frsrdg · H204RS1 · 2014-12-15 00:00:00 — Det rambelopp som riksdagsstyrelsen fastställer för en riksdagsledamots enskilda utrikes tjänsteresor får under vissa förutsättningar användas även av den som är ersättare för ledamoten. Utredningens överväganden och förslag En riksdagsledamot behandlar till följd av den ökande internationaliseringen, däribland EU:s fördjupning och utvidgning, internationella aspekter inom skilda politikområden. Samarbetet med EU:s institutioner och andra medlems- och EES-länder, främst genom de nationella parlamenten, har också ökat. Även behovet av att på ett tidigt stadium kunna följa och påverka EU-relaterade frågor har blivit större. Utredningen anför att det är viktigt att ledamöterna kan hantera de politiska frågornas internationella aspekter och att de ges möjlighet att sätta sig in i och påverka frågor som bereds inom EU. Vidare anför utredningen att detta underlättas om det blir enklare för ledamöterna att resa i tjänsten. Enligt utredningen finns det för ledamöterna främst ett behov av att besöka någon eller några av EU:s institutioner, det vill säga , , ministerrådet, , EU- domstolen, och revisionsrätten. Det kan också vara av betydelse för ledamöterna att besöka de två rådgivande kommittéerna – och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Det kan vara av värde för riksdagsuppdraget också att ledamöter besöker till exempel EU-representation, Europol, Eurojust och Europeiska utrikestjänsten. Resor kan därtill behöva göras till de andra EES-länderna och till länder som har ansökt om medlemskap i , det vill säga kandidatländer, potentiella kandidatländer och anslutningsländer. Ett kandidatland är ett land som formellt har beviljats kandidatlandsstatus av . Landet betraktas som ett kandidatland från det att fattar ett formellt beslut om statusbeviljande och till dess anslutningsförhandlingarna har avslutats och anslutningsfördraget har undertecknats. är , , Före detta jugoslaviska republiken , och kandidatländer. Ett land som har utlovats medlemskap på men som ännu inte har beviljats kandidatlandsstatus betraktas formellt som ett potentiellt kandidatland. är , och samt Kosovo potentiella kandidater. Anslutningsland är ett land som har slutfört anslutningsförhandlingarna och som har undertecknat ett anslutningsfördrag med EU. Landet blir en fullvärdig medlemsstat den dag som anges i fördraget, givet att fördraget ratificeras. Efter anslutning finns det inte några anslutningsländer. För att ta ställning till frågor som är gemensamma för flera europeiska regioner anordnas gränsregionala sammankomster. Arbetet med gränsregionala frågor pågår dels på EU:s initiativ, men även och de nordiska länderna arbetar för utveckling och tillväxt i gränsregionerna. Det handlar om att stödja ekonomisk utveckling, minska regionala obalanser, 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG skapa sysselsättning samt att få undan hinder och problem som särskilt förekommer i gränsregioner. Som en del av riksdagsuppdraget deltar riksdagsledamöterna i gränsregionala sammankomster i de angränsande nordiska länderna. För att främja sådana sammankomster är det enligt utredningen av stor betydelse att ledamöterna kan resa till grannländerna för att delta i det gränsregionala samarbetet. Mot bakgrund av att riksdagsuppdraget i stor utsträckning påverkas av arbetet inom EU och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) samt av det gränsregionala samarbetet med de nordiska länderna, är det enligt utredningen motiverat att ledamoten själv kan besluta om vissa utlandsresor i tjänsten. Utredningen föreslår därför att en ledamot själv ska få besluta om sina utrikes tjänsteresor till länder inom EES och till länder som har ansökt om medlemskap i . För att möjliggöra en uppföljning av om syftet med resorna har nåtts och för att revisionen ska kunna göra en bedömning av om medlen har använts på ett kostnadseffektivt sätt, måste innehållet i och genomförandet av en resa dokumenteras. Mot bakgrund av de resurser som läggs på ledamöternas resor finns det därför enligt utredningen goda skäl för att ledamöterna ska lämna någon form av redovisning av resan och att resan ska följas upp. En resa kan redovisas på olika sätt, till exempel genom en reseräkning eller en skriftlig redogörelse för resan. Resan kan bland annat följas upp genom en kontroll av om resornas resultat motsvarar syftet med resorna samt genom att man tittar på hur beslutsprocessen fungerar och att kostnaderna granskas av interna och externa revision. Tjänsteresor inom beslutas av ledamoten själv och redovisas inte på något annat sätt än att ledamoten lämnar in en reseräkning till . Av reseräkningen ska bland annat resans ändamål och färdväg framgå (se punkten 1 i tillämpningsföreskriften till 4 kap. 2 och 2 a §§ ersättningslagen). Samma regler gäller också för de utlandsresor som en ledamot genomför efter beslut av de vice talmännen. Utredningen föreslår att en riksdagsledamot själv ska kunna besluta om vissa utrikes tjänsteresor. Enligt utredningen är det av kostnadsskäl rimligt och framstår allmänt sett som en god rutin att utlandsresor som beslutas av en ledamot själv omfattas av ytterligare krav i fråga om redovisning och uppföljning. Förutom en reseräkning föreslår utredningen därför att en ledamot, efter en utrikes resa som ledamoten själv har beslutat om, ska lämna in en kortfattad skriftlig redovisning av resan. Med utgångspunkt i redovisningarna bör kunna följa upp tjänsteresorna. Vad ledamotens redovisning ska innehålla bör regleras i tillämpningsföreskrifter till lagen. Det krävs att en ledamot ska lämna en reseräkning till efter resan. Det är enligt utredningens bedömning lämpligt att samma tidsgräns uppställs för ingivande av en reseredogörelse då en ledamot själv beslutat om en tjänsteresa utanför . 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Remissinstanserna har inte haft några synpunkter på förslagen. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen delar utredningens uppfattning att det är motiverat att ledamoten själv får besluta om vissa utlandsresor i tjänsten och att ledamoten ska lämna in en skriftlig redovisning av en sådan resa. När det gäller innehållet i redovisningen kommer riksdagsstyrelsen att ta ställning till det i samband med att man tar fram tillämpningsföreskrifter till lagen. 5.11 Tjänsteresor utomlands på uppdrag av partigrupperna Riksdagsstyrelsens förslag: ska till partigrupperna lämna stöd till resekostnader för riksdagsledamöternas resor till länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och till länder som har ansökt om medlemskap i unionen. För riksdagsledamöternas tjänsteresor utomlands på uppdrag av partigrupperna lämnar ett stöd enligt lagen om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i . Detta stöd ska alltså lämnas till partigrupperna. Stödet för riksdagsledamöternas deltagande i samarbetet inom Europeiska unionen (EU) uppgår till och ledamot. Stöd lämnas också för deltagande i internationella konferenser utomlands och andra utrikes resor med för de första 20 mandaten som har tillfallit partiet i det senaste valet till och med för varje ytterligare mandat som tillfallit partiet i valet. Efter varje kalenderår ska partigrupperna till redovisa hur utbetalade bidrag har använts under det föregående budgetåret. Redovisningen ska innehålla uppgifter om riksdagsledamotens namn, resmål, tidpunkt för resan samt kostnad för resan med uppgift om huruvida bonuspoäng har utnyttjats för resan. Utredningens överväganden och förslag På uppdrag av partigruppen kan en ledamot göra resor för att delta i samarbetet inom EU (se 14 § lagen om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i ). Enligt motiven tar detta sikte på tjänsteresor inom EU och till länder som har anknytning till unionen (se 2005/06:RS4 s. 60 ff.). Syftet är att ge riksdagsledamöterna bättre möjligheter att sätta sig in i och påverka frågor som bereds inom EU. Detta kan ske genom till exempel kontakter med EU:s institutioner och med partier och parlamentariker i andra länder. Det kan ske också genom att på andra sätt studera förhållanden i andra 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Av motiven framgår att det allmänt sett bör göras en generös bedömning av ändamålet med resorna. Stödet bör avse resor till länder inom unionen och till ansökarländer samt till stater som omfattas av EES-samarbetet. Utredningen har föreslagit att en ledamot själv ska besluta om sina utrikes tjänsteresor till länder inom EES och till länder som har ansökt om medlemskap i . Avsikten med förslaget är i första hand att en ledamot enklare ska kunna besöka EU:s institutioner och EES-länderna, bland annat inom ramen för det nordiska gränsregionala samarbetet. Dessutom ska ledamöterna kunna resa till kandidatländer, potentiella kandidatländer och anslutningsländer till EU. Av förarbetena till 14 § lagen om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i framgår att stödet bör avse resor till länder inom unionen, ansökarländer och till länder som omfattas av EES-samarbetet. För att åstadkomma en parallellitet mellan bestämmelserna om en ledamots enskilda utrikes tjänsteresa och en utrikes tjänsteresa på uppdrag av partigrupperna föreslår utredningen att bestämmelsen om resa på uppdrag av partigrupperna i den nya lagen om stöd till partigrupperna för riksdagsledamöternas arbete i ska förtydligas. Det bör ske på så sätt att stödet till resekostnader ska avse riksdagsledamöternas resor till länder inom EES och till länder som har ansökt om medlemskap i . Remissinstanserna har inte haft några synpunkter på förslagen. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen har inte någon annan uppfattning än utredningen och föreslår att förslagen genomförs. 5.12 Vissa övriga ersättningsfrågor 5.12.1 Nyvalda ledamöters rätt till ersättning för vissa resor Riksdagsstyrelsens förslag: Innan en nyvald riksdagsledamot tillträder sitt uppdrag i föreslås att han eller hon ska ha rätt till ersättning för −resor för att delta i möten som ledamotens partigrupp i kallar till, −resor för att delta i introduktion till uppdraget, och −en resa till för att tillträda uppdraget som ledamot. Ersättningen ska avse kostnad för resa och eventuell övernattning. Ledamoten får själv besluta om resor före tillträdet och om lämpligt färdmedel med hänsyn tagen till kostnads-, tids- eller miljöaspekter. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Riksdagsledamöternas rätt till ersättning för bland annat resor regleras i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter (ersättningslagen). Enligt 4 kap. 1 § har en riksdagsledamot rätt till ersättning för kostnader för resor som han eller hon företar som ett led i utövandet av sitt uppdrag. Rätten till ersättning gäller från och med den dag då ledamoten tar plats i , det vill säga tillträder sitt uppdrag i (1 kap. 2 § första stycket). Den som börjar sitt uppdrag som riksdagsledamot i samband med ett riksdagsval tillträder uppdraget när den nyvalda samlas för att inleda ett nytt enligt 3 kap. 2 § riksdagsordningen. Den som efterträder en avgången ledamot och som utsetts till ledamot genom så kallat efterträdarval, tillträder sitt uppdrag den dag som anges i beslut. Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag Partiernas riksdagsgrupper sammanträder regelbundet . I samband med ett riksdagsval är det inte ovanligt att partigrupperna samlar alla omvalda och nyvalda riksdagsledamöter inför den kommande valperioden. Det kan också förekomma att en partigrupp kallar en efterträdare för en avgången ledamot till ett möte innan han eller hon tillträder uppdraget som ledamot. Som reglerna är utformade kan en nyvald ledamot inte få ersättning för resor till sådana möten eftersom han eller hon ännu inte har tillträtt sitt riksdagsuppdrag. En omvald ledamot kan däremot få ersättning för resekostnaden. Riksdagsstyrelsens anser att partigruppsmöten får anses ha ett sådant samband med det kommande riksdagsuppdraget för den nyvalda ledamoten att även denne bör kunna ersättas för resekostnader och eventuella övernattningskostnader på motsvarande sätt som för en omvald ledamot. genomför en introduktion till uppdraget för den som har valts till riksdagsledamot. Introduktionen innehåller information om de ekonomiska villkor som gäller för uppdraget och en genomgång av de praktiska moment som hänger samman med arbetet i kammaren. Om en sådan introduktion ges efter det att en nyvald ledamot börjat sitt uppdrag i har han eller hon rätt till ersättning för sina resekostnader för att delta i introduktionen. kan emellertid en nyvald ledamot ha önskemål om att få introduktionen innan han eller hon tillträder som ledamot. Det kan vara praktiskt att ha fått en introduktion i villkoren och formerna för arbetet i innan ledamoten börjar sitt uppdrag. En nyvald ledamot bör därför enligt riksdagsstyrelsens uppfattning kunna få ersättning för resekostnader och eventuella övernattningskostnader för att delta i introduktion innan han eller hon tillträder uppdraget. Riksdagsstyrelsen anser att en nyvald ledamot även bör ha rätt till ersättning för en resa till för att tillträda sitt riksdagsuppdrag, vilket även den moderata riksdagsgruppen framhållit i sitt remissvar. När det gäller nyvalda ledamöter som börjar sitt uppdrag i efter ett riksdagsval innebär detta att ledamöterna föreslås få ersättning för en resa för att inställa sig när den nya samlas. I fråga om den som efterträder en avgången 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG ledamot och som börjar sitt uppdrag som riksdagsledamot under pågående valperiod, innebär förslaget att ledamoten får ersättning för en resa i samband med att han eller hon inställer sig i för att börja sitt uppdrag. Rätten till ersättning bör avse de faktiska kostnaderna för resa och eventuell övernattning i . De resor som omfattas av de föreslagna ersättningarna är resor som en nyvald ledamot gör inför att han eller hon ska tillträda sitt riksdagsuppdrag. Riksdagsstyrelsen anser i likhet med vad som gäller för inrikes resor i tjänsten, att ledamoten själv ska få besluta om dessa resor och om lämpligt färdmedel med hänsyn tagen till kostnads-, tids- eller miljöaspekter. De föreslagna ersättningarna bedöms skatterättsligt vara ersättning för tjänsteresa. 5.12.2 Ersättares rätt till ersättning för vissa resor Riksdagsstyrelsens förslag: Från och med den dag då utfärdar bevis om att en ersättare ska fullgöra uppdrag som riksdagsledamot föreslås att ersättaren ska ha rätt till ersättning för −resor för att delta i möten som ersättarens partigrupp i kallar till, −resor för att delta i introduktion till uppdraget, och −en resa till för att tillträda uppdraget som ledamot. Ersättningen ska avse kostnad för resa och eventuell övernattning. Ersättaren får själv besluta om resor före tillträdet och om lämpligt färd- medel med hänsyn tagen till kostnads-, tids- eller miljöaspekter. Om en ledamot är ledig för av minst en månad ska ledamotens uppdrag utövas av en ersättare som ledamoten är ledig (5 kap. 3 § riksdagsordningen, RO). Talmannen kallar en ersättare till tjänstgöring. Detta sker genom att ersättaren får ett meddelande från om vilken ledamot som han eller hon ersätter och om när uppdraget börjar. Om meddelandet inte anger när uppdraget upphör får ersättaren ett särskilt meddelande om det (tilläggsbestämmelse 5.5.1 RO). meddelande till ersättaren är bevis på att ersättaren ska fullgöra ett uppdrag som riksdagsledamot. Ersättares rätt till ersättning för bland annat resor regleras i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter. En ersättare har rätt till ersättning för den tid som han eller hon enligt beviset från ska fullgöra uppdraget som riksdagsledamot (1 kap. 2 § andra stycket). I likhet med vad som gäller för riksdagsledamöter har ersättare rätt till ersättning för kostnader för resor som görs som ett led i utövningen av uppdraget som riksdagsledamot (4 kap. 1 §). 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag Samma skäl som talar för att en nyvald ledamot ska ha rätt till ersättning för vissa resor före det att han eller hon tillträder uppdraget gör sig också gällande i fråga om en ersättare och ersättarens riksdagsgrupp (se avsnitt 5.12.1). Det är rimligt att även en ersättare ska kunna delta i partigruppsmöten innan han eller hon tillträder sitt riksdagsuppdrag och få ersättning för sin resekostnad och eventuella övernattningskostnader. På motsvarande sätt som för nyvalda ledamöter bör en ersättare även kunna få ersättning för att delta i en introduktion till uppdraget i innan han eller hon tillträder det. En ersättare bör också få ersättning för en resa till för att tillträda sitt uppdrag. I likhet med vad som föreslås om nyvalda ledamöters rätt till ersättning för vissa resor bör rätten till ersättning avse de faktiska kostnaderna för resa och eventuell övernattning i . Styrelsen anser också att ersättaren själv ska få besluta om dessa resor och om lämpligt färdmedel med hänsyn till kost- nads-, tids- och miljöaspekter. Den föreslagna rätten till ersättning bör gälla från och med den dag då utfärdar bevis om att en ersättare ska fullgöra uppdrag som riksdagsledamot. Från och med den dag då ersättaren enligt bevis ska fullgöra ett uppdrag som riksdagsledamot gäller samma regler för ersättning som för övriga ledamöter. 5.12.3 Ersättning för uppdrag i svenska delegation Riksdagsstyrelsens förslag: En riksdagsledamot som fullgör uppdrag i svenska delegation, och som lämnar i samband med ett val, föreslås ha rätt till sammanträdesarvode, resekostnadsersättningar och traktamente under den återstående delen av delegationens mandatperiod. Det föreslås också att en sådan ledamot ska ha rätt till den tekniska och elektroniska utrustning som tillhandahållit honom eller henne. väljer sex ledamöter i den svenska delegationen till (svenska delegation). Delegationen väljs för tiden som val till ägt rum till motsvarande tidpunkt efter nästa val. En ledamot av eller en suppleant i delegationen som har lämnat i samband med ett riksdagsval får kvarstå under den återstående delen av delegationens mandatperiod (tilläggsbestämmelse 13.18.2 riksdagsordningen, RO). En riksdagsledamot som sitter i svenska delegation får ha kvar sitt uppdrag i delegationen fram till som valet, även om han eller hon inte blir omvald till . En riksdagsledamot som inte väljs om till vid ett val lämnar sitt riksdagsuppdrag när den nyvalda samlas till nytt (3 kap. 10 § regeringsformen och 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 3 kap. 2 § RO). Detta sker september/oktober. Bestämmelser om arvode, resekostnadsersättningar och traktamente för en riksdagsledamot som sitter i den svenska delegationen finns i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Enligt 2 och 3 §§ har riksdagsledamöter som deltar i verksamhet rätt till sammanträdesarvode samt resekostnadsersättningar och traktamente. Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag En ledamot av svenska delegation som inte blir omvald till får sitta kvar i delegationen under dess återstående mandatperiod, det vill säga fram till valåret. Detta innebär att han eller hon får sitta kvar i delegationen fastän uppdraget som riksdagsledamot har upphört. Gällande bestämmelser ger bara riksdagsledamöter rätt till sammanträdesarvode samt resekostnadsersättningar och traktamente vid deltagande i verksamhet. Riksdagsstyrelsen föreslår därför att den som lämnar sitt uppdrag i , men som sitter kvar i delegationen under den återstående mandatperioden, ska ha rätt till ersättning för sitt deltagande i verksamhet . Ersättningen bör vara densamma som för en riksdagsledamot. En ledamot av delegationen, som lämnar sitt riksdagsuppdrag, bör under delegationens återstående mandatperiod även ha rätt att använda teknisk och elektronisk utrustning som tillhandahållit honom eller henne. 6 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Riksdagsstyrelsens förslag: De nya lagarna och lagändringarna ska träda i kraft då lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter och lagen (1999:1209) om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i ska upphöra att gälla. Övergångsbestämmelserna till lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter och till ändringar i den lagen ska fortfarande gälla. Utredningens överväganden och förslag De nya lagarna och lagändringarna bör träda i kraft . Samma tidpunkt bör gälla för upphävande av lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter och lagen (1999:1209) om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i . Lagen om ekonomiska villkor för ledamöter har ändrats sedan tillkomsten . I flertalet fall har det meddelats övergångsbestämmelser som fortfarande kan vara aktuella. Eftersom den nya lagen inte innehåller några sakliga förändringar i de delar som omfattas av övergångsbestämmelser som är aktuella, bör övergångsbestämmelserna alltså fortfarande gälla. Det bör därför föreskrivas att övergångsbestämmelserna till den gamla lagen och till ändringar i den lagen fortfarande ska gälla. Enligt utredningens bedömning behövs det i övrigt inte några övergångsbestämmelser. Remissinstanserna har inte lämnat några synpunkter på utredningens förslag. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen anser att de nya lagarna och lagändringarna bör träda i kraft . I övrigt delar riksdagsstyrelsen utredningens bedömning i fråga om övergångsbestämmelser. 7 Konsekvenser av förslagen Förslagen innebär en systematisk, redaktionell och språklig genomgång av de föreskrifter och andra styrdokument som gäller ersättningen till riksdagsledamöterna. Regelverket blir på detta sätt tydligare, lättare att använda och mer transparent. Det bör förenkla tillämpningen för den som är direkt berörd av regelverket men också tillgodose intresset av insyn. administration förenklas genom att reglerna får en mer enhetlig och modern utformning. Vidare anser riksdagsstyrelsen att förslagen kommer att underlätta utövningen av riksdagsuppdraget, till exempel genom möjlighet till vidareutbildning med sikte på de särskilda kraven i det uppdraget. Genom förslaget om ersättning för kostnader som avser telefoni och datakommunikation utökas ledamöternas möjligheter att få ersättning vid användningen av teknisk och elektronisk utrustning inom ramen för riksdagsuppdraget. När det gäller förslagen om att en ledamot själv ska få besluta om utrikes tjänsteresor till länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och till länder som har ansökt om medlemskap i unionen (EU) gör riksdagsstyrelsen bedömningen att de kommer att leda till att det blir enklare för en ledamot att besöka bland annat EU:s institutioner och EES-länderna, däribland de nordiska länderna. Slutligen innebär förslagen vissa kostnadsökningar för . Dessa bedöms dock inte bli större än att de bör kunna inom ramen för de nuvarande anslagen. 8.1 Förslaget till lag om ersättning till ledamöter En delvis omdisponerad och i vissa avseenden ny ersättningslag föreslås. Be- stämmelser om ledamöternas ekonomiska villkor har hämtats från andra författningar, och normnivån på vissa av dagens bestämmelser har ändrats. Strukturen i lagen har ändrats genom att två nya kapitel (6 och 8 kap.) införs och genom ändringar i ett delvis nytt kapitel (7 kap.). Redaktionellt har lagen ändrats bland annat genom att långa paragrafer har delats upp i flera kortare paragrafer och att underrubriker har förts in i kapitlen. Även språkliga förändringar har genomförts. Därutöver finns ett antal nya materiella bestämmelser i lagen. Med uttrycket ”ersättningslag” avses lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om ersättning till talmannen och ledamöter. –ersättning till talmannen (2 kap.), –arvode (3 kap.), –resekostnadsersättning (4 kap.), –traktamente (5 kap.), –övernattningsbostad (6 kap.), –arbetsrum, vidareutbildning och teknisk och elektronisk utrustning (7 kap.), –barnverksamhet (8 kap.), –ålderspension (9 kap.), –sjukpension (10 kap.),