frsrdg · H204JO1 · 2014-11-11 00:00:00 — Arbetsförmedlingen har redogjort för myndighetens rutiner beträffande doku- mentation i arbetsförmedlingsärenden och försett JO med handläggarstöd, checklistor m.m. som personalen har tillgång till i sitt arbete. Arbetsförmed- lingen har också informerat om att alla nyanställda genomgår en förvaltnings- rättsutbildning samt att myndighetens personal har ge- nomgått en utbildning som bl.a. behandlat dokumentationsskyldigheten enligt 15 § FL. Enligt har vikten av att dokumentera varje åtgärd i ett ärende varit i fokus , och utvecklingsarbetet inom pro- grammet EKI och systemstödet förväntas ytterligare förbättra rutinerna för dokumentation och dokumenthantering. Utförliga handläggarstöd och om- fattande utbildning om hur känsliga personuppgifter ska behandlas har redovi- sats. Arbetsförmedlingen har även uppgett att man går igenom alla handläggarstöd i syfte att göra dem tydligare och mer lättillgängliga. Jag kan mot denna bakgrund konstatera att myndighetens ledning synes ha god kännedom om de regler som gäller och vikten av att de följs. Myndigheten har också vidtagit åtgärder för att de ska få genomslag i verksamheten. C E N T R A L S T A T S F Ö R V A L T N I N G M . 2 014 /1 5:JO1 När det gäller de handläggarstöd som JO har tagit del av kan dock följande konstateras. Handläggarstöden är många och omfattar som regel vissa speciella områden. De framstår delvis som fragmentariska och svåröverskådliga, bl.a. genom olika korshänvisningar. Skrivningarna är ofta kortfattade och ger sällan någon djupare förståelse för de förvaltningsrättsliga regler som ligger bakom. I vissa fall ges intryck av att endast uppgifter som tillför ärendet en sakuppgift ska dokumenteras. Som framgått ovan bör dock även uppgifter som enbart rör ärendets gång i stor utsträckning antecknas. Såvitt framkommit behandlar handläggarstöden inte heller vad som bör dokumenteras efter ett telefonsamtal eller ett möte med den arbetssökande. Vidare anges inte uttryckligen att hän- visningar ska göras från systemstödet till handlingar om en arbetssökande som förvaras på andra ställen än i sökandedossiern, t.ex. i programpärmar (se bl.a. AFHS 35/2012 och AFHS 74/2011). I dessa avseenden kan handläggar- stöden förbättras. En fara med alltför många och specialiserade handläggarstöd är också att tillämparen förlitar sig på dessa utan att konsultera grundläggande lagstiftning på området (se bl.a. JO:s ärende 2963-2012). Enligt min mening bör myndig- heten inom ramen för sitt interna utvecklingsarbete överväga att i ett samman- hållet dokument utförligt beskriva vad som utgör en fullgod dokumentation i ett arbetsförmedlingsärende och vilka konsekvenserna kan bli om dokumentat- ionsskyldigheten åsidosätts. De synpunkter som framförts ovan bör därvid be- aktas. Även om Arbetsförmedlingens handläggarstöd på olika sätt kan förbättras, ger de användaren ett gott stöd i arbetet. Trots detta har JO upprepade gånger funnit belägg för dokumentationsbrister, liknande de som uppmärksammades under inspektionen i , inom ramen för sin löpande granskning av an- mälningsärenden. I vissa fall har de utretts närmare och lett till kritik mot myn- digheten (se bl.a. JO:s ärenden 6094-2008, 6315-2009, 4166-2011, 1932-2012 och 5367-2012 ). I andra fall har brister noterats men inte bedömts utgöra till- räckliga skäl för vidare åtgärder från JO:s sida. I många av dessa ärenden har det, liksom i , visat sig omöjligt att avgöra vad som hänt utifrån de handlingar som Arbetsförmedlingen har uppgett finns i dossiern. Efter att JO har tagit telefonkontakt med den ansvariga arbetsförmedlaren har händelseför- loppet ofta kunnat klarläggas. Uppgifterna har dock inte funnits dokumenterade hos Arbetsförmedlingen. Resultatet från de granskningar som bl.a. Inspektionen för arbetslöshetsför- säkringen, IAF, har gjort visar på liknande resultat (se rapport 2012:10 om Ar- betsförmedlingens handläggning och dokumentation när anvisat arbete inte sökts). I rapporten konstateras att det inte fanns någon dokumentation relaterad till det aktuella ärendet i av de granskade fallen. I de ärenden där det fanns sådan dokumentation saknades ändå i många fall dokumentation som gav stöd för de bedömningar Arbetsförmedlingen hade gjort. JO:s och andras granskningar visar således att förvaltningsrättsliga regler och principer, liksom Arbetsförmedlingens egna rutiner för dokumentation, inte följts. Här krävs enligt min mening förbättringar. Myndig- hetens personal behöver få bättre kunskaper i grundläggande förvaltningsrätt och fördjupa sin förståelse för de skäl som motiverar gällande regler. 2 014 /1 5:JO1 C E N T R A L S T A T S F Ö R V A L T N I N G M . Hur ser Arbetsförmedlingen på uppgiften om att dokument som upprättas i och skickas till arbetssökande inte sparas hos myndigheten? Arbetsförmedlingen har bekräftat att vissa dokument som upprättas av myn- digheten och skickas ut till den arbetssökande inte sparas. Så har angetts vara fallet om dokumentet endast innehåller en standardtext. En notering om att do- kumentet skickats ut och vilken typ av dokument det handlar om görs dock automatiskt i systemstödet . Där sparas även eventuella skrivningar som inte finns i standardtexten. Anledningen till att man har denna ordning är enligt Arbetsförmedlingen systemets tekniska utformning som kommer att ses över i takt med den tekniska utvecklingen av systemstöden. Arbetsförmedlingen har vidare angett att standardtexterna finns tillgängliga på alla kontor. En handling som skapas av Arbetsförmedlingen och skickas ut till den ar- betssökande utgör en allmän handling, som myndigheten är skyldig att kunna ta fram. Förutsatt att en notering i görs om vilket dokument som har skick- ats och att alla kontor kan tillhandahålla ett standardbrev motsvarande det som har sänts till den arbetssökande skulle arbetssättet möjligen kunna godtas. Det handlar dock i Arbetsförmedlingens fall om relativt många dokument som läm- nar myndigheten utan att sparas någonstans. Med hänsyn till detta och till att standardtexter regelmässigt ändras finns en påtaglig risk för att kontoren inte kan tillhandahålla just den text som har skickats till den arbetssökande. Hand- läggningen riskerar därmed att komma i konflikt med offentlighetsprincipen, och oklarheter kan uppstå om vilken information som har lämnats sökanden. uppgett är den nuvarande lösningen inte optimal och bör ses över. Vilka rutiner har Arbetsförmedlingen när det gäller akt- och dokumenthantering och hur säkerställer myndigheten att kompletta akter (dossierer) kan tas fram vid behov (t.ex. vid en begäran om partsinsyn/handlingsutlämnande eller när uppgifterna behövs inför ett beslut)? Arbetsförmedlingen har uppgett att dokumentationen i och i den fysiska sökandedossiern om en enskild arbetssökande utgör en gemensam enhet och att hänvisningar till samtliga pappershandlingar ska göras i . Vidare har myndigheten angett att dess utvecklingsarbete förväntas leda till att sö- kandedossiererna digitaliseras bl.a. för att underlätta en rättssäker hantering av dokumenten. Om Arbetsförmedlingens rutiner följs borde det vara möjligt att tillhanda- hålla samtliga handlingar som rör en viss arbetssökande under en viss tidspe- riod. Vid såväl inspektionen i som i den löpande granskningen av an- mälningsärenden har JO dock kunnat konstatera att det är mycket vanligt att ofullständiga dossierer lämnas ut trots att samtliga handlingar som rör en viss person har efterfrågats. Detta torde dels bero på att hänvisningar till pappers- handlingarna saknas i , dels på att personalen har bristande kunskap om vilka handlingar som ingår i en komplett sökandedossier. Myndigheten måste genom utbildning och utvecklingsarbete se till att komma till rätta med dessa brister. C E N T R A L S T A T S F Ö R V A L T N I N G M . 2 014 /1 5:JO1 Hur ser Arbetsförmedlingen på uppgiften om att begränsar handläggarnas möjligheter att motivera sina beslut? Arbetsförmedlingen har uppgett att motiveringsskyldigheten uppfylls genom att skälen för åtgärden redovisas i daganteckningarna eller i en särskild tjänste- anteckning, som bifogas beslutet. Arbetsförmedlingen har vidare uppgett att en hänvisning till daganteckningen respektive tjänsteanteckningen ska göras i be- slutsdokumentet. Förutsatt att myndighetens rutiner följs delar jag Arbetsförmedlingens upp- fattning att motiveringsskyldigheten uppfylls. Förfaringssättet är dock onödigt komplicerat och inte utan risker. Vid inspektionen i visade det sig att det endast i något fall framgick av dokumentationen i ärendet att motiveringen i daganteckningarna eller tjänsteanteckningen hade bifogats beslutet. Anmäl- ningsgranskningen hos JO talar i samma riktning. Mot denna bakgrund bör möjligheterna att ändra beslutsmallarna utredas i samband med att det nya do- kumenthanteringssystemet införs. Innan myndigheten har gjort detta är det dess skyldighet att se till att de nuvarande rutinerna följs. Den sammantagna bilden av hur dokumentation liksom dokument- och akthan- tering har skötts på arbetsförmedlingskontoren är oroande. Jag vill betona att de brister jag redovisat ovan har påträffats i flera olika ärendetyper och att de inte kan hänföras till något enskilt kontor eller handläg- gare. Problemen har förekommit generellt. Det är ytterst ledningens ansvar att säkerställa att korrekta rutiner finns och tillämpas i verksamheten. Att en myn- dighet ser till att reglerna om dokumentation samt dokument- och akthantering följs är av stor vikt för allmänhetens förtroende för myndigheten och dess verk- samhet. Brister i dessa avseenden strider mot förvaltningsrättsliga regler och principer samt äventyrar den grundlagsskyddade rätten att ta del av allmänna handlingar. Med hänsyn till bristernas omfattning ser jag allvarligt på det som kommit fram. Arbetsförmedlingen har uppgett att vikten av dokumentation har varit i fo- kus på myndigheten och att rutinerna för dokumentation för- väntas bli bättre i och med att det nya systemstödet tas i bruk och de omarbetade handläggarstöden görs tillgängliga. Jag utgår från att Arbetsförmedlingen kommer att ägna fortsatt uppmärk- samhet åt problemen och genom informationsinsatser göra arbetsförmedlings- kontoren medvetna om vad jag har anfört här. Jag förutsätter vidare att myndighetens ledning noga följer hur utvecklings- arbetet på arbetsförmedlingskontoren fortlöper och vidtar de åtgärder som krävs för att säkerställa att korrekta rutiner finns och att de tillämpas. Arbetsförmedlingen kritiseras för de brister som konstaterats. 2 014 /1 5:JO1 C E N T R A L S T A T S F Ö R V A L T N I N G M . Kritik mot Kommunalarbetarnas arbetslöshetskassa, som avslagit en ansökan om arbetslöshetsersättning för att arbetsgivarintyget inte utfärdats på ett särskilt formulär (Dnr 961-2013) Beslutet i korthet: Anmälaren hade till sin anmälan om arbetslöshetsersätt- ning fogat ett undertecknat arbetsgivarintyg från sin tidigare arbetsgivare. Intyget var utfärdat enligt det formulär som Inspektionen för arbetslöshets- försäkringen har fastställt och som läses maskinellt. Enligt formuläret skulle vissa uppgifter redovisas på en särskild blankett. Blanketten bifogades an- mälan och var undertecknad. De efterfrågade uppgifterna fanns emellertid inte i blanketten utan arbetsgivaren hänvisade till en bilaga där uppgifter redovisades. Kassan avslog ansökan om ersättning med hänvisning till att ett fullstän- digt beslutsunderlag inte hade getts in. I beslutet angavs att uppgifter ifyllda på den särskilda blanketten saknades. JO anser inte att bestämmelsen i 47 § lagen om arbetslöshetsförsäkring ger stöd för att avslå en ansökan om arbetslöshetsersättning med hänvisning till att arbetsgivarintyget inte har utfärdats på ett särskilt formulär. Kommu- nalarbetarnas arbetslöshetskassa kritiseras för beslutet att avslå anmälarens ansökan. framförde i en anmälan och i en kompletterande skrivelse klagomål mot Kommunalarbetarnas arbetslöshetskassa. Hon uppgav att kassan hade avslagit hennes ansökan om arbetslöshetsersättning med hänvisning till att ett fullstän- digt beslutsunderlag inte hade getts in, trots att de efterfrågade uppgifterna fanns bland de handlingar som kassan hade tillgång till. krävde kassan att hennes tidigare arbetsgivare, , skulle fylla i uppgifterna på en viss fastställd blankett för att hon skulle beviljas er- sättning. vägrade dock att göra detta då uppgifterna redan hade lämnats i en annan form. Enligt skulle det innebära alltför mycket administration och risk för felskrivningar att lämna uppgifterna på det sätt kassan ville. framförde även andra klagomål. Handlingar hämtades in. Av dessa framgick bl.a. följande. C.A:s anmälan om arbetslöshet kom in till kassan . Till anmälan var ett under- tecknat arbetsgivarintyg från fogat. Intyget var utfärdat enligt det for- mulär som Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) har fastställt och som läses maskinellt. Enligt intyget skulle bl.a. ob-ersättning redovisas på en särskild blankett (Komplettering till arbetsgivarintyg). Blanketten bifogades anmälan och var undertecknad av . De efterfrågade uppgifterna fanns emellertid inte i blanketten utan hänvisade till en bilaga där uppgifter C E N T R A L S T A T S F Ö R V A L T N I N G M . 2 014 /1 5:JO1 om bl.a. ob-ersättning redovisades genom tidrapporter. Arbetsgivarin- tyg med bilagor gavs även in till kassan . Kassan avslog ansökan om ersättning med hänvisning till att ett fullständigt beslutsunderlag inte hade getts in. I beslutet angavs att den handling som saknades var blanketten Komplettering till arbetsgivarintyg. Beslutet angavs vara fattat med stöd av 47 § lagen (1997:238) om arbetslös- hetsförsäkring (). Kommunalarbetarnas arbetslöshetskassa anmodades att yttra sig över kla- gomålen avseende kassans beslut att avslå C.A:s ansökan om ersättning med hänvisning till att beslutsunderlaget inte var fullständigt. I sitt svar uppgav kas- san (genom försäkringsspecialisten ) bl.a. följande. Kommunalarbetarnas arbetslöshetskassa mottog en an- mälan om arbetslöshet och arbetsgivarintyg från vår medlem C.A. Ansökan om ersättning gällde . Arbetsgivarinty- get avsåg tiden till hos […]. Komplette- rande löneuppgifter till arbetsgivarintyget om ob-tillägg och sjuklön inkom tillsammans med ansökan, men var inte redovisade på den kompletterings- bilaga som används av a-kassorna utan på annat sätt. begärde vi kompletterande uppgifter. begärde vi fler kompletterande uppgifter. Det gällde föl- jande: kompletterande uppgifter från om lön på den blankett med bilaga (arbetsgivarintyg) som avses i 47 § . kom […] löneuppgifter från . Löneuppgifterna från var dock inte redovisade på kompletteringsbilagan till det av IAF fastställda arbetsgivarintyget. Bilagan i sig fanns visserligen med, men innehöll endast en hänvisning till ett bifogat dokument med löneuppgifter, utskrivna på papper med logotyp. Dessa löneuppgifter är exakt de- samma som inkom till a-kassan tillsammans med anmä- lan om arbetslöshet. fattade en handläggare beslut om att inte medge rätt till ersättning på grund av att han bedömt att vi inte hade ett tillräckligt besluts- underlag då uppgifterna från inte var redovisade på kompletterings- bilagan till arbetsgivarintyget. Medlemmen ringde därefter . En handläggare som tog emot samtalet skickade då e-post till den handläggare som hade fattat avslagsbeslutet och meddelade att medlemmen ansåg att vi borde kunna läsa de utskrivna löneuppgifterna, trots att de inte var ifyllda på kompletteringsbilagan till arbetsgivarintyget. Kommunalarbetarnas arbetslöshetskassa kunde ha begärt att medlemmen skulle sända in kompletterande löneuppgifter från på bilagan till blanketten arbetsgivarintyg […] . gjorde vi det först i samband med en kompletteringsbegäran om en timrapport. Det är dock möjligt att ärendets ursprungliga handläggare 2 014 /1 5:JO1 C E N T R A L S T A T S F Ö R V A L T N I N G M . gjort bedömningen att de befintliga löneuppgifterna var tillräckliga och där- för inte begärde några kompletterande uppgifter. Det saknades å andra sidan inte anledning för a-kassan att begära in upp- gifterna på den särskilda kompletteringsbilagan. Vi anser att på be- gäran skulle ha fyllt i den av IAF fastställda kompletteringsbilagan till ar- betsgivarintyget. Vår uppfattning är att vi inte utan vidare utredning borde ha avslagit er- sättningsrätten då löneuppgifterna trots kompletteringsbegäran inte inkom på den särskilda kompletteringsbilagan. I detta läge borde vi ha haft en di- alog med medlemmen om anledningen till att löneuppgifterna inte inkom- mit på kompletteringsbilagan. Om det då visat sig att medlemmen haft svårt att få uppgifterna på just denna bilaga borde vi ha prövat om de befintliga uppgifterna hade kunnat användas som underlag för beslut om ersättnings- rätt. Av kassans yttrande framgick vidare att kassan hade fått information som kunde tyda på att C.A. bedrev någon form av egen verksamhet, vilket behövde utredas. hörde av sig och framförde synpunkter på avslagsbeslutet var frågan om kompletteringsbilagan med löneuppgifter kunde accepteras därför inte längre i fokus. Handläggaren kom dock överens med C.A. om att handläg- garen skulle ringa till för att kontrollera uppgifterna om ob-tillägg och sjuklön. förelades hon att komplettera sin ansökan med vissa uppgif- ter om den egna verksamheten. att hon inte ville ha någon ytterligare kontakt med kassan och att hon inte tänkte skicka in de handlingar som behövdes för att kassan skulle kunna bedöma om hon bedrev egen verksamhet. Mot denna bakgrund fattades inte något nytt beslut om C.A:s ansökan om ersättning. I ett beslut anförde JO Renfors följande. I 47 § första stycket lagen om arbetslöshetsförsäkring angavs för kassans beslut följande. Ansökan om ersättning görs hos arbetslöshetskassan. Till ansökan skall fo- gas intyg av arbetsgivaren om den sökandes arbetsförhållanden samt de uppgifter i övrigt som behövs för bedömande av den sökandes ersättnings- rätt. Kan ett sådant intyg bara skaffas med stora svårigheter, får arbetsför- hållandena och övriga omständigheter styrkas på annat sätt. Arbetsgivare ska på begäran utfärda intyget enligt formulär som fastställts av Inspekt- ionen för arbetslöshetsförsäkringen. Möjligheten att styrka nödvändiga uppgifter på annat sätt än genom ett arbets- givarintyg infördes . I propositionen (prop. 1983/84:126 s. 21) angav föredragande departementschefen bl.a. följande. Jag förordar […] att kravet på arbetsgivarintyg inte skall vara absolut. Visar det sig att det finns svårigheter att förete intyg, bör kravet […] inte gälla. Normalt lär det inte vara några problem att på annat sätt styrka de uppgifter som har betydelse när det gäller att bedöma rätten till ersättning och ersätt- ningens storlek. Det normala skall naturligtvis också i fortsättningen vara att arbetsgi- varintyg företes. Skulle det visa sig att den ordning som jag nu har förordat C E N T R A L S T A T S F Ö R V A L T N I N G M . 2 014 /1 5:JO1 medför att arbetsgivarna i ökad omfattning underlåter att fullgöra sin skyl- dighet att utfärda intyg, är jag beredd att överväga lämpliga åtgärder och återkomma med förslag om sådana. Lagarna om arbetslöshetsförsäkring har omarbetats . Kravet på att arbetsgivarna ska utfärda arbetsgivarintyg enligt ett fastställt formulär har dock inte kommenterats närmare. Bestämmelsen i 47 § lagen om arbetslöshetsförsäkring anger vad som krävs av den som ansöker om ersättning. Ett av kraven innebär att sökanden ska bifoga ett intyg av arbetsgivaren med de uppgifter som behövs för att bedöma sökan- dens rätt till ersättning. Arbetsgivaren har en skyldighet att utfärda ett sådant intyg, och att göra det enligt ett särskilt formulär, om det begärs. Skyldigheten är dock inte sanktionerad. För att minska risken för att en sökande drabbas av att en arbetsgivare för- summar skyldigheten att utfärda ett intyg kan en sökande enligt 47 § även styrka de uppgifter som behövs för att bedöma ersättningsfrågan på annat sätt, om det medför stora svårigheter för sökanden att skaffa ett intyg. Utformningen av 47 § ger inte något tydligt svar på hur kravet på att en sökande ska ge in ett intyg från arbetsgivaren om sina arbetsförhållanden för- håller sig till arbetsgivarens skyldighet att utfärda intyget enligt det formulär som har fastställts av IAF. Enligt ordalydelsen i 47 § andra meningen ställs inga krav på att det arbetsgivarintyg som sökanden ska bifoga ansökan ska vara utfärdat enligt något särskilt formulär. Det kan därmed, enligt min mening, inte komma i fråga att låta det gå ut över sökanden när en arbetsgivare inte vill använda det fastställda formuläret. För en sådan ordning måste det krävas ett klart författningsstöd. Enligt min mening är inte heller regleringen i 47 § tredje meningen tillämplig när arbetsgivaren har gett in ett intyg med nödvändiga uppgifter, om än inte på det fastställda formuläret. Kommunalarbetarnas arbetslöshetskassa har, såvitt kommit fram, avslagit C.A:s ansökan endast på grund av att arbetsgivarintyget inte har getts in på det fastställda formuläret. Då det saknas ett klart författningsstöd för att avslå an- sökan på denna grund ska kassan kritiseras för det beslut som fattats. Vad som har kommit fram i övrigt ger inte anledning till något uttalande från min sida. 2 014 /1 5:JO1 C E N T R A L S T A T S F Ö R V A L T N I N G M . Anmälan mot Arbetsförmedlingen för att en kommunplacering dröjt efter det att uppehållstillstånd beviljats (Dnr 2697-2013) Beslutet i korthet: Arbetsförmedlingen är skyldig att, när det finns behov av det, anvisa vissa nyanlända invandrare bosättning i en kommun. har emellertid inte någon möjlighet att kräva att kommunen ska ta emot en viss person eller familj. I det aktuella ärendet dröjde det från det att en kvinna och hennes dotter (född ) beviljades uppehållstillstånd i till dess att de anvisades en bosättningskommun av Arbetsförmedlingen. En av anled- ningarna till att anvisningen drog ut var dotterns särskilda behov. Arbetsförmedlingen presenterade familjen för 17 olika kommuner innan en kommun slutligen erbjöd familjen bosättning. Fram till dess bodde familjen i ett av Migrationsverkets anläggningsboenden, vilket inte var anpassat efter dotterns särskilda behov. hade arbetat effektivare med bosättningsärendet och informationsutbytet mellan berörda myndig- heter hade fungerat bättre skulle handläggningstiden förmodligen ha förkor- tats. Den främsta anledningen till den långa handläggningstiden är dock inte Arbetsförmedlingens agerande utan att så många kommuner inte ansett sig ha möjlighet att erbjuda familjen bosättning. Ärendet illustrerar konsekven- serna av en lösning med frivilliga överenskommelser. En kopia av beslutet översänds därför till för kännedom. I en anmälan som kom in till JO framförde socialsekreteraren i kommun kritik mot Arbetsförmedlingen för att B.A.T. och hennes dotter ännu inte hade fått någon kommunplacering, trots att de hade haft permanent uppehållstillstånd i . Av anmälan framgick bl.a. följande. och hennes dotter (född ) beviljades permanent up- pehållstillstånd i . Dottern hade särskilda behov och fick en personlig assistent. kommun kunde dock inte erbjuda någon yt- terligare hjälp så länge B.A.T:s boendesituation var som den var. Vid tiden för anmälan till JO bodde de i ett vardagsrum i en av lägenheter i , utan möjlighet att stänga om sig. Boendet var även i övrigt olämpligt, och dottern kunde inte vistas där efter skolan. Handläggare från och Arbetsförmedlingen i hade vid ett flertal tillfällen försökt få i att skynda på ärendet. JO kontaktade teamledaren vid i , som lämnade följande upplysningar. C E N T R A L S T A T S F Ö R V A L T N I N G M . 2 014 /1 5:JO1 Den aktuella familjen är fortfarande inskriven hos , men Arbetsförmedlingen ansvarar för kommunplaceringen eftersom modern omfattas av etableringsreformen […]. Familjen bor i ett av Migrationsver- kets anläggningsboenden.