frsrdg · H204JO1 · 2014-11-11 00:00:00 — I promemorian Domstolsdatalag (Ds 2013:10) föreslås en lag om behandling av personuppgifter i bl.a. domstolarnas rättskipande verk- 2 014 /1 5:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . Den nya lagen föreslås innehålla en bestämmelse om att personuppgif- ter i ett mål eller ärende ska få lämnas ut på medium för automatiserad behand- ling till parter och deras ombud, biträden och försvarare. Inte heller i detta för- slag finns alltså någon motsvarighet till polisdatalagens inskränkning till en- Det finns alltså varken i PUL eller i bestämmelser med anknytning till den något lagligt hinder mot att, från domstolens sida, överföra förundersöknings- protokoll elektroniskt till försvarare. Med den frågan klarlagd återstår huvud- frågan: var det rätt eller fel av att skriva som han gjorde i TGO-bulletinen om hur tingsrätten skulle skicka förundersökningsprotokoll till och har argumenterat om tolkningen av ordet ”avskrift” i 23 kap. 21 § RB. De är oeniga om en avskrift måste vara ett pappersexemplar eller om en elektronisk expediering kan vara en avskrift. ligt min mening ligger det närmast till hands att anse att begreppet ”avskrift” är teknikneutralt och att 23 kap. 21 § RB inte hindrar elektroniska rutiner (se Ds 2003:29 bilaga 2 s. 137). Men det finns ytterligare en författning som är av intresse i sammanhanget. Bestämmelser för domstolar och statliga förvaltningsmyndigheter om hur handlingar ska tillhandahållas finns i förordningen (2003:234) om tiden för till- handahållande av domar och beslut, m.m. Enligt förordningens 9 § bör en hand- ling som ska tillhandahållas skickas med post om inte något annat har begärts. I 10 § föreskrivs dock att om det är lämpligt får en handling skickas med telefax eller elektronisk post eller på annat sätt tillhandahållas i elektronisk form. förundersökningsprotokoll som en domstol ska skicka till en försvarare är en sådan handling som ska tillhandahållas enligt dessa bestämmelser. förordning strider inte mot regleringen i 23 kap. 21 § RB utan är i den nu aktuella delen att se som en föreskrift om hur domstolen ska verkställa skyldigheten enligt att skicka en avskrift av förundersök- ningsprotokollet till försvararen. Och enligt förordningen är det alltså domsto- len som avgör om det är lämpligt att använda t.ex. e-post när handlingar expe- Denna lämplighetsbedömning ska göras i varje enskilt fall, och bl.a. kan frågor om sekretess eller i övrigt känsliga personuppgifter inverka på bedöm- ningen (se JO 1994/95 s. 63). Försvararens egna önskemål är naturligtvis också Vidare ska bestämmelserna i 31 § PUL om säkerhetsåtgärder be- I domstolar finns ett särskilt IT-stöd för att skicka s.k. säker e-post som lagras på server. Med detta stöd kan dom- stolarna använda e-post vid korrespondens med parter och allmänhet även vid utskick av handlingar där personuppgifter av känslig karaktär förekommer (se riktlinjer för e-posthantering , dnr 937-2009, s. 10 f.). Mot bakgrund av hur bestämmelserna förordning är utformade kan det alltså inte hävdas att domstolen vid tillämpningen av 23 kap. 21 § RB enbart ska tillhandahålla protokoll eller anteckningar från förundersökningen i Domstolen ska göra en saklig och objektiv bedömning i varje Om domstolen efter en sådan prövning finner att det är lämpligt, får förundersökningen – hela eller delar av den – skickas med e-post. A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 014 /1 5:JO1 Det som har skrivit i TGO-bulletinen 13 – måste inte uppfattas som avvikande ifrån det som har sagts. Uttalandena är generella och det framgår inte att en individuell bedömning av lämpligheten att skicka förundersökningen per e-post inte kommer att ske. Det finns inget underlag för att misstänka att hanteringen av förundersökningsprotokoll vid har lett till att någon inte har fått en rättvis rättegång. Det har inte heller kommit fram att uttalanden på något annat sätt har lett till en felaktig eller olämplig hantering eller åtgärd i domstolens rätt- skipning. Det saknas därför skäl att kritisera för vad han har uttalat i TGO-bulletinen även i denna anmälda del. I sin anmälan skriver att agerande tydligt ger uttryck för en bristande förståelse av grundläggande rättsstatliga principer, bristande respekt för de grundläggande fri- och rättigheterna samt i vissa delar står i direkt strid med gällande rätt. Samfundet skriver vidare att agerande kan ifrågasättas utifrån respekten för den roll advokater, särskilt försvarare, har samt den enskildes rättssäkerhet och rättstrygghet. har i anmälan uttryckt oro över hur leds. Jag har som framgått inte funnit anledning att kritisera för det som har anmält. Inte heller har vare sig min granskning inom ramen för detta ärende eller mina iakttagelser vid den inspektion av tings- rätten som jag genomförde gjort mig orolig för hur tingsrätten leds. Kritik mot en rådman vid för att han inte flyttade på tidpunkten för ett sammanträde för muntlig förberedelse när ett ombud som vidtalats av käranden var upptaget av en annan förhandling (Dnr 1141-2013) Beslutet i korthet: I ett familjemål anlitade käranden en advokat som om- bud. Advokaten begärde att tidpunkten för ett sammanträde för muntlig för- beredelse skulle flyttas fram eftersom han hade andra åtaganden, men tings- rätten avslog hans begäran. I JO:s beslut konstateras att det på grund av kä- randens situation fanns skäl att flytta fram tidpunkten för sammanträdet. Do- maren får kritik för sitt beslut. . framförde i en anmälan klagomål mot rådmannen vid med anledning av handläggningen av en begäran om att flytta ett sammanträde för muntlig förberedelse i ett mål gällande bl.a. vårdnad om barn. . uppgav bl.a. följande. 2 014 /1 5:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . Han anmälde sig som ombud för A.K. Eftersom han var upp- tagen av en förhandling vid en annan tingsrätt den dag som målet var utsatt till sammanträde för muntlig förberedelse () vände han sig till tingsrätten och begärde att sammanträdet skulle flyttas till ett senare datum. meddelade tingsrätten genom följande beslut, vilket antecknades på hans begäran: Enligt vid tingsrätten vedertagen ordning ställs förhandling inte in av den anledningen att ombud som anmält sig efter tingsrätten kallat har förhinder, såvida inte särskilda skäl är för handen. Hemställan avslås därför. Han fick ingen ledning i frågan om vad som skulle kunna utgöra ”särskilda skäl”. Han påpekade därefter i en skrivelse till tingsrätten att den person som han företrädde levde under skyddad adress på ett särskilt skyddat boende och att hon således befann sig i en särskilt utsatt situation. Detta utgjorde enligt ett beslut meddelat av inte särskilda skäl att ändra tingsrättens beslut , och han förelades att komma in med fullmakt. Detta besked fick till följd att han frånträdde uppdraget och att klienten fick anlita ett nytt ombud. Handlingar i tingsrättens mål T 4263-12 begärdes in och granskades. Av hand- lingarna framgick bl.a. följande. in en ansökan om stämning till tingsrätten och framställde yrkanden om äktenskapsskillnad och ensam vårdnad om par- ternas barn. Yrkandet om ensam vårdnad framställdes även interimistiskt. uppgav att hon såg det som angeläget och brådskande att få ett interimistiskt beslut. Av ansökan om stämning framgick även att A.K:s dåvarande make var åtalad för brott mot henne. Tingsrätten utfärdade stämning i målet, och gavs ett skriftligt svaromål in. kontaktade A.K:s målsägandebiträde i brottmålet tingsrätten och bad domstolen påskynda hand- läggningen av vårdnadsmålet och kalla till muntlig förberedelse . kallade tingsrätten till sammanträde för muntlig förberedelse . Av en anteckning i dagboken framgår att kal- lelsen till A.K. kom i retur och då skickades ut på nytt via Skatteverkets förmedlingsuppdrag. gav . in en skrivelse och uppgav att han hade kontaktats av käranden, att han skulle träffa henne dagen därpå och att han därefter skulle komma in med en fullmakt. Han uppgav också att han inte hade möjlighet att närvara vid den muntliga förbere- delsen – på grund av en annan förhandling – och att han därför begärde att sammanträdet skulle flyttas till ett senare datum. Den 29 ja- nuari 2013 fattade beslut om att inte ställa in den muntliga förbe- redelsen. gav . in en ny skrivelse där han ifrågasatte beslu- tet, varpå meddelade att beslutet från stod fast. Ärendet remitterades till tingsrätten för upplysningar och yttrande om hand- läggningen av det aktuella målet såvitt avsåg de omständigheter som framför- des i anmälan. A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 014 /1 5:JO1 Tingsrätten (lagmannen ) gav in följande remissvar. Med anledning av anmälan har avgivit följande un- deryttrande till mig. Den i remissen upptagna beskrivningen av händelseförloppet är riktig, varför jag inte har något att tillägga i denna del. Vad beträffar syn- punkterna i anmälan vill jag dock framhålla att fråga är om ett förbere- dande sammanträde bort flyttas, inte parts rätt att anlita valfritt ombud. För det fall sammanträdet inte flyttas kan biträde och närvaro ofta ske genom ställande av annan i ombudets ställe. Även om så inte sker inne- bär detta inte att ombudet inte kan biträda sin huvudman; handlägg- ningen av målet upphör ju inte efter sammanträdet. Förberedelsen fort- sätter skriftligt. Part kan också påkalla fortsatt muntlig förberedelse om det skulle finnas behov av detta. För egen del har jag följande synpunkter. Det är den för ett visst mål ansva- rige domaren som avgör om en utsatt förhandling ska flyttas eller inte. ”Ve- dertagen ordning” betyder inte att tingsrätten har fattat något beslut om hur en begäran om flyttning ska behandlas. Jag kan inte minnas att vi domare ens har diskuterat den frågan som jag varit på tings- rätten. Men det är min tro och förhoppning att domarna är restriktiva med att flytta förhandlingar i situationer som den anmälan gäller. Det finns goda skäl för restriktivitet. Det är angeläget att handläggningen och avgörandet av mål inte fördröjs. Det gäller inte minst familjemål. Det numera i olika sammanhang betonade kravet på avgörande inom rimlig tid parat med domstolarnas arbetsbelastning, gör att det finns mindre utrymme än kanske förr att flytta på utsatta förhandlingar. När en part framför en begäran om att en utsatt förhandling ska flyttas fram, måste domstolen göra en avvägning mellan å ena sidan den partens önskemål och de framförda skälen för att parten ska få biträdas av en viss advokat och, å den andra sidan, kravet på effektivitet, tidsaspekter, målets karaktär och, inte minst, motpartens berättigade intressen. Ett nej på en begäran om flyttning innebär inte att parten inte får välja det ombud han eller hon vill. Som anfört finns det ofta möjlighet att lösa förhandlingsfrågan genom att ombu- det sätter någon i sitt ställe. Det gäller inte minst vid en förberedelse i fa- miljemål där ombudets uppgift nästan uteslutande består i att redogöra för sakförhållanden. Jag har numera funnit att JO prövat frågor som liknar den som . väckt, t.ex. 1963 s. 76 och 1964 s. 50, som dock båda gällde brottmålsförhandlingar. Som JO framhåller i fallet är det en avvägnings- och bedömningsfråga om en utsatt förhandling ska ställas in eller inte när den advokat som parten vill anlita inte kan medverka på grund av engagemang i en annan utsatt förhandling. I det mål som anmälan rör, framförde käranden i sin stäm- ningsansökan – på goda grunder kan tyckas – att saken var brådskande och hon upprepade den synpunkten via sitt målsägandebiträde när hon begärde skyndsam handläggning. När sedan frågan om att flytta förhandlingen blev aktuell framförde hon inget egentligt skäl till var- för hon vid den förberedande förhandlingen måste biträdas av just . Mot denna bakgrund tycker jag att gjorde en högst rimlig av- vägning och bedömning när han bestämde att inte flytta förhandlingen. . kommenterade tingsrättens remissvar. I ett beslut anförde JO följande. 2 014 /1 5:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . En part har rätt att föra sin talan genom ombud (12 kap. 1 § första stycket rät- tegångsbalken, RB). Enligt 32 kap. 4 § RB får rätten, om den före ett sammanträde finner att det föreligger en omständighet som kan antas helt eller delvis utgöra hinder mot att hålla sammanträdet, bestämma en ny tid för sammanträdet. Av 32 kap. 8 § RB framgår vad som utgör s.k. laga förfall. Rätten har ett ansvar för att driva förberedelsen i ett mål med inriktning på ett snabbt avgörande av målet (42 kap. 6 § tredje stycket RB). Förberedelsen sker vid sammanträde eller genom skriftväxling eller annan handläggning. Om det är lämpligt får olika former av förberedelse förenas (42 kap. 9 § första stycket RB). Rätten ska successivt besluta om de olika åtgärder som behövs under förberedelsen och efter hand avgöra vilken form förberedelsen bör ha i olika skeden. När ett skriftligt svaromål har kommit in till rätten ska samman- träde hållas , om det inte med hänsyn till målets beskaffen- het är lämpligare med fortsatt skriftväxling (42 kap. 9 § tredje stycket RB). Snabbheten får dock inte drivas så långt att rättssäkerheten kommer i fara. En förhandling kan t.ex. behöva ställas in för att en part ska kunna biträdas av ett önskat ombud (se JO 1988/89, s. 345). . blev kontaktad av A.K. när det familjemål i vilket A.K. var kärande redan var utsatt till sammanträde för muntlig förberedelse. ville att . skulle vara hennes ombud i målet. Eftersom . var upptagen av en annan förhandling den dag som sammanträdet skulle hållas kontaktade han tingsrätten och begärde att tidpunkten för sammanträdet skulle flyttas till ett senare datum. beslutade att inte flytta sammanträdet till ett senare datum. Inte heller sedan . uppgett att A.K. levde under skyddad adress på ett särskilt skyddat boende och befann sig i en utsatt situation bestämde att tidpunkten för sammanträdet skulle ändras. A.K:s situation och målets karaktär talar enligt min mening för att hon i möjligaste mån borde ha fått möjlighet att företrädas av det ombud som hon kände förtroende för och själv hade valt. Jag utgår vidare från att A.K. i sina kontakter med . hade förstått och accepterat att sammanträdet skulle behöva flyttas till en senare tidpunkt om han skulle kunna företräda henne vid detta. I målet hade dock framförts omständigheter som talade för att det fanns ett behov av skyndsam handläggning, och ett sådant behov hade också påtalats av A.K. . hade såvitt är känt inte företrätt A.K. tidigare, och det har inte framkommit att han av någon annan anledning hade särskilt god kän- nedom om hennes förhållanden. Jag är av uppfattningen att en domstol bör visa beredvillighet att tillmötesgå parters och deras ombuds önskemål om tidpunkt för sammanträde för muntlig förberedelse och att domstolar bör undersöka möjligheten att ändra en sådan tidpunkt om det visar sig att det utsedda ombudet inte kan komma på den från början bestämda tiden. Det kan dock inte krävas att ett sammanträde skjuts upp A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 014 /1 5:JO1 därför att ombudet är förhindrad att infinna sig under en på- tagligt . Hänsyn måste också tas till domstolens arbetsförhållanden och det faktum att den har en skyldighet att se till att mål blir handlagda så skynd- samt som möjligt. Frågan om huruvida sammanträdet borde ha flyttats till en annan dag var alltså en bedömningsfråga, och hade att väga olika intressen mot varandra. För min del anser jag att upplysningarna om A.K:s utsatta situation borde ha lett till slutsatsen att det var särskilt angeläget att inte arrangera förfa- randet så att det blev svårare för henne än nödvändigt och att hänsynen till henne borde ha tillmätts en avsevärd tyngd vid intresseavvägningen. beslut medförde att A.K. med en veckas varsel behövde hitta ett nytt ombud som hon hade förtroende för och som hade möjlighet att komma till sammanträdet . När avslog begäran om att flytta sammanträdet beaktade han enligt min mening inte tillräckligt A.K:s intresse av att vid detta företrädas av det ombud som hon själv hade ut- sett. kan inte undgå kritik för hur han hanterade frågan. Vad . i övrigt har anfört ger inte anledning till några ytterligare åt- gärder eller uttalanden från min sida. Kritik mot en nämndeman vid för att han använde sin mobiltelefon under pågående huvudförhandling (Dnr 2340-2013) Beslutet i korthet: Under en huvudförhandling använde en nämndeman sin mobiltelefon för att skicka ett meddelande. I JO:s beslut konstateras att en domare måste ha hela sin uppmärksamhet riktad på själva förhandlingen och att det därför inte är förenligt med domaruppgiften att syssla med ovidkom- mande saker under förhandlingen, t.ex. att skicka meddelanden med sin te- lefon. Dessutom kan den som är inblandad i en rättegång bli illa berörd om en domare använder sin telefon under förhandlingen. framförde i en anmälan klagomål mot en nämndeman vid med anledning av att nämndemannen började använda sin mobiltele- fon under slutanförande i ett mål. En utskrift av dagboken och anteckningarna från huvudförhandlingen den 18– i tingsrättens mål T 10345-11 begärdes in och granskades. Muntliga upplysningar begärdes in från rådmannen , som uppgav bl.a. följande. Under plädering påtalade han att den nämndeman som satt längst till höger om hade sin mobiltelefon 2 014 /1 5:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . framme och skickade sms. Hon hade själv inte upptäckt detta men kunde då . påpekade saken konstatera att nämndemannen hade mobiltelefo- nen framme. Nämndemannen lade då omgående bort telefonen. När huvudför- handlingen var avslutad talade med nämndemannen om det in- träffade. Han angav att han hade tagit fram telefonen för att boka om ett möte. informerade honom om att det inte är lämpligt att göra sådant under pågående förhandling. Ärendet remitterades till för upplysningar om och yttrande över det som . uppgav i sin anmälan. Tingsrätten (lagmannen ) lämnade följande remissvar. Det är riktigt att en av nämndemännen, , använde sin mobiltelefon för att skicka ett textmeddelande under ombudets, jur. kand. , plädering i det aktuella målet. Det är också riktigt att detta påpekades av . och att då omgående lade bort mobiltelefonen. Det inträffade föranledde att, efter förhand- lingen, ta upp saken med och påtala det olämpliga i hans agerande. , som ansvarar för nämndemannafrågorna vid tingsrätten, har också varit i kontakt med med anledning av händelsen och har försäkrat sig om att denne har uppfattat det olämpliga i att använda sin mo- biltelefon under pågående förhandling. Det har vid bägge dessa tillfällen tydligt framgått att tagit till sig den kritik som riktats mot honom. Det har också framkommit att han var väl medveten om att mobiltelefoner inte får användas under pågående förhandling och han har förklarat att han agerade av ren tanklöshet. Det har vidare klargjorts att inte var ouppmärksam i sådan grad att han inte kunde ta ställning i avgörandet. För mig som domstolschef är det mycket viktigt med förtroendefrågor och hur tingsrättens medarbetare uppfattas av parter och av andra som kom- mer i kontakt med oss. Tingsrätten arbetar också aktivt med dessa frågor, varav en viktig aspekt självfallet är hur rättens ledamöter, inklusive nämn- demännen, uppträder i förhandlingssituationen. Vi har bl.a. ett pågående projekt där vi inhämtar synpunkter från olika externa aktörer. Våra nämn- demän kommer att på lämpligt sätt få del av de inkomna synpunkter som rör dem eller annars är av intresse för dem. Tingsrätten arbetar också aktivt med utbildning av de nämndemän som tjänstgör här. Vi har introduktionsutbildning för nya nämndemän, där vi bl.a. fokuserar på nämndemännens roll och uppträdande i rätten. agerande i den nu behandlade situationen var självfallet mycket olyckligt. Det finns dock inte något som tyder på att det varit annat än en engångsföreteelse som skett av ren tanklöshet. har fått tillfälle att yttra sig över tingsrättens remissvar. I ett beslut anförde JO följande. Det som händer under en förhandling i en domstol ska ligga till grund för dom- stolens dom i målet. Den som är domare i en rättegång måste därför ha hela sin uppmärksamhet inriktad på själva förhandlingen. Om man har missat någon- ting på grund av att man har varit ouppmärksam, kan det finnas risk för att man inte har all information som krävs för att avgöra målet på ett riktigt sätt. Det betyder att det inte är förenligt med domaruppgiften att syssla med ovidkom- mande saker under förhandlingen, t.ex. att skicka meddelanden med sin telefon. A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 014 /1 5:JO1 Till detta kommer, som tingsrätten skriver i sitt yttrande, frågan hur tings- rättens medarbetare uppfattas av dem som kommer i kontakt med domstolen. En domstolsförhandling är en allvarlig sak för de inblandade, något som man förbereder sig väl inför och ofta också oroar sig för. Det behövs inte mycket fantasi för att förstå att den som är inblandad i en rättegång kan bli illa berörd om en domare använder sin telefon under förhandlingen. förtjänar alltså kritik för att han skickade ett meddelande med sin telefon under slutanförande. Allvarlig kritik mot lagmannen vid för att han har hjälpt en part att skriva en inlaga (Dnr 6796-2013) Beslutet i korthet: I ett ärende om kontaktförbud har tingsrättens beslut överklagats till hovrätten. Lagmannen vid tingsrätten har hjälpt en av par- terna att skriva en inlaga till hovrätten. Lagmannen har därmed handlat i strid med regeringsformens regel om saklighet och opartiskhet. Han får all- varlig kritik. (rådmannen och tre nämndemän) beslu- tade att meddela . förbud att besöka eller på annat sätt ta kontakt med eller följa efter . . överklagade tingsrättens beslut till . I ett klagomålsärende hos JO (dnr 6479-2013) rekvirerade JO handlingar från . Bland de hand- lingar som kom in från hovrätten fanns e-postväxling mellan . och lagmannen vid . kl. 3.33 skickades ett e-postmeddelande från . till med följande lydelse. Du skrev att man inte kan åberopa tre kartonger, hur skulle jag ha gjort då, enligt dig, för att åberopa dessa, för du har ju ändå sagt att jag ”åberopade ju inte materialet”, hur skulle jag då ha gjort det enligt dig för att detta hade tagits in i ärendet? När jag lämnade dem personligen första gången var jag hos er, då gick det tydligen bra att åberopa, men inte nu? Vad är skillnaden? Kan du förklara så en dum djävel som jag som inte är juridiskt skolad för- står? Jag håller med om att du är artig men din personal är ju under all kritik tyvärr. kl. 7.23 skickade ett svar på e-postmeddelandet med följande lydelse. Man skulle kunna skriva ung så här: Som grund för min ansökan om kontaktförbud har jag åberopat att NN kontinuerligt , vecka ut och år in har gjort sig skyldig till brott mot mig i form av förolämpning, förtal, grovt förtal och ofredande bestående i att han skrivit bl.a. på mitt eget forum om hur ful jag 2 014 /1 5:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . är, hur ful min kropp och mina kroppsdelar är i mycket kränkande och kvin- noförnedrande ordalag, att han har utpekat mig som brottslig eller klander- värd genom att skriva att jag är prostituerad eller att jag begår brott mot andra människor, att dessa skrivningar förekommer i en sådan omfattning att det är mycket trakasserande samt att jag inte på något sätt provocerat honom att skriva dessa kränkningar. Att NN inte är dömd för brott mot mig saknar betydelse i sammanhanget eftersom jag förgäves anmält NN för brott men då polis och åklagare vägrat att föra talan om detta och då jag själv saknar ekonomisk förmåga att driva enskilt åtal. Jag åberopar som bevisning alla de skärmdumpar som jag gett in i detta ärende samt i ärende Ä? (Jag har inte nummer nu) till styrkande av alla de brott som NN begått mot mig, att detta har pågått samt att omfattningen är så stor att skriverierna är sådana trakasserier som ingen människa ska behöva tåla. Det är nödvändigt med ett kontaktförbud för att förmå NN att upphöra med sina trakasserier och brott mot mig.