frsrdg · H204JO1 · 2014-11-11 00:00:00 — Efter att lagt på luren kommer han på att han glömde ta åklagarens namn varpå ringer upp samma nummer igen men det är upptaget. 24:8 förhör genomförs . Under resten av natten fram till skrivande stund har PA och undertecknad PA ringt numret minst en gång och det har tutat upptaget . Detta medan vi har en frihetsberövad 17-åring som vi vill ha beslut om. Det aktuella gripandet hävdes av åklagare kl. 8.38. 2 014 /1 5:JO1 Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N Med anledning av uppgifterna i promemorian anmodades att yttra sig över frågan om vilka svårigheter som polisen möter med att utanför kontorstid komma i kontakt med jouråklagare. (rikspolischefen ) uppgav i yttrandet bl.a. följande. Vid polismyndigheterna i , , , , Sö- dermanland, och synes några problem med att komma i kontakt med jouråklagaren inte föreligga eller i vart fall före- komma endast undantagsvis. Vid polismyndigheterna i , samt i i synes något generellt problem inte heller finnas. Väntetider finns men inte på sådant sätt att det framförs att det skulle utgöra ett problem för rättssäkerheten. har istället framfört att det för- hållandet att åklagarna är för orutinerade är ett större problem. I an- ser man att det under vardagskvällar och nätter finns ett större problem än . Det kan då vara väntetid . Det främsta skälet till att problemen synes mindre i dessa län är att det oftast finns mer än en åklagare i tjänst under jouren och främst då helgjouren. I , som är den fjärde största myndigheten, kan vänteti- den vara lång så att den varit . Polis- myndigheten har framfört att detta kan utgöra ett rättssäkerhetsproblem att åklagaren är så hårt belastad. instämmer i detta. Är vän- tetiden så lång måste den generellt sett utgöra en fara för rättssäkerheten och är därmed inte acceptabel. I har problem påtalats men det synes inte ha förbättrats. I är väntetiden generellt sett men vänteti- derna har förkortats då man har två jouråklagare i tjänst. I polismyndigheterna i , , , och samt påtalas att väntetiderna är någon timme eller där- utöver. Om en person som t.ex. är frihetsberövad sitter omhändertagen längre än nödvändigt på grund av dessa väntetider föreligger enligt Rikspo- lisstyrelsen brister i åklagarens joursystem som måste åtgärdas . kan således konstatera att polismyndigheterna anser att det är upptaget då kontakt ska tas med åklagare per telefon och att det generellt sett alltid förekommer kortare eller längre väntetider. I huvudsak förekommer minst en halv timmes väntetid men ofta längre. sy- nes inte helt ovanlig och väntetider på förekommer. Att kortare väntetider uppstår kan nog inte undvikas och får accepteras. En väntan i telefon innebär dock inte bara att polisen förhindras att utföra andra arbetsuppgifter utan även att en enskild person får vänta på besked och därigenom kanske berövas friheten än vad som annars skulle vara fallet. När väntetiden innebär att en person får sitta omhänder- tagen på grund av att åklagaren inte är tillgänglig är detta inte acceptabelt ur ett rättssäkerhetsperspektiv. förutsätter att frågan om väntetider i de län där de utgör ett problem åtgärdas av åklagaren. Med anledning av vad som framkommit anmodades att yttra sig över vad som framkommit om polisens möjlighet att utanför kontorstid komma i kontakt med jouråklagare. Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N 2 014 /1 5:JO1 (vice riksåklagaren ) inkom den 27 feb- ruari 2013 med yttrande. I yttrandet redogjorde myndigheten för hur jourverk- samheten är organiserad och uppgav följande. Jourverksamhetens organisation inom Åklagarväsendet har utvärderats och anpassats för att möta de högt ställda krav som finns. Den senaste stora översyn som gjordes presenterades i no- vember 2010. Förslagen i den översynen ledde bl.a. fram till de föränd- ringar som infördes i föreskrifter om åklagares jour- och beredskapstjänstgöring (ÅFS 2005:17) (jourföreskrifterna) som trädde i kraft . [– – –] Det framgår av föreskrifterna hur jourverksamheten är organiserad inom Åklagarväsendet. Där anges det bl.a. att delas upp i sex jourområ- den; norr, mitt, , öst, väst och syd. Jourområdena ansvarar för jouren i vissa geografiska områden och svarar mot två eller flera polismyn- digheter. till och nätter , tisdag, tjänstgör det en åklagare per jourområde bortsett från i där det tjänstgör två åklagare. Kvällar till och nätter och söndag är bemanningen densamma med det undantaget att det är två jouråklagare vardera även i väst och syd. , och andra dagar när det inte är ordinarie arbetstid arbetar det två jouråklagare i vardera , öst, väst och syd. Även i norr och mitt svarar två åklagare för jouren främst ge- nom att en åklagare med häktningsberedskap i mån av tid fullgör jour, utö- ver ordinarie jouråklagare. Även i flera av de andra distrikten är jouren för- stärkt genom att de åklagare som fullgör häktningsberedskap i mån av tid även fullgör jour. Jouråklagaren ansvarar för handläggningen av frågor rörande förunder- sökning eller motsvarande som aktualiseras under jourtjänstgöringen, om saken inte utan olägenhet kan anstå till kontorstid, 2 § första stycket jour- föreskrifterna. Det innebär främst att åklagaren hanterar ärenden med gripna och anhållna. Polisen anmäler de som grips till jouråklagaren. Åkla- garen har därefter att ta ställning till frågor som t.ex. om anhållandeförhör ska hållas, anhållandefrågan, DNA-topsning, daktning, kroppsbesikt- ningar, beslag och husrannsakan. Fortsatta direktiv ska också lämnas och följas upp. Frågor om försvarare och eventuellt häktning uppkommer också i många fall. Därutöver hanterar jouråklagaren en mängd andra frågor som exempelvis behov av särskild företrädare för barn, direktiv i andra bråds- kande ärenden än de med frihetsberövade och internationella fri- hetsberövanden som t.ex. europeisk arresteringsorder. Frågor om tvångs- medel i ärenden som inte avser en gripen är också vanligt förekommande, det kan gälla exempelvis reell och personell husrannsakan, anhållande i ute- varo, hämtning till förhör, hemliga tvångsmedel, kontrollerade leveranser och provokation. Under jourtid kan åklagare också behöva utfärda kontakt- förbud, tillträdesförbud samt strafförelägganden för personer som saknar hemvist i riket. Beredskapsåklagaren fullgör främst åklagarens uppgifter i samband med häktningsförhandlingar. Åklagarna vid Riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål, Riksenheten för polismål och Åklagarkammaren för säkerhetsmål har särskilda organi- sationer för beredskap av sina respektive ärenden. I större och mer komplicerade förundersökningar behåller den ordinarie åklagaren förundersökningsledarskapet även under jourtid och kontaktas direkt för brådskande direktiv och beslut. Den ordinarie åklagaren tar då också hand om de eventuella häktningsförhandlingar som äger rum under beredskapstid. 2 014 /1 5:JO1 Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N En kammarchef har möjlighet att besluta att jouren ska förstärkas om det bedöms som nödvändigt med hänsyn till arbetssituationen, 2 § andra stycket jourföreskrifterna. Så sker exempelvis vid vissa händelser som för- utses vara arbetskrävande. har dessutom numera en presstjänst som är beman- nad dygnet runt. Åklagarnas jourtelefoner används efter detta i liten ut- sträckning för samtal från media. hade inhämtat upplysningar från de samordningsansva- riga cheferna för respektive jourområde och uppgav att dessa sammantaget gav visst stöd åt polisens uppfattning att ”jouråklagarna är belastade och att det i vart fall och i vissa områden kan bli väntetider”. Åklagarmyndig- heten redovisade också viss statistik men angav att det är svårt att dra några säkra slutsatser av statistiken. Enligt myndigheten pekar materialet dock på att tillgängligheten i klart övervägande fall får anses vara god. Avseende möjligheten att komma i kontakt med jouråklagare per telefon uppgav följande. Under jourtid så sker kontakterna mellan polisen och jouråklagarna i prin- cip uteslutande per telefon. Jouråklagaren har ett jourtelefonnummer som polisen ringer till. När det är två jouråklagare i tjänst i samma område har de varsitt telefonnummer och de ansvarar i princip för var sitt geografiskt område. Det finns ingen ”köfunktion” så om linjen är upptagen får polisen lägga på och försöka ringa upp igen . Detta medför att vid belastning på jourtelefonen så kan möjligheten att komma fram till åklagaren vara be- roende av både hur ofta polisen försöker komma fram och turen att ringa vid rätt tillfälle. köper telefonitjänster från Polisen och betjänas därmed av Polisens växel. har ett önskemål om förbättrade växelfunktioner. För jourtelefonerna utgörs önskemålen bl.a. av en köfunktion och en möjlighet att mäta kötider. Poli- sens telefonisystem har inte möjlighet att fullt ut möta dessa önskemål. genomförde en upphandling för att få till stånd en ny telefonilösning. På grund av omständigheter utanför myndig- hetens kontroll kunde upphandlingen inte slutföras. och polisen har , bl.a. i anledning av vad som framkommit i detta ärende och myndigheternas gemensamma intresse av att polisen ska kunna nå fram till jouråklagarna i rimlig tid, fört förnyade diskussioner om att skapa tekniskt stöd för telefonköer till journumren. Från har man nu presenterat en lösning som innebär att det ska vara möjligt med telefonkö till åklagarnas journummer. Det finns goda skäl att tro att förslaget om telefonköer till jourområdena ska kunna realiseras . Det kommer dock inte att vara möjligt att mäta kötider och liknande inom ramen för den köfunktion som planeras. avser att genomföra en ny upphandling för myndighetens samlade telefonitjänster vari jourtelefo- nerna är en viktig del. En del i kravspecifikationen för den upphandlingen är att det ska finnas en köfunktion till jourtelefonerna och att kötiderna ska kunna mätas. Avslutningsvis uppgav följande. En av åklagarnas huvuduppgifter är att ansvara för förundersökningar och fatta beslut i allehanda tvångsmedelsfrågor. Mot bakgrund av de för en- skilda mycket ingripande beslut som fattas så är det självfallet av yttersta vikt att poliser och åklagare ges förutsättningar att utföra sitt arbete med dessa frågor på ett rättssäkert och korrekt sätt. Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N 2 014 /1 5:JO1 som polisen har ansvar för att organisera sina respektive verksamheter så att förundersökningar och därmed sammanhängande tvångsmedel kan handläggas på ett sådant sätt även under jourtid. följer löpande jourverksamheten och tittar på dess organisation och omfattning. Den senaste större översynen gjordes i no- vember 2010. Mot bakgrund av den översynen genomfördes sedan ett antal förstärkningar med bl.a. dubbleringar i flera av jourområdena. Det som framkommit i detta ärende, genom bl.a. yttrandena från de olika polismyndigheterna och de jourområdesansvariga kammarcheferna, är att det kan finnas problem med tillgängligheten hos jouråklagarna, i vart fall under vissa tider och på vissa platser. Underlaget är dock inte sådant att man kan uttala sig om hur stort problemet är och inte heller basera riktade insatser på det. Varken polisen eller har haft möjlig- het att göra en mätning av eventuella väntetider. [– – –] Som beskrivits ovan så kommer det troligen [2013] att införas telefonköer till jourområdena. Genom denna tekniska förbättring så kommer polisen att kopplas fram i tur och ordning och ingen riskerar att inte komma fram för att någon annan ”hinner före”. Det finns anledning att tro att systemet med telefonkö kommer att medföra att de längsta upplevda ”väntetiderna” kortas väsentligt. avser att upphandla ett nytt telefonsy- stem. I kravspecifikationen vid upphandlingen av det nya telefonsystemet ingår att kötider ska kunna mätas. Om detta önskemål kan tillgodoses skulle det skapas goda möjligheter att följa upp de förändringar som planeras och få ett bra underlag för att vidta adekvata åtgärder om kötiderna skulle visa sig vara långa. Frågan om jourens utformning, bemanning och tekniska system kommer fortsatt att bevakas inom . För bästa effektivitet och rättssäkerhet är det också nödvändigt att samarbeta kring jourfrågorna mel- lan och polisen. Polisen står inför en större organisat- ionsförändring 2015. Även inom övervägs nu en an- passning av organisationen. En av utgångspunkterna är att de allmänna åklagarkamrarna bör reduceras till högst tio och att inriktningen bör vara att kamrarna har motsvarande geografiska upptagningsområden som poli- sens framtida regioner likväl som en anpassning till polisens framtida nat- ionella operativa avdelningar. Förslag till utgångspunkter för organisations- anpassningen är nu på remiss inom myndigheten och avsikten är att ett in- riktningsbeslut ska fattas senare i vår. Den anpassade organisationen är tänkt att vara på plats i mitten av 2014. Inom ramen för det fortsatta arbetet med omorganisation och organisationsanpassning kommer jourfrågorna naturligt att behandlas både inom och mellan myndigheterna. Till sitt yttrande hade fogat bl.a. myndighetens rapport jour och beredskap . JO har härefter varit i kontakt med , som upplyst att en telefonköfunktion har tagits fram för jourtelefonerna och att denna ska imple- menteras . I ett beslut anförde JO Renfors följande. Som framgår av yttrande kan åklagare under jourtid be- höva ta ställning till en mängd frågor av stor betydelse för enskildas rättssäker- het. Det är därför av grundläggande betydelse att polis och andra brottsbekäm- pande myndigheter relativt omgående kan komma i kontakt med åklagare även 2 014 /1 5:JO1 Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N Av myndigheternas yttranden framgår att kontakten då i princip uteslutande sker via telefon. JO har tidigare kritiserat för att polisen haft svårig- heter med att komma i kontakt med jouråklagare via telefon (JO:s beslut den , dnr 1510-2009). JO uttalade bl.a. att det var särskilt anmärk- ningsvärt om någon på grund av sådana problem frihetsberövas än vad som annars skulle vara fallet och utgick från att skulle vidta åtgärder för att finna en lösning. Av jour och beredskap framgår att frågan om inrättande av en telefonkö för jourtelefonen redan då hade utretts (s. 33). I rapporten betonades att det var viktigt att detta arbete bedrevs skyndsamt. Av utredningen i det nu aktuella ärendet framgår att polisen i stora delar av landet fortfarande haft återkommande problem med att via telefon komma i kontakt med jouråklagare och att väntetiderna varit oacceptabelt Att inte löst de tekniska problemen Efter det att JO:s granskning i detta ärende inletts har ett system med kö- funktion kopplad till jourtelefonerna tagits fram. dessutom aviserat ett fortsatt arbete med översyn av frågor kring jourverksam- heten, bl.a. vad avser bemanning. Jag utgår ifrån att detta kommer att förbättra Även om en förbättring alltså tycks vara nära fö- restående måste kritiseras för den bristande tillgänglig- Bristerna innebär att bestämmelser av stor betydelse för rättssäkerheten riskerar att sättas ur spel. Det finns mot den bakgrunden anledning att se all- varligt på dessa brister. Kritik mot i , som utan tillräcklig grund beslutat om kroppsbesiktning, m.m. (Dnr 2258-2013) I en anmälan mot i anförde J.W. När han befann sig på ett gym tog två civilklädda poliser kontakt med ho- nom och uppgav att han var misstänkt för dopningsbrott. Grunden för misstan- ken var enligt polisen att hans kappmuskler såg misstänkta ut. Han fick därefter följa med till polisstationen för att lämna urinprov. Handlingar hämtades in från i . Av brottsanmälan framgick att civilpatruller hade besökt en träningsanlägg- ning. I samband med ett samtal med J.W. hade misstanke om dopningsbrott genom eget bruk uppkommit. Enligt anmälan visade J.W. ”tecken på påverkan genom bl.a. mycket stor muskelmassa samt utmärkande stora kappmuskler”. Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N 2 014 /1 5:JO1 I ett protokoll för ”narkotikabrott (eget bruk)” angavs att J.W. hade väldigt stor muskelmassa och mycket tydliga kappmuskler. Kroppsbesiktning i form av urinprov genomfördes i syfte att utröna omstän- digheter som kunde ha betydelse för utredning om dopningsbrott. Enligt ana- lysbeskedet påvisades inga anabola steroider i urinen. I beskedet redovisades också negativa resultat avseende sju olika narkotiska preparat. (tf. länspolismästaren ) inkom med yttrande. Det angavs att chefen för polisområde Mellersta , polismästaren , hade fått i uppdrag att verkställa nödvändig utredning om händel- sen och lämna sin bedömning av vad som kommit fram. I sitt yttrande anförde på gymmet […] när två polismän kom fram till honom och bad honom att följa med till polisstationen för att lämna ett urinprov. Han informerades om att bakgrunden var att man misstänkte att han använde otillåtna dopningspreparat. fördes till polisstationen i , där han efter att ha lämnat urinprov förhördes varefter han skjutsades tillbaka till träningslokalen. Efter att urinprovet analyserats vid SKL, konstaterades att det inte fanns otillåtna substanser i provet. Förundersökningen lades därefter ner av poli- siär förundersökningsledare, med motiveringen att det saknades anledning att anta att brott som hör under allmänt åtal förövats. Allmänt om missbruket av anabola steroider Det kan vara svårt att upptäcka att någon använder anabola steroider. Miss- brukarna använder ofta kurer på mellan för att därefter göra ett uppehåll. Möjligheterna att påvisa droger i kroppsvätskorna avtar i regel snabbt . Det finns ett antal tecken som talar för ett pågående miss- bruk och ett av dessa är kappmuskelns tydliga påverkan. (Hämtat från skrif- ten Anabola Androgena Steroider 1.1 av och , i , 2008). Polisområdets bedömning av händelsen Användningen av dopningsmedel är ett ökande problem i samhället och det är polisens uppgift att motarbeta detta. I Polisområde Mellersta är uppgiften i första hand delegerad till områdets ungdoms- och narkotika- grupper. För att lösa dessa arbetsuppgifter, har medarbetarna fått särskild utbildning och deltagit på föreläsningar i ämnet. bedrev, som ett led i detta arbete, en av grupperna spaning på […]. […] är ett privat gym som inte är kopplat till och ingår därmed inte i de gym som har möjlighet att regelbundet genomföra dopningskontroller på. Vid tillfället var det tre poliser som gjorde bedömningen att J.W. var skäligen misstänkt för dopningsbrott. Ingripandet grundade sig på konkreta omständigheter som stor kroppsmassa och då särskilt kappmuskelns ty- piska utseende. Misstanken var väl underbyggd genom iakttagelser av J.W:s kropp samt genom det samtal poliserna hade med honom. I samtalet säger han bland annat att han väntat på att poliserna skulle komma. 2 014 /1 5:JO1 Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N Beslutet om kroppsbesiktning (tagande av urinprov) fattades innan J.W. transporterades iväg för att genomgå kroppsbesiktningen. [– – –] Det är polisområdets uppfattning att de ingripande poliserna har gjort en korrekt bedömning av sina möjligheter, befogenheter och skyldigheter att ingripa. [Man har] agerat på de indikationer på missbruk av dopningsmedel som man har utbildning i [– – –]. hänvisade till den bedömning som framfört i sitt yttrande och anslöt sig till denna. I en återremiss uppmanades polismyndigheten att yttra sig angående det för- hållandet att analysen av J.W:s urin även hade omfattat narkotiska preparat. I tilläggsyttrandet anförde polismyndigheten (biträdande länspolismästaren ) bl.a. följande. Beslut om tagande av urinprov fattades av förundersökningsledare . Han har uppgivit att det var ett misstag att analys av urinprovet skedde med avseende på narkotikapreparat. Avsikten var att analys av urin- provet enbart skulle ske med avseende på dopningspreparat. Av okunskap råkade man i protokollet av under rubriken ”analysbegä- ran” kryssa i en av rutorna under rubriken ”screening och verifikation”. På grund av detta kom provet att analyseras även med avseende på narko- tikapreparat. har efter aktuell händelse blivit varse att det finns en annan blankett som kan användas vid misstanke om enbart dopningsbrott och som är bättre utformad för sitt ändamål. Denna används numera istället och vid utbildningar och föreläsningar om dopning framhålls vikten av att använda denna blankett. Kännedom om blanketten ifråga fanns emellertid inte för ingripandet mot J.W., varför alltså analys även med avseende på narkotikapreparat kom att ske av misstag i det fallet. ser ingen anledning att vidta åtgärder i anledning av det inträffade. kommenterade det första remissvaret. I ett beslut anförde JO Renfors följande. Enligt 2 kap. 6 § regeringsformen (RF) är var och en gentemot det allmänna skyddad mot bl.a. påtvingade kroppsliga ingrepp och enligt 2 kap. 20 § RF får denna fri- och rättighet begränsas genom lag. Av 28 kap. 12 § följer att den som är skäligen misstänkt för brott på vilket fängelse kan följa får kroppsbesiktigas för att utröna omstän- digheter som kan vara av betydelse för utredningen av brottet. JO har vid ett flertal tillfällen (se t.ex. JO 2012/13 s. 144, dnr 5834-2010) uttalat att det, för att en person ska anses skäligen misstänkt för brott, krävs att det finns konkreta omständigheter som med viss styrka pekar på att den miss- tänkte har begått den gärning som misstanken avser. Omständigheterna måste alltså vara av det slaget att de ger upphov till en faktabaserad misstanke. Det är emellertid inte möjligt att ställa upp några mer bestämda riktlinjer för vad som Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N 2 014 /1 5:JO1 ska krävas för att en misstanke ska anses vara skälig. Frågan får i stället besva- ras från fall till fall, och vanligen finns det ett visst utrymme för olika bedöm- ningar. Den s.k. ändamålsprincipen härleds ur 2 kap. 21 § RF, där det framgår att begränsningar av skyddet mot påtvingade kroppsliga ingrepp får göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle och att en sådan begränsning aldrig får gå utöver vad som är nödvändigt med hän- syn till det ändamål som föranlett den. När ett tvångsmedel aktualiseras är ändamålsprincipen relevant inte enbart vid beslutsfattandet utan även i samband med verkställigheten. Ett tvångsmedel får, i det enskilda fallet, inte användas för något annat ändamål än det som lag- stiftaren avsett. Det får inte heller användas för något annat ändamål än det för vilket det har beslutats (se , Straffprocessuella tvångsmedel, tredje upplagan, s. 24 f.). De omständigheter som lades till grund för bedömningen att J.W. var skäligen misstänkt för dopningsbrott var polisens iakttagelser av J.W:s muskelmassa och kappmuskelns utseende samt de uppgifter som framkom under ett samtal. uppgav vid samtalet, utöver att han väntat på att poliserna skulle komma, har inte redovisats. har framhållit att berörda polis- män har fått särskild utbildning och deltagit vid föreläsningar om dopnings- brott. har framhållit att det finns ett antal tecken som typiskt sett talar för ett pågående missbruk av anabola steroider och att ett av dessa är kappmuskelns utseende. Jag har inte anledning att ifrågasätta det förhållandet. Enligt min uppfattning kan dock enbart den omständigheten att en person har en stor muskelmassa och en stor kappmuskulatur inte vara tillräckligt för att grunda en skälig misstanke om dopningsbrott. För att nå upp till den misstan- kegraden krävs någon ytterligare konkret omständighet som pekar på att den misstänkte har begått brottet. sade vid samtalet med polisen kan inte anses utgöra en sådan omständighet. ska således kritiseras för att ha beslutat om kroppsbesikt- ning av J.W. utan tillräcklig grund. Av utredningen framgår vidare att beslutet om kroppsbesiktning fattades för att utreda om J.W. gjort sig skyldig till dopningsbrott. Kroppsbesiktningen kom dock även att innefatta en analys av förekomsten av narkotika i J.W:s urin.