frsrdg · H204JO1 · 2014-11-11 00:00:00 — JO, även när det handlar om kortvariga frihetsberövanden. I ett par större beslut (dnr 2054-2013 och 2572-2013) behandlas frågor om rätten till utomhusvis- telse i polisarrester och om rätten till information om rättigheter och verkstäl- lighetens innebörd för intagna i polisarrest. Granskningen visar att det brister i dessa avseenden på alltför många håll i landet. T I L L R I K S D A G E N 2 014 /1 5:JO1 att ta fram föreskrifter i dessa frågor. Det är angeläget att detta görs och att det sker skyndsamt. Många klagomål det gångna året har rört handläggningstiderna i ärenden om vapentillstånd. Det ledde till en granskning av landets samtliga polismyndig- heter som visade att det finns stora skillnader mellan dem. Fyra myndigheter hade genomsnittliga handläggningstider på ca 70–, vilket inte uppfyller förvaltningslagens krav på snabb handläggning. Vapenlagstift- ningen och tillståndsgivningen har stor samhällelig betydelse. Utdragna hand- läggningstider kan dessutom leda till att en vapenägare står utan tillstånd och därmed begår ett brott trots att förnyat tillstånd sökts . Även administrativa frågor kan ha betydelse från rättssäkerhetssynpunkt. JO kritiserade för att polisen haft svårigheter att få kontakt med jouråklagare för beslut om bl.a. frihetsberövanden. Ett nu aktu- ellt ärende rörde förhållandena och visade att problemen kvarstod trots att frågan utretts hos myndigheten (dnr 4865-2012). Ett sy- stem med en köfunktion för telefonsamtalen har tagits fram, och Åklagar- myndigheten har fortsatt arbetet med att förbättra tillgängligheten. Uppgifter som jag har fått pekar dock på att ytterligare förbättringar behövs, och jag kom- mer att följa upp detta. I ett par beslut (dnr 5875-2012 och 6153-2012) granskade jag några polis- myndigheters inlägg på Facebook och Twitter. Anmälarna hade vänt sig emot vissa inlägg som man uppfattade som hånfulla och med omdömen om enskilda personers åsikter, vilket borde ligga utanför polisens uppgifter. Jag kunde kon- statera att flera av de anmälda inläggen hade ett innehåll som gjorde att saklig- heten kunde ifrågasättas. De hade bitvis en raljerande ton som var mindre lämp- lig, och jag ifrågasatte också om polisen i sociala medier bör berätta om män- niskor i mycket utsatta situationer. Det regelverk som polisen tagit fram för sociala medier tar detta slag av synpunkter i beaktande. Det finns inte skäl att ifrågasätta att polisens deltar i sociala medier. Tvärtom kan det vara ett bra sätt att nå ut till grupper som kanske inte annars skulle intressera sig för polisens arbete. Ett uppmärksammat beslut (dnr 2978-2012) handlade om en omtalad händelse . fick polisen ta del av uppgifter som gav upphov till misstankar om att ett bombattentat planerades mot köpcentret i . Tre män kom att misstänkas, och de blev föremål för ingripande tvångsåtgärder. De var dock oskyldiga och det vi- sade sig att det fanns brister i utredningen som ledde till ingripandena mot dem och mot en fjärde man som skulle höras som vittne, ingripanden som också drabbade deras familjer. Tvångsåtgärder i ett tidigt skede av en brottsutredning kan självklart drabba den som senare visar sig vara oskyldig. Detta kan ske utan att något fel har begåtts. Ärendet visar att det alltid är viktigt att säkerställa att åtgärder som vidtas är förankrade i befintligt utredningsmaterial och att vitt- nesuppgifter verifieras med hjälp av objektivt konstaterbara uppgifter. Dessu- tom gav mig ärendet anledning att återkomma till frågan om rätten till försva- rare vid förhör om allvarliga brott. Det måste finnas en praktisk möjlighet att och genomföra brådskande förhör med misstänkta i närvaro av försvarare. 2 014 /1 5:JO1 T I L L Offentlighetsprincipen aktualiseras också i polisens verksamhet. Tryckfrihets- förordningens regler om allmänna handlingars offentlighet gäller ju även på detta område. Det finns dessutom bestämmelser i om rätt till insyn för den misstänkte i utredningen. I en del fall vållar samspelet mellan de olika regelverken problem. I ämbetsberättelsen finns fyra beslut som rör dessa frågor (dnr 1080-2013, 2058-2013, 2231-2013 och 3408-2013). De svårigheter – för att inte säga fallgropar – som möter den som ska till- lämpa offentlighetslagstiftningen illustreras av ett beslut om ett tjänstetillsätt- ningsärende (dnr 3529-2012). Västmanlandsmusiken – ett s.k. kommunalför- bund – anlitade ett rekryteringsföretag när man skulle anställa en direktör. När en person begärde att få del av handlingarna i anställningsärendet avslogs be- gäran med hänvisning till att handlingarna inte fanns hos förbundet. Förbundet hade avtalat med rekryteringsföretaget att det inte skulle ha tillgång till de in- tresseanmälningar eller andra handlingarna som företaget fått in. I praxis har tillgången till handlingar ansetts ha betydelse för skyldigheten att lämna ut så- dant som inte omfattas av sekretess. Jag riktade kritik mot kommunalförbun- dets arrangemang. Enligt min mening bör en myndighet inte träffa avtal som har till syfte att kringgå den grundlagsfästa rätten att ta del av handlingar i ett ärende hos myndigheten. Detta gäller oavsett vilken verkan ett sådant avtal kan anses ha. Rättsläget är komplicerat och oklart, och jag tror att det finns behov av ytterligare klargöranden av vad som gäller och hur myndigheter bör gå till väga när man anlitar rekryteringsföretag, för att både hålla sig till reglerna om offentlighet och genomföra en effektiv rekryteringsprocess. Centrala principer för förvaltningen Andra centrala, grundlagsfästa, principer för statlig och är kravet på saklighet och opartiskhet, principen om förvaltningsmyndigheter- nas självständighet samt meddelarfriheten och efterforskningsförbudet. Bland annat dessa principer är grundläggande för det allmännas verksamhet. För det mesta behöver tjänstemän i sin dagliga verksamhet inte tillämpa de aktuella bestämmelserna, eller ens fundera så mycket på dem. När det krävs måste dock kunskapen om dessa regler finnas, och man måste ha ”magkänsla” som säger att det är dags att tänka efter. fungerar det inte. I årets ämbetsberättelse finns ett antal exempel på detta från den kommunala verksamheten. En kommundirektör kritiserades i ett beslut för att ha skrivit ett e-postmed- delande som inte kunde uppfattas på något annat sätt än som ett försök att på- verka utgången av ett ärende hos en nämnd i kommunen. I ett annat ärende hade han framfört synpunkter på ett antal utfärdade p-böter, vilket i och för sig inte gav anledning till kritik men påvisade att en kommundirektör måste iaktta stor försiktighet vid kontakter som rör andra nämnders ärenden (dnr 6470- 2013). Behovet av att iaktta försiktighet visade sig också i ett beslut som rörde vissa uttalanden en kommunchef gjort med anledning av att ett antal lärare kritiserat kommunen (dnr 5051-2012). Han skulle bl.a. ha sagt att det var olyckligt med negativ publicitet för såväl kommunen som lärare och elever. Det är av stor T I L L R I K S D A G E N 2 014 /1 5:JO1 vikt att en myndighetschef undviker att uttala sig på ett sätt som av de anställda kan uppfattas som en uppmaning att inte använda sig av sin meddelarfrihet. Kommunchefen hade dessutom i ett samtal med en journalist frågat denne var han fått de kritiska uppgifterna ifrån. När journalisten invände mot frågan sa han att han ställt frågan utan närmare eftertanke och inte avsett att efterforska källan. Även om kommunchefen rättade sig var frågan självklart olämplig. Ett mer speciellt fall gällde en tjänst som stad tillhandahåller, nämligen möjligheten för arrangörer av kulturella evenemang inom kommunen att annonsera om dem på s.k. kulturtavlor (dnr 2290-2012). neka- des att annonsera för gatukonstevenemanget Art of the Streets med hänvisning till stadens klotterpolicy. Skyddet för yttrandefriheten hindrar inte det allmänna att reglera i vilken utsträckning olika typer av budskap får spridas på en an- nonsplats av det aktuella slaget. Sådana regler måste dock vara generella till sin karaktär och får inte diskriminera olika budskap på grund av deras innehåll. Kravet på saklighet och opartiskhet i 1 kap. 9 § regeringsformen måste själv- klart iakttas. Jag kunde konstatera att beslutet att neka annonseringen inte in- nehöll några egentliga skäl, och de skäl som angavs i yttrandet till JO tydlig- gjorde inte vilken bedömning nämnden gjort. Enligt min bedömning framstod nämndens ställningstagande som godtyckligt. Lika viktigt som att grundlagsfästa principer har genomslag i praktiken är att de lite mer vardagliga förvaltningsrättsliga reglerna och principerna följs. Efter iakttagelser av generella brister när det gäller akthantering och dokumentation i ärenden hos Arbetsförmedlingen inledde min företrädare en utredning om de rutiner och arbetssätt som tillämpas vid Arbetsförmedlingen. Jag fattade beslut i ärendet och fick anledning att rikta kritik mot att fastställda rutiner om dokumentation m.m. inte följdes och att rutinerna i vissa fall var oklara (dnr 3972-2012). Bristerna var omfattande och generellt förekommande, de och var av sådant slag att rätten att ta del av allmänna handlingar kunde äventyras. Det fanns alltså skäl att se allvarligt på dem. Enligt uppgifter jag fått del av ser även Arbetsförmedlingens ledning allvar- ligt på bristerna och arbetar målmedvetet för att komma till rätta med dem. Jag har inte tagit med något beslut i årets ämbetsberättelse som rör Migrations- verket. Det beror inte på att ärenden har saknats. Tvärtom finns det ett mycket stort antal klagomål på handläggningstiderna för verkets ärenden, liksom på brister i tillgänglighet för den som vill komma i kontakt med en handläggare angående sitt ärende. Jag har inlett en utredning för att granska dessa frågor mer generellt. Ärendet har visat sig vara svårbedömt. har, som man arbetar för att få ner handläggningstiderna, tvingats hantera en stor ökning av antalet ärenden framför allt beroende på ett stort antal asyl- sökande från . Jag får säkerligen anledning att återkomma i frågan. 2 014 /1 5:JO1 T I L L 4 JO som nationellt besöksorgan (NPM) JO:s uppgift som nationellt besöksorgan (NPM) är att genomföra regelbundna inspektioner och besök vid institutioner där människor hålls frihetsberövade samt att rapportera till internationella kontroll- och samarbetsorgan, allt på ett sådant sätt och i en sådan omfattning att JO bidrar till att åtaganden enligt tilläggsprotokollet till (Opcat) uppfylls. För att fullgöra uppgiften som nationellt besöksorgan biträds ombudsmännen av en särskild enhet, NPM-enheten. JO genomför dels ”traditionella” inspektioner, dels Opcatinspektioner. Un- der det senaste verksamhetsåret har vissa av de senare inspektionerna genom- förts under ledning av berörd JO, medan andra har genomförts av NPM- enheten på JO:s uppdrag. Information som inhämtas vid en Opcat-inspektion om bl.a. bemanning och bemötande, materiella förhållanden, möjlighet till kontakt med omvärlden, in- formation om rättigheter, tvångsåtgärder, möjligheterna till utomhusvistelse m.m. dokumenteras i ett protokoll som redovisas för respektive JO. Efter varje inspektion bestäms om JO bör inleda något initiativärende eller göra något ut- talande i protokollet med anledning av vad som framkommit. JO har varit verksam som nationellt besöksorgan . Arbetet har under dessa år inriktats på att bygga upp en inspektionsverksamhet som upp- fyller kravet i Opcat på regelbundna besök på platser där människor hålls fri- hetsberövade. De platser som ska inspekteras inom ramen för Opcat har iden- tifierats till att i första hand avse fängelser, häkten, polisarrester, inrättningar för psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård, för- varslokaler samt Statens institutionsstyrelses (SiS) särskilda ungdomshem och LVM-hem. De enskilda inspektionsobjekten har bestämts bl.a. utifrån princi- pen att Opcatverksamheten bör avse andra platser än sådana som JO inspekterat i den traditionella tillsynsverksamheten. Vidare har platser där fri- hetsberövade ofta har begränsad kontakt med omvärlden och omsättningen av frihetsberövade är hög, t.ex. polisarrester och häkten, prioriterats. Verksam- heten har koordinerats med de inspektioner som planerats på respektive till- synsavdelning. Under de tre verksamhetsåren som nationellt besöksorgan har 96 Opcat-in- spektioner genomförts, och ombudsmännen har beslutat att inleda 16 initiativ- ärenden. Samtliga polismyndigheter har inspekterats. Inspektionerna av polisarrester har resulterat i tre initiativärenden. I två av dessa ärenden har JO Renfors under detta verksamhetsår fattat beslut. Besluten rör frågan hur polis- myndigheterna säkerställer att intagna i arrest ges möjlighet till utomhus- vistelse och om, när och hur intagna i arrest informeras om sina rättigheter och verkställighetens innebörd. Inom ramen för Opcatverksamheten har 20 av lan- dets 33 häkten inspekterats. Tillsammans med de 10 inspektioner som ägt rum inom ramen för den berörda tillsynsavdelningens inspektionsverksamhet har totalt 30 häkten inspekterats . Verksamheten kommer i fort- sättningen att utvecklas med inriktning på frågor om uppföljning m.m. i syfte att stärka respekten för de frihetsberövades mänskliga rättigheter. T I L L R I K S D A G E N 2 014 /1 5:JO1 Under verksamhetsåret har 31 Opcatinspektioner genomförts (varav 9 inom chefsJO Furas ansvarsområde, 6 inom JO ansvarsområde och 16 inom JO Renfors ansvarsområde). Antalet inspektioner har minskat sedan fö- regående år, vilket beror på att NPM-enheten varit underbe- mannad. Totalt har tagits i anspråk för inspektionerna, vilka huvud- sakligen har ägt rum . En polisarrest har inspekterats på kvällstid. Antalet anmälda och oanmälda inspektioner har varit ungefär lika stort. Sammansättningen av besöksteamen har varierat beroende på institution- ernas storlek och eventuella säkerhetsklass. Andelen Opcatinspektioner med deltagande av personal från berörd tillsynsavdelning har på grund av NPM- enhetens underbemanning ökat till mer än hälften. Flera av de genomförda inspektionerna har skett på platser som inte tidigare inspekterats av JO och i något fall inte heller av en ordinarie till- synsmyndighet, bl.a. , Rättspsykiatriska undersöknings- avdelningen i . En viktig del i arbetet ur ett förebyggande perspektiv är den dialog som i samband med inspektionerna förs med företrädare för myndigheterna. har därutöver särskilda möten ägt rum med företrädare för SiS och Rikspo- lisstyrelsen avseende myndighetsspecifika frågor som iakttagits vid Opcatin- spektionerna. På uppdrag av chefsJO Fura har NPM-enheten under verksamhetsåret inspek- terat fem av Kriminalvårdens häkten och två anstalter. Efter en inspektion av häktet (dnr 6386-2013) uttalade chefsJO Fura att lokalerna för häk- tesverksamheten framstår som direkt olämpliga för bedrivande av häktesverk- samhet, bl.a. eftersom de är anpassade och avsedda för betydligt kortare fri- hetsberövanden än vad som är aktuellt i samband med häktning. Vidare ansåg hon att isoleringsgraden för intagna i häktet är betydligt högre än i andra häkten på grund av att det saknas gemensamhetsutrymmen och en mot- ionslokal. Även bostadsrummen uppvisar brister avseende ljusinsläpp. ChefsJO Fura anförde att hon ställer sig ytterst tveksam till om den nuvarande utformningen av verksamheten är förenlig med lagstiftarens intentioner rö- rande behandling av intagna i häkte. Under ledning av genomfördes två Opcat-inspektioner av häktena och . Vid inspektionen av häktet (dnr 715-2014) besökte chefsJO Fura häktets lokal för inskrivning och fick en re- dogörelse för hur inskrivningen av intagna genomförs. Detta föranledde henne att uttala att hennes utgångspunkt är att det inte är rimligt att de intagna har möjlighet att höra informationsöverlämningar, andra intagnas samtal med per- sonal i samband med suicidscreening m.m. Framför allt ansåg hon att invänd- ningar kan göras ur ett integritetsperspektiv. När Kriminalvården genomför su- icidscreening ska det inte vara möjligt för andra intagna att höra denna inform- ation, alldeles oavsett om man som intagen blir identifierbar för andra som vis- 2 014 /1 5:JO1 T I L L tas i inskrivningslokalen eller inte. ChefsJO Fura pekade på 1 kap. 4 § häkte- slagen (2010:611), där det anges att intagna ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet, och hon menade att Kriminalvården måste vidta åtgär- der för att säkerställa att rutinerna vid inskrivningen i häktet utan dröjsmål ändras så att dessa risker undanröjs. Opcatinspektioner av SiS särskilda ungdomshem och LVM- hem samt den psykiatriska tvångsvården och den rättspsykiatriska vården Under verksamhetsåret inspekterades tre LVM-hem. Ett särskilt ungdomshem inspekterades under ledning av . Vidare inspekterade NPM-enheten på uppdrag av JO en psykiatrisk avdelning som vårdar patienter enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och , rätts- psykiatriska undersökningsavdelningen i . Inspektionen av (dnr 5229-2013) föranledde JO att inleda ett initiativärende som rör frågan om omhändertagande av tidskrifter, tidningar m.m. Vidare uttalade sig JO bl.a. om avsaknaden för intagna av skydd mot nederbörd vid utomhusvistelse och pekade på att mot tortyr m.m. (ion of Torture and Inhuman or Degrading Treatment or Punishment, CPT) vid sitt senaste besök i påtalat detta behov. Hon fann det anmärk- ningsvärt att valt att inte följa denna rekommendation vid nybyggnation av de nuvarande lokalerna. Opcatinspektioner av polisens arrester och förvar Under verksamhetsåret har sammanlagt 15 polisarrester inspekterats, och in- spektion av i har genomförts. JO Ren- fors ledde två av inspektionerna. Inspektionerna av polisens arrester föranledde JO Renfors att uttala sig bl.a. om vikten av noteringar om den frihetsberövades status vid tillsyn (dnr 626- 2014) och av att avvisitering av kvinnor inte sker i kameraövervakade rum (dnr 5260-2013). Vidare ifrågasatte hon att, vid beslut om insättning i cell, en s.k. förmansprövning sker med hjälp av kamera och telefon när ansvarigt ett befäl för förmansprövning finns i en annan del av polishuset (dnr 2187-2014). JO Renfors anförde att det närmast är att jämföra med förmansprövning på distans, se JO 1998/99 s. 116, och att polismyndigheten bör överväga att ändra denna ordning. Ett av JO:s övergripande mål för verksamheten är att främja den internationella spridningen av idén om rättslig kontroll genom oberoende ombudsmannain- stitutioner. I arbetet mot det målet har JO genomfört bl.a. följande aktiviteter. T I L L R I K S D A G E N 2 014 /1 5:JO1 JO har tagit emot 24 utländska besök för information om JO:s verksamhet, bl.a. av en delegation med tjänstemän från , , , , , , och . stod JO värd för ett nordiskt ombudsmannamöte. Mötet hölls i , och cirka 30 deltagare från de nordiska ombudsmannainstitution- erna i , , , , , och del- tog. Sådana möten anordnas och har som syfte att ge de nordiska kollegorna tillfälle att dryfta aktuella frågor av gemensamt intresse. Bland de ämnen som diskuterades kan nämnas ombudsmannen som nationellt besöksor- gan enligt Opcat (det fakultativa protokollet till konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förned- rande behandling eller bestraffning), ombudsmannen och de nationella institut- ionerna för mänskliga rättigheter, ombudsmannens tillsyn över privata aktörer och över tillsynsmyndigheter, ombudsmannen och det internationella arbetet samt ett förslag till utbyte på tjänstemannanivå i utbildningssyfte och anord- nande av gemensamma seminarier för tjänstemännen vid de nordiska ombuds- mannainstitutionerna. Vidare har justitieombudsmännen och tjänstemän hos JO aktivt deltagit i utländska konferenser och seminarier, bl.a. ett seminarium anordnat av Euro- peiska ombudsmannen inom nätverket för ombudsmannainstitutioner inom Europeiska unionen m.fl. Medlemmarna i nätverket utbyter information om och bästa praxis under seminarier och möten, i ett regelbundet ny- hetsbrev, i ett elektroniskt diskussionsforum och genom en daglig elektronisk nyhetstjänst. Slutligen kan nämnas att ChefsJO Fura, i egenskap av styrelseledamot, till- sammans med medarbetare från den internationella enheten deltagit, i det ar- bete som utförs av såväl () som IOI:s europeiska avdelning. IOI, som etablerades 1978, är en global organisation för samarbete mellan självständiga, huvudsakligen parlamentariska, ombudsman- nainstitutioner. I samarbetet deltar ca 155 ombudsmannainstitutioner från mer än 90 länder från alla världsdelar. 2 014 /1 5:JO1 T I L L Bilaga 1 innehåller ärendestatistiken för verksamhetsåret. Bilaga 2 innehåller en förteckning över besvarade lagstiftningsremisser. Bilaga 3 innefattar redovisning av dels framställningar och överlämnanden av beslut till respektive regeringen, dels åtal, anmälningar för vidta- gande av disciplinära åtgärder samt överlämnanden av ärenden till andra myn- digheter. I bilaga 4 redovisas inspektioner och myndighetsbesök, samråd med riksda- gens konstitutionsutskott samt justitieombudsmännens och vissa tjänstemäns deltagande i konferenser, seminarier och utbildningsverksamhet m.m. inom . Bilaga 5 innehåller en redovisning av JO:s internationella samarbete. Instruktionen i aktuell lydelse finns som bilaga 6. Arbetsordningen i aktuell lydelse finns som bilaga 7. En redogörelse för personalorganisationen under verksamhetsåret finns i bi- laga 8. Bilaga 9 innehåller sakregister. Bilaga 10 innehåller en engelskspråkig sammanfattning av ärendestatistiken och de beslut som finns med i ämbetsberättelsen. A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 014 /1 5:JO1 Kritik mot tre domare vid för ett beslut om besiktning av en fastighet (Dnr 5904-2012) Beslutet i korthet: I ett tvistemål beslutade domstolen att käranden skulle få genomföra en besiktning av svarandenas fastighet och att svarandena hade att bereda käranden tillträde till fastigheten. Beslutet saknar stöd i lag och de domare som fattade beslutet får kritik. I en anmälan, som kom in till JO , framfördes klagomål mot angående långsam handläggning av ett tvistemål (JO:s ärende dnr 5210-2012). Handlingar i tingsrättens mål T 6511-08 begärdes in och granskades. Jag avskrev anmälan . Vid genomgången av de från tingsrätten inhämtade handlingarna noterade jag dock ett beslut da- terat genom vilket tingsrätten biföll kärandens begäran om att få genomföra en egen besiktning av den i målet aktuella fastigheten. I be- slutet angavs att det innebar att svarandena hade att bereda käranden tillträde till fastigheten och det på fastigheten uppförda huset. Jag beslutade att ta upp saken till utredning i ett särskilt ärende. Tingsrättens beslut i mål nr T 6511-08 tillfördes JO:s akt. Beslutet är fattat av rådmännen och keberg samt tingsfiskalen . Därefter remitterades ärendet till tingsrätten som anmodades att yttra sig över vilket lagstöd som fanns för beslutet att bifalla kärandens begäran om be- siktning och att i beslutet ange att det innebar att svarandena hade att bereda käranden tillträde till fastigheten och huset. Tingsrätten (lagmannen ) kom in med ett remissvar och hänvi- sade till ett bifogat yttrande från f.d. rådmannen som var ordförande i rätten då det aktuella beslutet fattades. Till remissvaret var även fogat ett yttrande från enhetschefen på den enhet som handlagt målet, rådman- nen , som delade den uppfattning och de synpunkter som Per- framförde i sitt yttrande. Anmodad yttra mig över tingsrättens beslut i mål T 6511-08 får jag efter samråd med och anföra följande. Som framgår av beslutet hade käranden under målets handläggning åt- skilliga gånger begärt antingen syn på eller att få utföra egen besiktning av fastigheten. Käranden hade framhållit att han inte hade fått närvara vid sva- randenas egen besiktning av fastigheten och att han ville anlita opartisk be- siktningsman. 2 014 /1 5:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M .