frsrdg · H204RS1 · 2014-12-15 00:00:00 — Enligt utredningens mening bör denna förmån betraktas som en del av de ekonomiska villkor som erbjuds ledamoten och ska därför enligt riksdagsordningen regleras i lag. Utredningen föreslår därför att en bestämmelse om ledamöternas möjlighet att använda parkeringsplatser tas in i det kapitel i ersättningslagen som rör resekostnadsersättning (kap. 4). Strukturen i den nya ersättningslagen Enligt utredningen är det viktigt för den nya ersättningslagens begriplighet och tillgänglighet att det redan i inledningen finns tydlig information om vad lagen innehåller. innehåller ersättningslagens första kapitel inledande bestämmelser om lagen och vissa definitioner. Utredningen föreslår att också den nya ersättningslagen inleds på detta sätt. Därutöver bör man överväga om det också bör införas en innehållsförteckning i lagen. Det har blivit allt vanligare att i särskilt omfattande lagar ta med en innehållsförteckning i en inledande paragraf, eftersom det är ett bra sätt att ge läsaren en överskådlig bild av lagens innehåll. Utredningen föreslår därför i pedagogiskt syfte att det i första kapitlet tas in en innehållsförteckning. De följande fyra kapitlen ska följa den nuvarande strukturen i ersättningslagen med ersättning till talmannen (2 kap.), arvode (3 kap.), resekostnadsersättning (4 kap.) och traktamente (5 kap.). Föreskriften om arbetsrum och övernattningsbostäder för ledamöter innehåller bestämmelser om ledamöternas rätt till övernattningsbostäder och arbetsrum, och i föreskriften om barnverksamhet finns regler om rätt till barnverksamhet. Utredningen föreslår att de grundläggande bestämmelserna om rätten till arbetsrum, övernattningsbostad och barnverksamhet tas in i lag i stället för i föreskrift och att frågorna regleras i den nya ersättningslagen. Delar av bestämmelserna i föreskriften om arbetsrum och 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG övernattningsbostäder för ledamöter och föreskriften om barnverksamhet ska därför enligt utredningen föras över till den nya lagen (6–8 kap.) medan bestämmelser om de närmare villkoren för rättigheterna tas in i de nya tillämpningsföreskrifterna och de allmänna råden. erbjuds ledamöterna viss vidareutbildning både genom och partigrupperna. Ett exempel på detta är språkutbildningar. Ut- redningen föreslår att ledamöternas möjlighet till vidareutbildning regleras i lagform. Bestämmelser om vidareutbildning tas in i det kapitel som också reglerar arbetsrum och teknisk och elektronisk utrustning (kap. 7). I övrigt anser utredningen att kapitelordningen ersättningslag i fråga om ålders-, sjuk- och efterlevandepension, inkomstgaranti och efterlevandeskydd, omställningsstöd och efterlevandeskydd, försäkrings- och företagshälsovårdsförmåner samt överklagande är logisk och bör behållas (9–15 kap.) Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över förslagen. () har dock framfört att man ytterligare bör överväga om SPV:s roll i administrationen av aktuella förmåner skulle kunna förtydligas i författningstexten. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen anser att utredningens förslag är väl avvägda och föreslår att de genomförs. Riksdagsstyrelsen delar vidare SPV:s bedömning om att det är angeläget att förtydliga SPV:s roll i administrationen. Därför föreslår riksdagsstyrelsen vissa förtydliganden i författningstexten när det gäller att ansöka om ålderspension, sjukpension och efterlevandepension och att anmäla förändringar av sjuk- eller aktivitetsersättning. kommer att fortsätta arbetet med att se över hur SPV:s administrativa roll ytterligare kan förtydligas. 5.1.3 Arvode vid sjukfrånvaro och föräldraledighet Riksdagsstyrelsens förslag: Bestämmelserna om ersättning vid sjukfrånvaro och vid föräldraledighet anpassas till vad som gäller för arbetstagare hos . Det tydliggörs att det för en ledamot gäller att arbetsdagsavdrag är detsamma som kalenderdagsavdrag. I 3 kap. 4 § första stycket ersättningslagen regleras från vilka arvoden avdrag ska göras om ledamoten är ledig från sitt uppdrag på grund av sjukdom. Vi- dare anges att avdraget ska göras i enlighet med de bestämmelser om sjukavdrag som gäller för arbetstagare hos men att avdraget ska beräknas 2014/15:RS1 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG på grundval av arvodet eller arvodena delat med antalet kalenderdagar . I bestämmelsens andra stycke regleras från vilka arvoden avdrag ska göras om en ledamot är föräldraledig och att arvodet eller arvodena ska minskas i enlighet med de bestämmelser som gäller för arbetstagare hos . Där finns dock inte någon bestämmelse om att avdraget ska beräknas på grundval av arvodet eller arvodena delat med antalet kalenderdagar . För arbetstagare i gäller Villkorsavtalen för arbetstagare hos myndigheter, som har tecknats mellan och de tre fackliga huvudorganisationerna Saco-S, och (villkorsavtalen). Villkorsavtalen reglerar bl.a. frågor om hur avdrag ska göras och vilka ersättningar som ska betalas vid sjukdom och vid föräldraledighet. För arbetstagare gäller olika typer av avdrag beroende på hur som avdraget ska göras. Vid ledighet om görs arbetsdagsavdrag, vid ledighet i följd görs kalenderdagsavdrag, vid ledighet under en hel kalendermånad görs månadsavdrag. Arbetsdagsavdraget uppgår till av månadslönen. Då utgår man från att arbetstagaren arbetar . Enligt gällande praxis har bestämmelserna om avdrag och ersättningar vid sjukdom och föräldraledighet för arbetstagare i förvaltningen tillämpats även när det gäller ledamöterna. Med hänsyn till att riksdagsledamöterna utövar sitt uppdrag görs dock inte något arbetsdagsavdrag, utan för en ledamot är arbetsdagsavdrag detsamma som kalenderdagsavdrag. Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag Utredningen har gjort vissa justeringar av den föreslagna lydelsen av 3 kap. 5 § i förhållande till motsvarigheten i den nuvarande ersättningslagen. I bestämmelsen anges att det ska göras kalenderdagsavdrag och att avdrag ska göras i enlighet med de bestämmelser om avdrag från lön vid sjukfrånvaro som gäller för arbetstagare hos . Riksdagsstyrelsen anser dock att det finns en brist i den föreslagna bestämmelsen i och med att det för arbetstagare hos finns flera olika typer av avdrag. Vidare anger inte bestämmelsen vilka ersättningar som en ledamot har rätt till vid ledighet på grund av sjukdom. För fullständighetens skull och för att anpassa bestämmelsen till rådande praxis bör den kompletteras så att det framgår att en ledamot som är ledig på grund av sjukdom har rätt till ersättningar i enlighet med de bestämmelser som gäller för arbetstagare hos . De bestämmelser som avses är de så kallade villkorsavtalen, och de ersättningar som betalas är sjuklön, sjukpenningtillägg och rehabiliteringstillägg. Det är inte lämpligt att ange ersättningarna direkt i lagtexten i och med att villkorsavtalen kan bli föremål för revideringar eller ersättas av andra avtal. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG att endast föreskriva att en ledamot som är ledig på grund av sjukdom har rätt till ersättningar i enlighet med vad som gäller för arbetstagare hos undviker man det faktum att det alltid inträder behov av lagändringar efter justeringar i kollektivavtalen. I och med att bestämmelsen kompletteras med vilka ersättningar en ledamot har rätt till bör bestämmelsen även ange hur betalningen av dessa ska göras. Eftersom avdrag från arvoden inte helt görs i överenstämmelse med de bestämmelser som gäller för arbetstagare hos bör detta framgå tydligt. Riksdagsstyrelsen föreslår därför att en bestämmelse införs med innebörden att avdrag från arvodena och betalning av ersättningarna görs i enlighet med de bestämmelser (om löneavdrag och lön under sjukfrånvaro) som gäller för arbetstagare hos med ett förtydligande om att det för en ledamot gäller att arbetsdagsavdrag är detsamma som kalenderdagsavdrag. I utredningens förslag till lydelse av 3 kap. 6 § andra och tredje styckena har enligt utredningen gällande praxis om utbetalning av föräldrapenningtillägg författningsreglerats. Riksdagsstyrelsen noterar dock att den föreslagna lydelsen inte fullt motsvarar gällande praxis. I likhet med vad som gäller vid ledighet på grund av sjukdom är det villkorsavtalen som reglerar vilka ersättningar som kan betalas till arbetstagare hos , och enligt praxis får även en ledamot rätt till dessa. Enligt villkorsavtalen har en arbetstagare som är ledig för barns födelse eller vård av adoptivbarn rätt till föräldrapenningtillägg, vilket i och för sig anges i utredningens förslag. Emellertid följer av villkorsavtalen att en arbetstagare som är ledig med tillfällig föräldrapenning också har rätt till tillägg vid tillfällig föräldrapenning. Detta har inte beaktats i utredningens förslag. Av samma skäl som när det gäller arvode vid sjukdom bör inte de specifika ersättningarna anges i lagtexten, i stället är det tillräckligt att det framgår att en ledamot som är ledig för barns födelse, vård av adoptivbarn eller är ledig med tillfällig föräldrapenning har rätt till ersättningar i enlighet med de bestämmelser som gäller för arbetstagare hos . I utredningens förslag anges att minskningen av arvode och betalningen av föräldrapenningtillägg ska göras i enlighet med de bestämmelser om minskning av lön och betalning av föräldrapenningtillägg som gäller för arbetstagare hos . Den föreslagna lydelsen tar dock inte hänsyn till att det är flera ersättningar än föräldrapenningtillägg som betalas och att det för en ledamot gäller att arbetsdagsavdrag är detsamma som kalenderdagsavdrag. Riksdagsstyrelsen föreslår att bestämmelsen justeras i enlighet med det. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 5.2 Förtydligande av ansvar Riksdagsstyrelsens förslag: ansvarar om annat inte är föreskrivet för att en ledamot erbjuds parkeringsplats, övernattningsbostad, arbetsrum, vidareutbildning, teknisk och elektronisk utrustning, barnverksamhet, försäkring och företagshälsovård. Uppgiften ska framgå av förvaltningens instruktion – lagen (2011:745) med instruktion för . har enligt lagen (2011:745) med instruktion för bland annat till uppgift att tillhandahålla resurser och service för talmannens, kammarens, utskottens och övriga riksdagsorgans verksamhet samt för riksdagsledamöterna och partikanslierna (se 1 §). Vidare ska förvaltningen besluta i frågor om ekonomiska förmåner enligt ersättningslagen och ansvara för arvoden och andra ersättningar till ledamöterna (se 2 §). Enligt samma bestämmelse ska förvaltningen också ansvara för att ledamöter som lämnar erbjuds stöd för övergång till förvärvsarbete. Utredningens överväganden och förslag hanterar frågor med anledning av parkeringsplatser, övernattningsbostäder, arbetsrum, vidareutbildning, viss teknisk och elektronisk utrustning, barnverksamhet, försäkring och företagshälsovård. Det ligger i linje med ansvarsområden att förvaltningen även fortsättningsvis ansvarar för dessa uppgifter. I förtydligande syfte föreslår utredningen att uppgifterna ska framgå av förvaltningens instruktion. Utredningens förslag är därför att instruktionen ändras på så sätt att det framgår att ansvarar för att en ledamot erbjuds parkeringsplats, övernattningsbostad, arbetsrum, vidareutbildning, teknisk och elektronisk utrustning, barnverksamhet, försäkring och företagshälsovård. Remissinstanserna har inte haft några synpunkter på förslaget. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen anser att förvaltningens instruktion ska förtydligas i enlighet med utredningens förslag. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 5.3 Stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete 5.3.1 Regelteknisk och redaktionell översyn Riksdagsstyrelsens förslag: Lagen (1999:1209) om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i upphävs och ersätts med en ny lag – lagen om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i . Det materiella innehållet i den föreslagna lagen stämmer huvudsakligen överens med dagens lag. Bestämmelser om rätten att inrätta ett kansli, ackreditering av politiska sekreterare och andra som är anställda av partigruppen samt samråd och redovisning av utbetalda stöd förs in i lagen. Vidare åläggs att betala stöden till partigrupperna och bemyndigas att bestämma storleken på stöden och meddela tilllämpningsföreskrifter. Riksdagsstyrelsens bedömning: Riksdagsstyrelsens föreskrift (2012:8) om visst stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i bör upphävas och ersättas med en tillämpningsföreskrift och allmänna råd till lagen om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i . Utredningens överväganden och förslag En ny lag, tillämpningsföreskrift och allmänna råd Vissa bestämmelser som regleras i föreskriften (RFS 2012:8) om visst stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i är enligt utredningens översyn av sådan vikt för folkrepresentationen och det politiska arbetet att bestämmelserna bör regleras i lag. Detta gäller rätten att inrätta ett kansli, ackreditering av politiska sekreterare och andra som är anställda av partigruppen samt samråd och redovisning av utbetalda stöd. Förhållandevis omfattande strukturella ändringar behöver därför göras i lagen om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i i form av förändrade kapitel- och underrubriker och numrering av paragrafer. Det är lämpligast att ändringarna görs i en ny lag. Utredningen föreslår således att lagen om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i upphävs och ersätts av en ny lag – lagen om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i . Bortsett från de nya bestämmelserna kommer det materiella innehållet i lagen huvudsakligen att stämma överens med dagens lag. Enligt utredningen ligger det ett stort pedagogiskt värde i att det till bestämmelserna i lagen finns tillhörande föreskrifter och allmänna råd som vägleder tillämparna. Utredningen gör därför bedömningen att riksdagsstyrelsens föreskrift om visst stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i bör upphävas och ersättas med en tillämpningsföreskrift och all- 2014/15:RS1 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG männa råd till den nya lagen om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i . Ett bemyndigande för riksdagsstyrelsen att meddela tillämpningsföreskrifter ska tas in i den nya lagen. Den nya lagens struktur Den befintliga strukturen i lagen består av underrubriker och löpande paragrafnumreringar. För att öka lagens överskådlighet föreslår utredningen att lagen strukturellt byggs upp med tydliga kapitelrubriker som grundas på den nuvarande lagens underrubriker. I syfte att underlätta tillämpningen av lagen föreslår utredningen att det förs in informativa underrubriker. Utredningen anser att det är viktigt att det redan i inledningen finns tydlig information om vad den nya lagen innehåller. Den första underrubriken i den nuvarande lagen innehåller inledande bestämmelser om lagen och vissa definitioner. Utredningen föreslår att också den nya lagen inleds på detta sätt, tillsammans med en innehållsförteckning där läsaren ges en överskådlig bild av lagens innehåll. De följande tre kapitlen ska i stort följa den nuvarande lagens struktur med basstöd till partigrupper (2 kap.), stöd för politiska sekreterare till riksdagsledamöter och andra arbetstagare på partigruppernas kansli (3 kap.) samt stöd till kostnader för riksdagsledamöters utrikes resor (4 kap.). Stöd till kostnader för riksdagsledamöters språkutbildning ges till partigrupperna, men stödet är inte författningsreglerat. Utredningen föreslår att de grundläggande bestämmelserna om utbetalning av stöd till kostnader för riksdagsledamöters språkutbildning regleras i lag och anser att frågan bör regleras i den nya lagen om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i . Utredningen anser att det är lämpligt att stöd till kostnader för riksdagsledamöters språkutbildning förs in i den nya lagens femte kapitel. Därefter följer stöd till en enskild ledamot som har blivit invald utan att tillhöra en partigrupp (6 kap.) och en redovisning av stöden (7 kap.). I de bestämmelser som reglerar basstöd till partigrupper respektive stöd till kostnader för politiska sekreterare och stöd till kostnader för riksdagsledamöternas utrikes resor är själva beloppen angivna i lagtexten (se 4, 10, 14 och 15 §§). Det framstår enligt utredningens uppfattning som något opraktiskt, eftersom det bör vara möjligt att ändra beloppen allteftersom förhållandena motiverar det. Beloppet för stöd till politiska sekreterare har beräknats med ledning av kostnaden för sekreterarens lön, som förändras i takt med den allmänna löneutvecklingen, och beloppet för utrikes resor följer kostnadsläget för resor. Utredningen föreslår därför att i den nya lagen åläggs att betala stöden till partigrupperna och att förvaltningen ges ett bemyndigande att bestämma stödens storlek. Beloppen bör anges i tillämpningsföreskrifterna till lagen. Bestämmelserna om basstöd reglerar de belopp som en partigrupp får för sitt arbete i . Utredningen anser att dessa bestämmelser har en sådan 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG grundläggande betydelse för partigruppernas arbete i att de trots det som har anförts ovan bör regleras i lag. Basstödet är ett belopp som inte ändras lika ofta som stöden till politiska sekreterare och utrikes resor. Remissinstanserna har inte haft några synpunkter på förslagen. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen anser i likhet med utredningen att en ny lag om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i bör införas och delar utredningens bedömning om vad som bör regleras i lagen. 5.3.2 Återbetalning av resestöd och språkstöd Riksdagsstyrelsens förslag: Stöd till kostnader för riksdagsledamöters utrikes resor och språkutbildning som en partigrupp mottagit , och som inte förbrukats , ska betalas tillbaka till . Lagen (1999:1209) om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i innehåller en bestämmelse om återbetalningsskyldighet. Den gäller för en partigrupp som inte återkommer till efter ett val (se 14 § andra stycket). En sådan partigrupp ska betala tillbaka de medel som lämnats för ledamöters resor i anledning av EU-samarbetet och som inte har förbrukats. För de övriga stöden gäller ingen återbetalningsskyldighet enligt lagen. I fråga om det oreglerade stödet till partigrupperna för ledamöters språkutbildning gäller emellertid att språkstöd inte förnyas innan det föregående stödet har använts. Om en partigrupp inte använder alla medel som den mottagit i stöd avräknas de resterande medlen från det belopp som ska betalas ut i stöd (se vidare avsnitt 5.4.2). Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag Stöd till kostnader för riksdagsledamöters utrikes resor och språkutbildning lämnas för att ge de enskilda ledamöterna bra förutsättningar att fullgöra sitt riksdagsuppdrag. Utredningen har när det gäller språkstödet föreslagit att om ett parti inte återkommer till efter ett val, bör återstående medel betalas tillbaka till . Riksdagsstyrelsen delar bedömningen att medlen bör återbetalas och anser att även resesstödet ska återbetalas. Vidare anser riksdagsstyrelsen att om en partigrupp inte använder medel som den mottagit för syftet, bör partigruppen återbetala de medel som inte förbrukats till . 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 5.4.1 Eventuella gränsdragningsproblem i regleringen av utrikes resor Riksdagsstyrelsens förslag: En bestämmelse som erinrar om att det finns regler om utrikes tjänsteresa i den nya lagen (2015:000) om ersättning till ledamöter tas in i den nya lagen (2015:000) om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i . I 4 kap. 3 a § ersättningslagen och dess tillämpningsföreskrifter finns bestämmelser om en ledamots enskilda utrikes tjänsteresor. är det de vice talmännen som fattar beslut om sådana resor. vid inrikes tjänsteresa gäller till övervägande del även vid tjänsteresor till utlandet, till exempel bestämmelser om kostnaderna vid val av färdmedel. Vid en utrikes tjänsteresa tillämpas, som huvudregel, det avtal om ersättning m.m. vid tjänsteresa och förrättning utomlands som har träffats av och de statsanställdas huvudorganisationer (se avtal om ersättning m.m. vid tjänsteresa och förrättning utomlands). En enskild utrikes tjänsteresa ska vara av värde för uppdraget som riksdagsledamot, och resan får företas i grupp. Det finns särskilda bestämmelser om hur och när en ansökan om en enskild utrikes tjänsteresa ska göras. Riksdagsstyrelsen fastställer ett belopp per valperiod för en riksdagsledamots enskilda utrikes tjänsteresor. Medel som inte använts till sådan tjänsteresa ska överföras till (se 4 kap. 3 a § andra stycket ersättningslagen). Det rambelopp som riksdagsstyrelsen fastställer för en riksdagsledamots enskilda utrikes tjänsteresor får under vissa förutsättningar även användas av den som är ersättare för ledamoten (se punkt 6 i tillämpningsföreskrifterna). Stöd till kostnader för riksdagsledamöters utrikes resor finns bestämmelser om stöd för riksdagsledamöters utrikes resor i lagen om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i . lämnar stöd till resekostnader för riksdagsledamöternas deltagande i samarbetet inom Europeiska unionen. Stödet lämnas till partigrupperna och uppgår till för en ledamot som tillhör partigruppen (se 14 §). Om ett parti inte återkommer till efter ett val ska de medel som inte har förbrukats betalas tillbaka till . Stöd lämnas också för deltagande i internationella konferenser utomlands och andra utrikes resor med för de första 20 mandaten som tillföll partiet i det senaste valet till och med för varje ytterligare mandat som tillföll partiet i valet (se 15 §). Stödet lämnas till partigrupperna. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG En partigrupp får inte bevilja en ledamot större stöd till kostnader för en utrikes resa än en anställd inom skulle ha erhållit för att i tjänsten delta i en motsvarande resa (se 16 §). Efter varje kalenderår ska partigrupperna redovisa till hur utbetalade resestöd har använts under det föregående budgetåret. Redovisningen ska innehålla uppgifter om riksdagsledamotens namn, resmål, tidpunkt för resan samt kostnad för resan med uppgift om huruvida bonuspoäng har utnyttjats för resan. Utredningens överväganden och förslag Ersättning för ledamöternas resor kan lämnas antingen direkt från i enlighet med 4 kap. 3 a § ersättningslagen eller från partigrupperna i enlighet med lagen om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i . För att ersättning ska lämnas enligt ersättningslagen krävs det att resan är av betydelse för uppdraget som riksdagsledamot. Lagen om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i omfattar utlandsresor, däribland resor som ledamöterna gör för att delta i samarbetet inom Europeiska unionen eller i internationella konferenser utomlands. Stödet från prövas av en av de vice talmännen medan stödet från partigrupperna prövas av den egna partigruppen. Om en resa uppfyller kraven både enligt ersättningslagen och enligt lagen om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i kan ledamoten välja att antingen ansöka om ersättning från eller från sin partigrupp. Ersättning för samma typ av resa kan således i vissa fall lämnas från två olika håll. Både det stöd som ges från och det som ges från partigrupperna är begränsade till vissa angivna belopp. Den kartläggning som utredningen har gjort har visat att det ibland kan vara så att till och med samma resa delvis bekostas med medel från och delvis med stödet från partigrupperna. Detta torde förekomma när något av stöden inte räcker till hela resan. Enligt utredningen har det emellertid inte framkommit något problem med att ersättning både lämnats från och från en partigrupp för samma del av en resa. Stöd till ledamöternas utrikes resor har lämnats både direkt till ledamöterna från och indirekt via partigrupperna.