en ny begäran då förutsättningarna för begäran har förändrats såtillvida att begäran gjordes med stöd av en fullmakt istället för förordnande som offentlig försvarare. Då detta har han- terats som ett nytt ärende är beslutet som fattades att anse som ett tjänstemannabeslut vilket, enligt 6 kap. 7 § OSL, inte är överklag- bart. uppgav avslutningsvis att man avsåg att vidta åtgärder för att bättre synliggöra och sprida tjänsteföreskriften genom att utbilda handläg- garna på den berörda enheten. I ett beslut anförde JO Renfors följande. Den som är part i ett ärende vid en myndighet har som regel rätt att ta del av det som tillförts ärendet, s.k. partsinsyn (se 16 § förvaltningslagen). Bestäm- melsen om partsinsyn enligt förvaltningslagen är dock inte tillämplig i polis- myndigheternas brottsbekämpande verksamhet (se 32 § förvaltningslagen). Beträffande förundersökningar regleras rätten till insyn i 23 kap. 18 § rätte- gångsbalken (RB). När en förundersökning läggs ned upphör emellertid den insynsrätt som tillkommer en misstänkt enligt den bestämmelsen eftersom det kan anses kvarstå någon misstanke. En rätt till insyn kan dock finnas enligt allmänna rättsgrundsatser (se bl.a. RÅ 1995 ref. 28 och RÅ 2001 ref. 27). En begäran från en enskild (eller dennes ombud) om att få ta del av handling- arna i en nedlagd förundersökning bör dock som utgångspunkt handläggas i enlighet med bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet i 2 kap. tryckfrihetsförordningen (TF). (Se JO 1999/2000 s. Enligt har var och en rätt att ta del av en handling som förvaras hos en myndighet om den är inkommen till myndigheten eller upprät- tad där, förutsatt att den inte omfattas av sekretess. En allmän handling som får lämnas ut ska tillhandahållas genast eller så snart det är möjligt. Det ska ske på stället och utan avgift. Den som begär det har också rätt att mot avgift få en kopia av handlingen. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt. Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas som begäran gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om det är nödvändigt för att ta ställning till om utlämnande får ske. Ett visst ytterligare dröjsmål kan vara ofrånkomligt om framställningen avser eller ford- rar genomgång av ett omfattande material. I sådana fall kan det vara lämpligt att successivt lämna besked om vad som kan lämnas ut. Om en anställd vid en myndighet har ansvar för vården av en handling, är det enligt 6 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (OSL) i första hand han eller hon som ska pröva om handlingen ska lämnas ut. I tveksamma fall ska den anställde låta myndigheten göra prövningen, om det kan ske utan onödigt dröjsmål. Beslutar den anställde att inte lämna ut handlingen eller del av den ska den som begär handlingen informeras om möjligheten att begära myndig- hetens prövning och att det krävs ett skriftligt beslut därifrån för att beslutet ska kunna överklagas. O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 En begäran om att ta del av en handling ska göras hos den myndighet som förvarar handlingen (2 kap. 14 § TF). I Regeringsrättens (numera Högsta för- valtningsdomstolen) avgörande RÅ 2007 ref. 68 uttalade domstolen att en en- skild som begär att få ta del av en allmän handling inte behöver vända sig till det ställe där handlingen förvaras med sin begäran, när myndigheten har lokaler på flera ställen. framställningar om att få ta del av handlingarna i den nedlagda förundersökningen ska i enlighet med vad som anförts ovan prövas utifrån . Av utredningen framgår att begäran togs emot av , polisområde , samt att han kontaktades och ombads skicka sin begäran till polisområde . Enligt faxade han därför sin begäran till polisområde . Om detta fax kommit fram till myndigheten har inte kunnat klarläggas. En myndighet ska se till att en framställning om handlingsutlämnande skickas vidare till den inom myndigheten som ska pröva frågan om utläm- nande. Polisområde och polisområde hör till en och samma myndighet. Polisområde borde därför ha skickat begäran vidare till polisområde . När det gäller framställningarna om att få del av den nedlagda förundersök- ningen den 2 respektive har skyndsamhetskravet i TF inte upp- fyllts. Med hänsyn till att uttryckligen begärde ett överklag- bart beslut i sin framställan borde ett sådant beslut enligt min mening också ha fattats. kan inte undgå kritik för bristerna i handläggningen av framställningar om handlingsutlämnande. 2 014 /1 5:JO1 O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T Kritik mot i med anledning av att nekats att annonsera på de s.k. kulturtavlorna (Dnr 2290-2012) Beslutet i korthet: i ne- kade att annonsera för evenemanget Art of the Streets på de s.k. kulturtavlorna med hänvisning till stadens generella policy mot klotter och liknande skadegörelse (klotterpolicyn). Grundlagarnas skydd för yttrandefriheten utgör enligt JO inget hinder för det allmänna att reglera i vilken utsträckning olika typer av budskap får spri- das på en annonsplats av det aktuella slaget. Sådana regler måste dock vara generella till sin karaktär och får inte diskriminera mellan olika budskap på grund av deras innehåll. Mot bakgrund bl.a. av att det varken i nämndens besked till eller i dess yttrande till JO framgått på vilket sätt nämnden ansåg att Rikste- aterns annonsaffischer var oförenliga med klotterpolicyn, framstår nämn- dens ställningstagande i frågan som godtyckligt. De s.k. kulturtavlorna är annonstavlor som är monterade på ca 1 000 belys- ningsstolpar i . Kulturtavlorna ägs av och upplåts för marknadsföring av kulturella evenemang i . Upplåtel- serna administreras av i ge- nom det privata bolaget . I en anmälan till JO begärde . att JO skulle utreda bl.a. om hade brutit mot regeringsformens krav att myndig- heter ska beakta allas likhet inför lagen och iaktta saklighet och opartiskhet, när nämnden nekat att annonsera för gatukonstevenemanget Art of the Streets på kulturtavlorna. . anförde bl.a. följande. anordnade 2011 gatu- konstevenemanget Art of the Streets. I syfte att annonsera för evenemanget hade tagit fram annonsaffischer målade av olika graffiti- och gatu- konstnärer. hade bokat kulturtavlorna för annonseringen hos . gick emellertid in i processen och förbjöd att annonsera med följande motivering. Enligt stadens policy om att INTE medverka eller STÖDJA verksamheter eller evenemang som inte tar klart avstånd från klotter, olaglig graffiti eller liknande skadegörelse. Eller som kan väcka intresse enligt ovan, kan vi ty- värr inte godkänna bokningen på kulturtavlorna. Beslutet, som fattades av enhetschefen vid nämndens trafik- kontor, fattades trots att offentligt hade tagit klart avstånd från ska- degörelse. Det finns flera exempel på att andra aktörer, som inte på samma sätt som tagit avstånd från skadegörelse i samband med de evenemang som O F F E N T L I G H E T O C H S E K R E T E S S S A M T Y T T R A N D E - O C H T R Y C K F R I H E T 2 014 /1 5:JO1 annonserna avsett, har tillåtits annonsera på kulturtavlorna. och har t.ex. tillåtits annonsera med affischer som kan associeras till graffiti. Trafik- och renhållningsnämndens agerande är såle- des inte sakligt grundat. anmodades att yttra sig. Av nämndens ytt- rande framgick bl.a. följande.