frsrdg · H104RB1 · 2014-02-10 00:00:00 — De fyra stora bankkoncernerna (, Nordea, och ) i står i fokus för övervakning, då de spelar en central roll för betalningsförmedling och kreditförsörjning. bevakar även de svenska och de internationella finansiella marknaderna eftersom bankerna är beroende av dessa för att finansiera sig och för att hantera risker. En annan viktig del i löpande analys är att följa utvecklingen bland bankernas låntagare, i och utomlands, eftersom krediter ofta är en potentiell källa till stora förluster. övervakar också den finansiella infrastrukturen som har en central roll i det finansiella systemet och är en förutsättning för att de finansiella marknaderna och allmänhetens betalningar ska fungera väl. I det förebyggande arbetet spelar informationsutbytet med aktörerna i det finansiella systemet en viktig roll. påverkar också utformningen av lagar och regler för tillsyn och krishantering genom att svara på remisser och konsultationer samt genom att delta aktivt i arbetet i flera internationella organisationer såsom (), för banktillsyn (), () samt olika EU-organ som till exempel Ekofin, Ekonomiska och finansiella kommittén (EFK), () och (). Det internationella samarbetet är viktigt inte minst för att kontinuerligt anpassa och förstärka formerna för samordnad övervakning och tillsyn mellan nationella myndigheter. Därtill är det internationella samarbetet viktigt för att utbyta information, diskutera aktuella risker och utveckla arbetet med att förebygga risker. Riksbankslagen ger inte några bindande verktyg i det förebyggande arbetet som kan användas för att påverka aktörerna i det finansiella systemet. verkar i stället i första hand genom att offentligt och i dialog med aktörerna i det finansiella systemet, både i och interna-tionellt, uppmärksamma risker och händelser som kan innebära hot mot den finansiella stabiliteten. rekommenderar exempelvis aktörerna i det finansiella systemet att vidta åtgärder för att minska riskerna i systemet som helhet. Dessa rekommendationer kan ha sin grund i den ekonomiska utvecklingen eller i strukturella obalanser. I sin kommunikation strävar efter att vara så öppen, tydlig och förutsägbar som möjligt. är det en grannlaga uppgift att kommunicera om risker som kan innebära hot mot den finansiella stabiliteten. kommunicerar sin syn på den finansiella stabiliteten på flera olika sätt. Bland annat publicerar rapporten stabilitet där direktionen presenterar sin bedömning av de stora bankernas motståndskraft mot oväntade händelser, lyfter fram potentiella hot mot den finansiella stabiliteten och ger rekommendationer om nödvändiga åtgärder för att minska riskerna. I samband med rapporten publicerar även resultaten av en riskenkät som beskriver marknadsaktörernas syn på risker i det finansiella systemet. publicerar också en årlig rapport med en bedömning av den finansiella infrastrukturen. bedömningar presenteras vidare i tal och i andra publikationer. beskriver det finansiella systemet, hur det är uppbyggt och vilka aktörer som verkar i detta system i publikationen Den svenska finansmarknaden. Det finansiella systemets aktörer är starkt sammanlänkade. Detta innebär att ett problem som uppstår i en bank snabbt kan spridas i systemet. Det beror på att bankerna ofta lånar av varandra, lånar ut till samma grupper av låntagare, är beroende av samma finansiella marknader och använder samma infrastruktur. De är också utsatta för samma typ av störningar. Den ökade globaliseringen innebär dessutom att förtroende- och likviditetskriser som drabbar banker i omvärlden också snabbt kan sprida sig till de svenska bankerna. Om en finansiell kris inträffar delar , , och Riksgälden ansvaret för att hantera krisen på ett sätt som minimerar de samhällsekonomiska kostnaderna. krishantering kan delas in i tre huvudsakliga moment: tillförsel av likviditet till det finansiella systemet, kommunikation av bedömningar och samarbete med myndigheter i och utlandet. upprätthåller likviditeten i det finansiella systemet genom att erbjuda systemets aktörer kortfristig finansiering i svenska kronor. Under vissa omständigheter kan också erbjuda lån i annan valuta. Dock är möjligheter att låna ut utländsk valuta begränsade. kan också ge likviditetsstöd till enskilda institut på särskilda villkor. Sådant likviditetsstöd syftar till att förhindra att ett institut tvingas ställa in sina betalningar och att detta får konsekvenser för det finansiella systemet i dess helhet. Särskilda villkor kan exempelvis innebära att Riks-banken accepterar andra säkerheter än de som godkänns vid övriga utlåning. och svenska företag som står under Finans-inspektionens tillsyn kan få likviditetsstöd om det finns synnerliga skäl. Ett sådant synnerligt skäl är enligt om ett institut bedöms vara systemviktigt i den situation som för tillfället råder. har valt att definiera en aktör, marknad eller del av den finansiella infrastrukturen som systemviktig om problem som uppstår hos en sådan aktör, på en sådan marknad eller inom en sådan infrastruktur kan leda till störningar i det finansiella systemet med potentiellt stora samhällsekonomiska kostnader som följd. Kommunikation och information är en central del av krishantering. Genom en öppen och tydlig kommunikation om problem och åtgärder kan i en kris bidra till att skapa förtroende för det finansiella systemet. För att kunna hantera en kris effektivt måste också ständigt hålla sin krisorganisation aktuell. En förutsättning för detta är att löpande gör stabilitetsanalyser som ger en god kännedom om det finansiella systemet. Dessutom måste upprätthålla en praktisk förmåga att hantera kriser. organiserar därför egna krisövningar och deltar även i övningar tillsammans med andra svenska och utländska myndigheter, i första hand tillsynsmyndigheter, centralbanker och finansministerier, för att värdera och förbättra krisberedskapen. I takt med att bankernas gränsöverskridande verksamhet har ökat har det blivit allt viktigare att genomföra krisövningar där myndigheter från olika länder deltar. fortsatte att följa utvecklingen i omvärlden och i för att analysera risker som kunde byggas upp i det finansiella systemet och hota stabiliteten i detta. Det handlade i första hand dels om utveck-lingen i euroområdet, dels om de svenska hushållens höga skuldsättning. I övrigt fortsatte arbetet med att påverka och implementera nationella och internationella finansiella regelverk. lämnade också flera remiss-yttranden och konsultationssvar , bland annat angående betänkandena om hur finansiella kriser ska förebyggas och hanteras samt hur de nya kapitaltäckningsreglerna ska implementeras i svensk lagstiftning. lämnade även ett remissyttrande över finansiella oberoende (se avsnittet ). Internationellt arbete för att stärka det finansiella systemet Vid sidan av den löpande analysen av läget i det finansiella systemet har stabilitetsarbete fortsatt att präglas av behovet av att utreda och påverka utformningen av framtida finansiella regelverk och finansiell tillsyn. Svenska banker och finansiella institut regleras av lagar som utformats på europeisk nivå. Lagarna bygger i stor utsträckning på riktlinjer utformade i andra internationella organ. deltog i diskussionerna på både EU-nivå och internationell nivå, till exempel i BIS, om utformningen av såväl regelverk som tillsyn. fortsatte sitt arbete med att färdigställa de olika delarna av det så kallade III-paketet av regleringar. bidrog aktivt i arbetet inte minst eftersom riksbankschefen är ordförande. En viktig milstolpe var färdigställandet av reglerna för krav baserade på det korta likviditetsmåttet (Liquidity Coverage Ratio, LCR). har arbetat med att ta fram förslag på krav baserade på det strukturella likviditetsmåttet (Net Stable Funding Ratio, NSFR), globala minimiregler för stora exponeringar, regler för krav på minsta bruttosoliditet (Leverage Ratio) samt skärpta regler för bankers kapitalkrav på de exponeringar som finns i handelslagret. publicerade () inom BIS nya internationella principer för finansiell infrastruktur. påbörjades ett arbete inom BIS med att utvärdera implementeringen av dessa principer i olika länder. deltog i detta arbete. var också ett av de länder som utvärderades. Som ett led i utvärderingen gjorde och därför en självutvärdering av implementeringen av principerna i . BIS utvärderingar ledde fram till en rapport som visade att många länder hade påbörjat implementeringen och att principerna kan införlivas på olika sätt via en kombination av lagar, riktlinjer och handlingsstrategier. Resultatet för svensk del visade att på en del områden har kommit långt medan det återstår en del att göra på andra. Till exempel finns inte principerna för betalningssystem införlivade i lag. Nästa utvärdering kommer att ske 2014. deltog också i arbetet inom det globala rådet för finansiell stabilitet (FSB). är inte medlem i FSB men deltar i FSB:s regionala konsultationsgrupp för . Riksbankschef deltar dock i FSB:s möten genom sin roll som ordförande i . påbörjade ett arbete tillsammans med , och Riksgälden samt relevanta myndigheter från , , , , , och . Syftet med arbetet var att ta fram en återhämtningsplan och planer för avveckling och rekonstruktion av bankkoncernen för att det ska finnas en gränsöverskridande krishanteringsplan på plats vid ett krisläge. Detta arbete, som bygger på för globalt systemviktiga banker dit Nordea räknas, fortsatte . Inom ramen för FSB initierade och deltog också i arbetet med att ta fram riktlinjer för samarbete och informationsutbyte mellan de krishanteringsgrupper som finns för systemviktiga banker och de länder som inte ingår i dessa grupper men där den enskilda banken i fråga ändå har en systemviktig funktion i värdlandet. De frågor som arbetsgruppen har fokuserat på är sådana som rör samarbete och informationsdelning mellan värdländerna. har bistått med synpunkter i förhandlingarna inom EU om den så kallade bankunionen. Bankunionen innebär dels nya gemensamma regler för bankers och andra finansinstituts kapitaltäckning och krishantering inom hela EU, dels ett fördjupat samarbete kring tillsyn och hantering av banker i kris för länderna inom euroområdet. EU-länder utanför euroområdet får möjlighet att ansluta sig till det fördjupade samarbetet vid intresse. Vad gäller de nya gemensamma reglerna för hela EU har bistått i förhandlingarna om förslag till kapitaltäckningsregler (CRD IV/CRR) med syfte att genomföra den så kallade III-överenskommelsen inom . Likaså har bistått i förhandlingarna om direktivet för återhämtning, avveckling och rekonstruktion av kreditinstitut och värdepappersföretag, det så kallade krishanteringsdirektivet. I förhandlingarna om krishanteringsdirektivet har det varit viktigt att försäkra sig om att regelverket kan fungera även vid en mer omfattande systemkris då extraordinära åtgärder kan vara nödvändiga för att upprätthålla finansiell stabilitet. Vad gäller det fördjupade samarbetet har en viktig aspekt för varit att bevaka att länder och banker utanför euroområdet inte missgynnas av de nya regelverken, exempelvis vad gäller inflytande för länder utanför euroområdet. Inom ramen för ESRB bidrog aktivt i arbetet med att identifiera systemrisker inom EU och utarbeta rekommendationer för att minska dessa risker. ESRB publicerade tre rekommendationer . Den första rör bankers finansiering och grundar sig i ESRB:s bedömning att den ökade andelen intecknade, eller pantsatta, tillgångar i bankerna runt om i världen minskar bankernas motståndskraft i stressade tider, vilket kan riskera den finansiella stabiliteteten. ESRB rekommenderade därför bland annat förstärkt övervakning, förbättrade verktyg för att hantera dessa risker och ökad transparens. Den andra rekommendationen syftar till att minska de systemrisker som vissa typer av penningmarknadsfonder kan ge upphov till. Den tredje rekommendationen handlar om att EU-länderna ska införa intermediära mål och instrument för makrotillsyn. Syftet är att bidra till att EU-länderna utvecklar en väl genomtänkt verktygslåda för att förebygga eller minska risker som kan äventyra det finansiella systemets stabilitet. har också svarat på en konsultation från om ESRB och EU:s tre mikrotillsynsmyndigheter (Europeiska bankmyndigheten , Europeiska värdepappers- och marknadsmyndig-heten samt Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten ). Konsultationen utgör en del av det underlag som kommissionen ska basera sin utvärdering av den europeiska tillsynsstrukturen på. svarade på den del av konsultationen som handlade om ESRB. I sitt svar framhöll att ESRB på det hela taget lyckats uppfylla sitt uppdrag och att dess ansvarsområden bör vara oförändrade. Som möjliga förbättringsområden lyfte fram att resurser behöver förstärkas, att ESRB:s tillgång till data bör förbättras och att den externa kommunikationen kan utvecklas ytterligare. Det nordiska och baltiska samarbetet fortsatte det nordiska och baltiska samarbetet inom stabilitetsområdet. hölls två möten med (). NBMF är ett samarbetsforum för centralbanker och tillsynsmyndigheter i dessa länder som ska fokusera på finansiella stabilitetsrisker och gränsöverskridande bankverksamhet i regionen. Utöver allmänna risker som kan påverka regionen fortsatte gruppen bland annat att disku-tera hur kontracykliska kapitalbuffertar ska implementeras. Riksbankschef var ordförande i gruppen. fortsatte även arbetet inom ramen för den nordisk-baltiska stabilitetsgruppen, som är ett forum för finansministerier, centralbanker och tillsynsmyndigheter i de nordiska och baltiska länderna. Stabilitetsgruppen har till uppgift att stärka beredskapen att hantera gränsöverskridande finansiella stabilitetsfrågor i den nordisk-baltiska regionen. Utöver det internationella och europeiska samarbetet med olika reglerings-frågor har även andra internationella åtaganden. IMF-arbete innefattar bland annat att i samarbete med ta fram position i policyfrågor inför diskussioner och beslut i . tog fonden fram ett ramverk för hur det ska ge råd i makrotillsynsfrågor inom ramen för sin övervakning. En annan aktuell fråga var den pågående översynen av kvotformeln som styr hur stor röststyrka ett land ska ha i IMF, hur mycket insatskapital ett land ska bidra med till IMF och hur mycket ett land kan låna av fonden. bidrar till IMF:s finansiering via insatskapital och låne-arrangemang. deltar bland annat i IMF:s nya lånearrangemang (New Arrangements to Borrow, NAB) som vid behov aktiveras då efterfrågan på utlåning från fonden är så pass stor att insatskapitalet inte bedöms vara tillräckligt. beslutade medlemmarna i NAB att förnya aktiveringen av lånearrangemanget . har även utverkat ett temporärt lånelöfte till IMF, vilket godkände . Lånelöftet trädde i kraft sedan båda parter undertecknat avtalet. Lånelöftet ger IMF möjlighet att låna motsvarande från om medlen under fondens insatskapital och NAB inte skulle räcka. har även i likhet med flera andra länder och centralbanker, efter beslut, efterskänkt återstående andel av intäkten från försäljningen av IMF:s guldreserv, motsvarande , till förmån för IMF:s fond för låginkomstländer (Poverty Reduction and Growth Trust, PRGT). transaktioner med IMF beskrivs även i avsnittet . IMF besökte , dels för den årliga Artikel IV-konsultationen och dels inför den nordiska regionala övervakningsrapporten (Nordic Regional Report, NRR). anordnade också tillsammans med och en konferens i om nordisk-baltiska finansiella länkar och utmaningar. bidrar också med experthjälp till centralbanker i utvecklings-länder, så kallad teknisk assistans. omfattade experthjälpen insatser i , , , och . Verksamheten finansierades med medel från Sida. Övervakning och analys av det finansiella systemet i Utöver att delta i det internationella arbetet med utformningen av finansiella regelverk fortsatte att fördjupa sin analys av det finansiella systemet i . Bland annat arbetade med att analysera riskerna i den svenska hushållssektorn, publicerade en rapport om finansiell infrastruktur och en rapport om massbetalningar samt utvecklade metoder för att bedöma konsekvenserna av hot mot det finansiella systemet. deltog även i arbetet inom det temporära samverkansrådet. Det temporära samverkansrådet för makrotillsyn I väntan på att det permanenta stabilitetsrådet skulle etableras fortsatte och att inom ramen för det temporära samverkansrådet för makrotillsyn diskutera systemrisker, makrotillsyn och finansiell stabilitet. höll rådet två möten. Vid det första mötet diskuterades bland annat det aktuella läget på de finansiella marknaderna som just hade börjat visa tecken på optimism trots svag realekonomisk utveckling. Vidare diskuterades de svenska hushållens skuldsättning, vars utveckling båda myndigheterna ansåg behövde följas noga. redogjorde också för sin synpunkt på avsikter att höja riskviktsgolvet för svenska bolån till . Båda myndigheterna konstaterade att de tillsammans behövde analysera konsekvenserna av strukturella förändringar på bolånemarknaden. Vid mötet kom deltagarna överens om att myndigheterna skulle tillsätta en gemensam analysgrupp i detta syfte. Övriga makrotillsynsfrågor som diskuterades var den pågående uppföljningen av ESRB:s rekommendation om lån i utländsk valuta som gavs 2011. Både och konstaterade att sådana lån är mycket ovanliga i men desto vanligare i andra länder där de svenska bankerna är representerade. Lån i utländsk valuta utgör dock en mindre del av de svenska bankernas låneportföljer . Utöver dessa frågor diskuterades vikten av ett tydligt mandat för makrotillsynen, förslaget om bank-unionen och dess konsekvenser för . Även referensräntan Stibor togs upp på mötet och vikten av att beakta vilka konsekvenser det pågående internationella arbetet om referensräntor kan få för hur ramverket för Stibor utformas och hur tillsynen bedrivs. Vid årets andra möte konstaterade och att de svenska storbankerna (, Nordea, och ) uppvisade goda resultat. Deras kapitalsituation och kortfristiga likviditetssituation var också förhållandevis god. Myndigheterna påpekade dock att bankernas bruttosoliditet var relativt låg i ett internationellt perspektiv och att deras höga beroende av utländsk marknadsfinansiering kunde utgöra en risk. Myndig-heterna diskuterade också arbete med att genomföra samt arbetet med att genomföra III-överenskommelsen i svensk lagstiftning. Vid mötet uttryckte oro över att de svenska bankernas motståndskraft mot eventuella likviditetsproblem i svenska kronor kan vara för låg och därför är en fråga som behöver utredas vidare. Båda myndigheterna uttryckte också en önskan om att transparensen kring bankernas likviditetsbuffertar borde öka. Vidare ansåg att analysgruppens arbete hade bidragit till bättre kunskap om hushållens skuldsättning, men att det i slutändan handlade om subjektiva bedömningar om hur man ser på riskerna med hushållens skuldsättning. lyfte fram synpunkten att det rådde en osäkerhet kring fundamentala faktorers förklaringsvärde i fråga om uppgången i svenska bostadspriser och skulder. ansåg att det vore intressant att komplettera analysgruppens arbete, som utgår från hur situationen ser ut , med studier av långsiktiga scenarier där belåningsgrad och i synnerhet skuldsättning fortsätter att öka. När det gäller åtgärder för att minska riskerna med hushållens höga och stigande skuldsättning såg ett behov av att sätta in ytterligare åtgärder i närtid. ansåg att en möjlig åtgärd är att höja risk-vikterna för bolån ytterligare. representanter vid mötet förordade en stegvis höjning av riskviktsgolvet . Vidare ansåg att det vore önskvärt med en stärkt amorteringskultur så att hushållen i större utsträckning betalar av på sina lån. Dessutom påpekade att den kontracykliska kapitalbufferten sannolikt skulle ha varit påslagen om regelverket för detta hade varit på plats . menade vidare att det finns ett behov av att bankerna ser över och harmoniserar sina schablonberäkningar av belåningsutrymmet för nya bolånesökande, så kallade kvar-att-leva-på-kalkyler. Analys av riskerna i den svenska hushållssektorn I har bostadspriserna och hushållens skuldsättning stigit markant (se diagram 3). har belåningsgraderna och amorteringstiderna ökat. Även om fundamentala faktorer i stor utsträckning kan förklara de stigande bostadspriserna är den höga och ökande skuldsättningen och långa amorteringstider en risk för den framtida finansiella stabiliteten. Dessa frågeområden är viktiga att analysera närmare. och tillsatte därför en gemensam analysgrupp, i enlighet med det temporära samverkansrådets beslut, för att analysera och belysa riskerna med denna utveckling. deltog också i Finans-inspektionens arbete med att ta fram årets bolåneundersökning. För att bättre förstå och analysera hushållens skuldsättning och hur den kan tänkas påverka den reala ekonomin tog också in nya data baserade på uppgifter om hushållens lån. Även om har gjort denna typ av analys tidigare medför dessa data att det är möjligt att få en mer detaljerad och fullständig bild av hushållens lån. Det blir nu möjligt att ta hänsyn till hur skulderna är fördelade i stocken och inte bara i nyutlåningen som i bolåneundersökning. Med ett underlag som bygger på hela stocken kan man göra en bättre bedömning av systemrisken (se även rutan satsar mer på finansiell statistik). Övervakning av den finansiella infrastrukturen publicerade den årliga rapporten infrastruktur. Rapporten har två syften: dels att presentera Riks-bankens bedömningar av stabiliteten och effektiviteten i den finansiella infrastrukturen i , dels att beskriva utgångspunkterna för övervakningsarbete och hur detta går till i praktiken. Genom att offentliggöra sina bedömningar vill uppmuntra till kontinuerliga förbättringar som främjar den finansiella infrastrukturen i . Rapporten ersätter de utvärderingar som tidigare gjorde om de svenska infrastruktur-systemen. I rapporten bedömde att den finansiella infrastrukturen i sammantaget fungerade väl, men att det fanns utrymme för förbättringar för att stärka den ytterligare. blev deltagare i två kollegier för tillsyn av centrala motparter, ett avseende OMX Clearing och ett avseende European Multilateral Clearing Facility (EMCF). Att tillsynskollegier bildas följer på en ny reglering inom EU som syftar till att stärka tillsynen av och stabiliteten hos centrala motparter. I tillsynskollegierna deltar relevanta myndigheter i EU. övervakar OMX Clearing, och en av de största valutorna i dess derivatclearing är svenska kronan, vilket gör till en naturlig deltagare i detta kollegium. EMCF är en holländsk central motpart som clearar aktier på bland annat svenska handelsplatser, och till stora värden i svenska kronor. Detta är motivet till att också deltar i detta tillsynskollegium. Enligt den nya EU-regleringen måste alla befintliga centrala motparter ansöka om auktorisation för att kunna fortsätta att bedriva sin verksamhet. ansökte den svenska centrala motparten OMX Clearing om en sådan auktorisation. genomförde också en analys av hur samhällsekonomi skulle påverkas om Bankgirot låg nere . Syftet med analysen var att undersöka i vilken utsträckning betalningsflödena skulle hindras eller kunna omdirigeras i en sådan situation och vilken samhällsekonomisk påverkan detta skulle kunna få. Resultatet visade att det skulle bli svårt att hitta alternativ till bankgironummerbaserade betalningar, att sannolikt främst småföretag och företag med låg kreditvärdighet skulle drabbas hårdast av ett avbrott samt att hushållens konsumtion av varaktiga varor skulle påverkas. En annan slutsats var att effekterna på betalningsflödena och samhällsekonomin till stor del beror på hur krishanteringen organiseras och bedrivs. avslutade en studie om massbetalningar, som påbörjades . Syftet med studien var att belysa den förändringsprocess som den svenska marknaden för massbetalningar just nu genomgår, där nya aktörer etablerar sig och nya innovativa betaltjänster lanseras.