frsrdg · H104NR1 · 2014-03-18 00:00:00 — hade det vuxit fram en rad olika former för kontakter och värdefulla diskussioner mellan medlemmar av och ryska parlamentariker, både på nationell nivå och med regionerna i nordvästra , och såväl bilateralt som i olika regionala samarbetsstrukturer. delade den uppfattning som framförs i ministerrådets förslag: Samarbetet ska ta utgångspunkt i värden som mänskliga rättigheter, jämställdhet, tolerans, rättssäkerhet och gott styrelseskick. fortsatte med att säga att ibland hade uttryckt en viss oro för hur man hanterar de här värdena i , och skulle fortsätta med det när det finns anledning. Men det var viktigt att hålla en balans i diskussionerna så att man inte stänger dörrarna; fortsatt dialog var en förutsättning för att kunna påverka, men också för att lära av varandra, framhöll hon. Det sista av ministerrådsförslagen rörde aktiviteterna i . Det presenterades av samarbetsminister , som sade att de nya riktlinjerna underströk vikten av det nordiska samarbetets fortsatta engagemang för en demokratisk utveckling i genom att stödja och samarbeta med det civila samhället. Hon nämnde att hade etablerat ett nära samarbete med om olika aktiviteter med koppling till , exempelvis koordinering av stöd och bidrag till exiluniversitetet i , ett projekt för stöd till icke statliga organisationer och till individer som är utsatta för påtryckningar av den vitryska regimen, och ett annat som ska ge unga vitryssar möjlighet att fortsätta sina universitetsstudier i . Nordiska ministerrådets Vitrysslandsaktiviteter skulle utvärderas löpande . arbetar för en demokratisk samhällsutveckling i med stöd till civilsamhälle, utbildning och ungdom, medier och journalister samt till parlamentariskt samarbete, sade hon, liksom för ett gränsregionalt samarbete med fokus på civilsamhällets projekt med nätverksbyggande och erfarenhetsutveckling som övergripande målsättningar. Presidiets talesperson , , välkomnade ministerrådets förslag och uttryckte uppskattning över att aktiviteterna skulle fortsätta trots att utvecklingen varit negativ i ett land så nära vår region. delade uppfattningen att målet för det fortsatta samarbetet skulle vara en demokratisk samhällsutveckling i genom stöd och samarbete med det civila samfundet. hade haft kontaktmöten och rundabordssamtal med deltagare från och hade ingen önskan att isolera ett europeiskt land i närheten av , men regimens brutala framfart sedan presidentvalet hade tills vidare gjort det omöjligt att ha några förbindelser med det officiella . fortsatte sina kontakter med oppositionspartier och människorättsgrupper, senast genom ett mycket lyckat seminarium i . De nordiska samarbetsministrarnas frågetimme Samarbetsministrarnas frågetimme är en etablerad punkt på dagordningen för sessioner. Den ger parlamentarikerna möjlighet att ställa frågor även om sådant som inte finns med på dagordningen i form av ärenden. Det gör att man kan ta upp mer dagsaktuella problem utan att ha något förslag till lösning av det. Frågorna kan ställas till en eller flera ministrar. Vid denna session besvarades flertalet frågor av endast en av samarbetsministrarna, vilket medförde att de hann besvara närmare 20 frågor. (S) inledde med att fråga den tillträdande ordföranden för , samarbetsminister , hur hon såg på den fortsatta finansieringen av projektet jobbresan. Hon svarade att hon såg på detta som mycket viktigt. Det hade gjorts nedskärningar i budgeten , och hon hade vid samtal under sessionen hört att det fanns ett missnöje över detta – ett missnöje hon anslöt sig till. Den danske samarbetsministern fick frågan om hur man klarat att få acceptans för de imponerande anpassningar, bl.a. halverad period för utbetalningar från arbetslöshetsförsäkringen, inskränkningar av kontantstöd till yngre arbetsföra och sänkt skatt på företagsvinster, som gjorts för att göra den nordiska välfärdsmodellen mer ekonomiskt hållbar. svarade med att hänvisa till den finansiella kris som började . Han var glad att den danska regeringens reformåtgärder hade blivit kända utanför , och påpekade att man hade fört dem vidare till det nordiska samarbetet genom att konsolidera den nordiska budgeten. När man konsoliderar en budget handlar det inte bara om besparingar, fortsatte han, utan också om möjligheten att se var man får störst nytta av de nordiska pengarna. Därefter följde några frågor och svar om den fiskerikonflikt mellan främst och EU som hade diskuterats vid olika tillfällen tidigare under sessionen, och som för övrigt återkom även senare under frågetimmen utan att något nytt i sak framfördes. Den svenska samarbetsministern (M) fick frågan om vad som hade gjorts för att genomföra det rådet rekommenderat 2010 om att skapa ett gemensamt register för auktoriserad hälsopersonal i , för att undvika att personal som hade fått anmärkningar eller fråntagits sin auktorisation kunde anställas i andra nordiska länder. Svaret blev att en hel del gjordes på området, framför allt i form av ett uppdrag från ministerrådet till om att titta på ett gemensamt hälsoregister och hur vi kan lära av varandra när det gäller hälsovård i hela . En annan fråga till gällde det förslag om Team som hade framförts, och som gällde gemensamma resor för exportfrämjande till olika delar av världen. Hon sade att det var ett bra exempel på hur Varumärket kunde stärkas ytterligare, men att det inte var lätt att få ihop allas kalendrar och att därefter välja en destination som skulle kunna vara intressant. (KD) hänvisade till en rapport om samverkan när det gäller sällsynta diagnoser, och frågade den tillträdande isländska ordföranden i hur hon såg på betydelsen av samverkan på hälso- och sjukvårdsområdet, och om man kunde förvänta sig initiativ för att följa upp rapporten som är . Eygló Hardarðóttir svarade att hon såg hälso- och sjukvårdsområdet som särskilt intressant och med många möjligheter till samarbete mellan de nordiska länderna. Vad gäller högt specialiserade behandlingar planerades ett konkret utbytesprogram för personal som arbetar med samma diagnoser så att de kan utbyta erfarenheter och lära av varandra. En första fas skulle röra barnkirurgi. (S) ställde en fråga till Eygló Hardarðóttir om Nordiska ministerrådets strategi för samarbete med frivilligorganisationer, som inte tagits upp sedan ministerrådets redogörelse om detta. Var ministern beredd att lämna en redogörelse om samarbetet och eventuellt aktualisera en revidering av strategin? På den konkreta frågan gav Eygló Hardarðóttir inget tydligt svar, men hon sade att det isländska ordförandeskapet skulle lägga stor vikt på frivilligsektorn och dess deltagande i nordiskt samarbete. Det fanns en rad projekt som ministerrådet stöder eller genomför i samarbete med frivilligsektorn, och det skulle inte ändras under ordförandeskap, utan förhoppningsvis kunde man göra ännu mer. (C) frågade den finske samarbetsministern – som också var EU-minister – om det fanns några visioner eller planer för hur man i det nationella beslutsfattandet om EU-frågor kunde ta bättre hänsyn till de övriga nordiska ländernas EU-politik? hänvisade till de parlamentariska organ som har sista ordet i fråga om EU-politiken – stora utskottet för del och motsvarande organ i och . Självklart tittade man i när man förberedde sina ställningstaganden på hur de övriga nordiska länderna agerade, och personligen ansåg han att länderna måste samarbeta mera och koordinera sina positioner. Dock trodde han inte på ett formellt parlamentariskt organ som skulle förbereda en gemensam EU-politik för de nordiska länderna, utan koordineringen trodde han skulle göras informellt också . (M) frågade den svenska samarbetsministern om hon ville föra in även det nordiska perspektivet i arbetsuppgifterna för , som ser över ny svensk lagstiftning så att den inte skapar nytt krångel för företag och företagare. Även den nya norska regeringen skulle skapa ett regelråd enligt svensk modell. (M) betonade att den arbetar mycket för att riva gränshinder. Tanken om att föra in detta i var intressant, och hon skulle ta med sig den i gränshinderarbetet. (MP) tog upp den nordiska konventionen om socialt bistånd och sociala tjänster, där artikel 7 säger att nordiska medborgare inte kan hemsändas på grund av sitt behov av socialt bistånd om medborgarens familjeförhållanden, anknytning till bosättningslandet eller omständigheter i övrigt talar för att de bör stanna. Under inga omständigheter kan en nordisk medborgare som varit lagligen bosatt i ett annat nordiskt land sändas hem. Han nämnde att medborgar- och konsumentutskottet upprepade gånger, men utan framgång, kritiserat för att inte ha följt konventionen. Han undrade varför , även om antalet hemsändningar varit litet , ville behålla möjligheten att bryta mot konventionstexten. sade att han visste att det hade ställts frågor till den danske justitieministern i detta ämne, och att svaret beklagligtvis inte kommit förrän dagen innan denna frågestund. Den danska regeringen anser att praxis och lagstiftning på området inte strider mot den nordiska andan, sade han, men man var självklart öppen för att dryfta praxis i olika fora. Han hoppades att det skriftliga svaret från justitieministern var tillfredsställande. Den sista frågeställaren hänvisade till de olika inställningarna till kärnkraft som fanns i t.ex. och , och frågade samarbetsministrarnas ordförande (M) vad det kunde betyda för det nordiska samarbetet på elmarknads- och energisektorn. Hon svarade att detta diskuteras på det svenska och säkert också i de övriga nordiska länderna. Det nordiska handlingsprogrammet innehöll samarbetsområden som elmarknaden, energieffektivisering, forskning inom energi och naturligtvis förnybar energi. Det var en ram för de nordiska ländernas energisamarbete , som det fanns en flexibilitet att anpassa samarbetet till konkreta projekt och aktiviteter, och till framtida förutsättningar för ny energi. Generaldebatt och debatt om budgeten för det nordiska samarbetet 2014 Vid denna session hade generaldebatten placerats sent på dagordningen, vilket kan ha bidragit till att det inte gjordes så många inlägg från enskilda medlemmar. Något liknande gällde budgetförslaget, mot bakgrund av att presidiet, via sin budgetgrupp, nått enighet med om vissa ändringar i ministerrådets förslag. Generaldebatten inleddes såsom brukligt med att samarbetsministrarnas ordförande presenterade deras redogörelse för arbetet i under det gånga året. (M) sade att under ordförandeskap hade inte minst den nordiska välfärden stått i fokus. Social- och hälsoministrarna hade i samarbete med utbildnings- och forskningsministrarna initierat programmet Hållbar nordisk välfärd, som syftar till att hitta innovativa lösningar som kan bidra till ökad kvalitet och jämlikhet i utbildning, arbete, hälsa och omsorg. hade lanserat vissa nya initiativs Ett för att öka den globala konkurrenskraften och medverka till en mer hållbar nordisk gruvindustri, ett för att förbättra inventeringarna av de nordiska ländernas utsläpp av kortlivade klimatpåverkande luftföroreningar, ett för att utveckla kvaliteten i arbetsplatsförlagt lärande i syfte att underlätta övergången till arbetsmarknaden och slutligen ett för att sätta fokus på ungdomars arbetslöshet i ett nordiskt perspektiv, bl.a. genom ett arbetsmarknadsmöte med brett deltagande från berörda delar av samhället, och med de nordiska statsministrarna och arbetsmarknadsministrarna på plats. Mittengruppens talesperson , , gjorde ett inlägg som främst handlade om arbetet med Nordiska ministerrådets budget . Han ville säga tack till både rådet och ministerrådet för den process man gått igenom, och som hade varit svår men ändå lett till ett rimligt resultat. Processen kunde leda till en koncentration av de nordiska insatserna till områden med störst nordiskt mervärde. hade han budskapet att det var viktigt för att komma in mycket tidigt i processen , och det var viktigt att göra budgeten överskådlig så att man kan förstå vilka politiska valmöjligheter som finns. Till var budskapet att rådets inställning att i princip vara emot pro rata-besparingar skulle bli svårare att upprätthålla . När sedan två års sparprocess klarats av hoppades han att det inte skulle handla om ytterligare besparingar, men däremot skulle det fortsatt finnas behov en prioriteringsprocess. hade Nordiska ministerrådets nya strategi för hållbar utveckling – Ett gott liv i ett hållbart – trätt i kraft. Arbetet med att följa upp statsministrarnas uppdrag om grön tillväxt var högt prioriterat i de berörda ministerråden. Utbildnings- och forskningsministrarna hade via Nordforsk förberett ett nytt forskningsprogram om bioekonomi, klimatforskning och övergången till ett biobaserat samhälle. Ministrarna för fiskeri, havsbruk, jordbruk, livsmedel och skogsbruk hade initierat ett projekt om bioekonomi i som skulle utvärdera potentialen för den biobaserade ekonomin i och den subarktiska delen av . nämnde även finansministrarnas fortsatta arbete med att bekämpa internationell skatteflykt, och jämställdhetsarbetet som speciellt uppmärksammat jämställdhet på arbetsmarknaden och inom utbildning. Nya strategier och samarbetsprogram hade utarbetats av de nordiska social- och hälsoministrarna, av ministrarna för innovations- och näringspolitik och av de nordiska energiministrarna. Arbetet med att eliminera gränshinder skulle ytterligare stärkas och effektiviseras genom det nya – som ersatte Gränshinderforum – och genom en ny strategi- och handlingsplan som skulle träda i kraft . Avslutningsvis framhöll att hade profilerat sig starkt , både inom och internationellt, bl.a. genom att genomföra projektet i och genom deltagande i FN:s globala konferens om + 20. Presidiets talesperson var president , . Hon tackade för ett konstruktivt och fruktbart samarbete med ministerrådet under ordförandeskap. Hon sade att såg fram emot den modernisering och genomgång av arbetsprocesserna i ministerrådet som samarbetsministern hade nämnt. Den skulle röra nordiska institutioner och projekt, men inte minst borde den ta upp de enskilda ministrarnas och ministerrådens beslutsprocess med anledning av beslut och uttalanden. En av huvudsakerna för det norska ordförandeskapet i hade varit att säkra att den nordiska modellen för samhällsutvecklingen skulle förbli robust och hållbar, något som hade sammanfallit med arbetet i ministerrådet. Det innebar att säkra, men dryfta, hur vi ska utveckla våra generella rättigheter, säkra hög sysselsättning i ett hav av arbetslöshet i , fortsätta arbetet för jämställdhet mellan kvinnor och män, och att ha ett aktivt trepartssamarbete i arbetslivet. hade uppskattat att få vara med på mötet om ungdomsarbetslöshet i , liksom det uppföljande mötet mellan presidiet och statsministrarna. , som var nyvald president i Ungdomens Nordiska råd, ansåg det avgörande att ha en grundläggande debatt om framtidens nordiska samarbete: Vilken vår vision är, på vilka politiska områden vi ska arbeta tillsammans och hur vi kan göra samarbetet mer förpliktigande. Det behövdes strukturella och organisatoriska ändringar för att göra arbetet mer effektivt, mer förankrat i befolkningen, och mer synligt. nämnde några av de resolutioner som Ungdomens Nordiska råd antagit vid sin session , t.ex. om en gemensam europeisk lösning på de massiva flyktingströmmarna till och om gemensamma lösningar i energi- och klimatpolitiken. Vidare ansåg man att och borde få representera sig själva i , alltså bli fullvärdiga medlemmar. Han hoppades att medlemmar skulle läsa slutdokumentet från Ungdomens Nordiska råd, och ta med deras resolutioner i arbetet i de olika utskotten. var, , inbjudet som gäst till sessionen. Presidenten, , sade att hade inlett ett arbete, i samarbete med västnordiska akademiker, för att definiera Västnordens gemensamma intressen vad gäller arktiska frågor. Slutsatserna skulle lämnas till diverse nordiska utrikesministrar, och skulle förhoppningsvis kunna vara grunden för en gemensam västnordisk strategi. Naturligtvis skulle även informeras om slutsatserna. satte stort värde på det nära samarbetet med , och på att Ungdomens Nordiska råd hade uppmärksammat Västnorden. Hon nämnde den andra gemensamma konferens som , , och hållit , om utnyttjande av levande resurser, och sade att eftersom de båda gemensamma konferenserna hade varit så framgångsrika och nått nyttiga slutsatser borde man överväga att snart hålla en tredje gemensam konferens med något relevant tema. , president för (), som är observatör i , sade att SPR liknar fast i mindre skala. SPR jobbar med gemensamma samiska frågor som gäller mark och vatten, kultur och språk. En aktuell fråga var att etablera ett fast och gemensamt samiskt språkcenter. Andra viktiga frågor var den Nordiska samekonvention mellan , och som planerades vara klar , och skulle bli ett mycket viktigt dokument för utvecklingen av samisk näring och kultur. En annan fråga som rör nordiskt arbete var den svensk-norska renskötselkonventionen, som en arbetsgrupp från sametingen i och hade arbetat med, och som man hoppades skulle bli färdig 2014. Utöver detta positiva fanns också sådant som var negativt och som SPR såg på med stor oro. Främst gällde det de exploateringar som skedde i det traditionella samiska bosättningsområdet. Mest aktuellt var gruvexploateringar. När samernas traditionella livsmönster med näring och kultur vägs mot västerländskt resursutnyttjande får vi i de flesta fall stå tillbaka, sade . Även om man kunde få viss ekonomisk ersättning kunde det inte uppväga förlorad samisk kultur, som vacklar med alla de problem som faktiskt finns. Därför ville SPR se att skulle ta politiska beslut och arbeta för att ta hänsyn till den samiska kulturen och näringen. , vicepresident i och från , tog upp konflikten om fisket i . står tillsammans om viktiga saker, sade han, och de levande resurserna i havet är bland de viktigaste. Västnordiska rådets årsmöte hade antagit ett uttalande där man på det starkaste hade fördömt och kritiserat EU:s hotelser om sanktioner mot och på grund av deras makrillfiske, och EU:s beslut om sanktioner mod på grund av sillfisket. Man hade understrukit att de metoder EU hade valt inte är acceptabla i internationella relationer. Vidare uppmanade man att stödja och , och uttryckte sin harm mot att dåvarande fiskeriminister sagt att hon stödde sanktionerna mot och att övervägde att följa i EU:s fotspår. uppmanade den nya norska regeringen att omvärdera hållning, uppmanade att stödja och i denna sak, och uppmanade att öppna de grönländska hamnarna för färöiska fartyg och produkter. Slutligen i denna debatt tog , som talade för gruppen nordisk frihet, upp att par återstående gränshinder. Läget hade visserligen förbättrats, men gruppen ogillade ministeriernas tröga och kraftlösa arbete för att rätta till dessa problem i då arbetskraften väntades röra sig inom de nordiska länderna enligt våra företags behov. Om t.ex. en person som hade arbetat i gick i pension och ville flytta till kunde pensionsinkomsterna från beskattas på nytt i under det första pensionsåret. En positiv sak handlade om körkort som beviljats i , där det nu var lättare att få kortet förnyat om man flyttar till , eller . Å andra sidan var det en besvikelse att ministrarna inte hade beaktat de svåra problem som medborgarna stöter på i form av bestämmelser om invaliditet eller beräkningen av invaliditetsförmåner och också förlorad föräldrapenning. Han beklagade att ministrarna inte ville ta ställning till eller fortsätta att behandla dessa frågor. Efter generaldebatten redovisade ministerrådets ordförande (M), , huvuddragen i arbetet med budgeten . Hon sade att budgeten visade att de nordiska regeringarna har haft en fortsatt hög ambitionsnivå för det nordiska samarbetet. En nedjusterad budget var inte detsamma som att arbetet prioriterades ned. Den nyinrättade prioriteringsbudgeten syftade till att förnya och utveckla det nordiska samarbetet. En del av den skulle vara reserverad för att finansiera initiativ som ordförandeländerna önskar genomföra. 2014 skulle satsningarna på bl.a. Grön tillväxt och Hållbar nordisk välfärd fortsätta, liksom det svenska ordförandeskapets initiativ 2013 om gruvindustrin, ett projekt för att minska utsläppen av kortlivade växthusgaser, och ett angående arbetsplatsförlagt lärande. Till detta skulle komma tre nya insatsområden för det isländska ordförandeskapet 2014. Det första var ett initiativ för att stärka det nordiska samarbetet inom forskning, utveckling och innovation på området bioekonomi. Det andra var att undersöka effekten av finanskrisen på de nordiska välfärdssystemen, särskilt inom hälsa, välfärd och deltagande i arbetslivet. Det tredje var den nordiska spellistan, som skulle synliggöra, marknadsföra och därmed öka exportmöjligheterna för nordisk musik till den nordiska publiken och vidare ut i världen. Utöver dessa satsningar inom ramen för prioriteringsbudgeten skulle det i den samlade budgeten finnas utrymme för en fortsatt prioritering av gränshinderarbetet, med en ny strategi och handlingsplan och etableringen av som ett nytt organ för detta arbete. Budgeten innebar en 5-procentig nedskärning i förhållande till budgeten innevarande år. Samarbetsministrarna hade även diskuterat en ytterligare minskning av budgeten framöver, men det skulle man återkomma till i följande års budgetförslag. Med reduktioner följer ett särskilt behov av att modernisera det nordiska samarbetet, fortsatte , och därför förbereddes nu flera åtgärder som syftade till att utveckla, effektivisera och göra samarbetet mer målinriktat. Hon sade att detta hade diskuterats med , som hon tackade för den goda och konstruktiva dialog som rådet bidragit med under hela processen. Presidiets talesperson i ärendet var , , som var ordförande för presidiets budgetgrupp. Han tackade å sin sida för den process man gått igenom, som hade varit svår men också sund. Han upprepade att ville vara involverat på ett tidigt stadium i budgetprocessen, och hänvisade i övrigt till det han sagt under generaldebatten. Som talesperson för den socialdemokratiska gruppen tackade för de prioriteringar man hade kommit fram till genom budgetprocessen, men ville ändå ta upp två frågor: Det hade varit avsikten att projektet skulle fortsätta och etableras i fler kommuner i , men inom de ramar som föreslogs kunde det inte ske. Därför borde ministrarna och rådet sätta denna sak på dagordningen för att säkra att Jobbresan förs vidare . Det andra han saknade var medel till samarbete om gemensamma nordiska byggstandarder. Gränshinder i byggsektorn kostade , och därför var det sunt förnuft och en god investering att avsätta till att avskaffa dem. (C) sade på mittengruppens vägnar att enskilda årsbudgetar och dess besparingar inte i sig var något dramatiskt. Det avgörande var att besluten, även om de var årliga och självständiga, sattes i ett mycket tydligt långsiktigt utvecklingsperspektiv. Arbetet med en vision för det nordiska samarbetet fick inte isoleras från de årliga budgetdiskussionerna utan båda diskussionerna borde föras mycket tydligt och transparent tillsammans. Högni , som talade för den vänstersocialistiska gröna gruppen, sade att hans grupp såg hela arbetet med budgeten som oerhört defensivt. Medan man talat om visioner för den nordiska sammanhållningen hade man ställt krav på besparingar, sade han, och uppmanade särskilt de danska parlamentarikerna att få den danska regeringen att ändra sin hållning. Det viktigaste i det besparingsprojekt som var igång var att inte skära ned på det som har direkt kontakt med och rör medborgarna och viktiga nordiska institutioner, och då måste man nog skära ned litet på de nya saker man har tänkt prioritera. Han hoppades på en mer framåtriktad diskussion och inte bara besparingsrunda . , som företrädde gruppen nordisk frihet, stödde däremot de föreslagna besparingarna. I när man överallt måste överväga om en utgift verkligen var nödvändig måste det naturligtvis slå igenom också i det nordiska samarbetet, sade han, och såg gärna ytterligare besparingar kommande år.