bet · H101CU32 · 2014-05-27 00:00:00 — Utskottet hänvisar till att regeringen i propositionen redan har redovisat som sin uppfattning att det finns skäl att inom göra en utvärdering av reformen. Regeringen har även aviserat att en bred analys kommer att genomföras i fråga om domstolsprövning av de nya åtgärderna. Jämför reservationerna 5 (S), 6 (MP), 7 (SD) och 8 (V). m.fl. (S) föreslår i motion 2013/14:C10 yrkande 1 att genom ett tillkännagivande ska uppmana regeringen att återkomma till med en utvärdering av det nya regelverket och med förslag om en översyn i de frågor som utvärderingen kan leda fram till. Motionärerna ställer sig positiva till förslagen i propositionen men framhåller att beredningen av ärendet har lämnat mycket i övrigt att önska. Enligt motionen gäller det bl.a. de frågor som Lagrådet tagit upp i sitt yttrande om beredningen av ärendet och om grannars rätt till domstolsprövning. föreslås därför också uppmana regeringen att återkomma till med svar på frågor om lagförslagets inverkan på samhällsplaneringen och ett förslag om hur en prövning av grannars intresse kan utformas (yrkande 2). När det gäller samhällsplaneringen anser motionärerna att lagförslagets inverkan på va-nät, kommunikationer, vägar och markarbeten behöver analyseras närmare. I fråga om grannars intresse hänvisar motionärerna till den kritik som har riktats mot lagförslaget när det gäller möjligheten att få eventuella invändningar mot åtgärder på grannfastigheten prövade. Enligt motionen kan även små tillbyggnader leda till stora konsekvenser för grannarna och rubba en skör balans i fråga om utsikt, insyn, skuggning och integritet. Även i motion 2013/14:C11 av och (båda MP) föreslås ett tillkännagivande om behovet av en utvärdering av lagförslagets konsekvenser (yrkande 4). Motionärerna ser i grunden positivt på förslagen i propositionen och delar regeringens uppfattning att de förslag som läggs fram kan få positiva effekter på byggandet, men framhåller att propositionen i flera avseenden har stora brister. Det största problemet är enligt motionärerna att regeringen inte har bemött den kritik som Lagrådet framfört i sitt yttrande när det gäller brister i beredningen av ärendet. Vidare föreslår motionärerna att det genomförs en särskild konsekvensutredning av förslaget om att ett komplementbostadshus för permanentboende ska få uppföras utan bygglov (yrkande 1). Enligt motionen kommer genomförandet av detta förslag sannolikt att leda till kommunala problem och många tvister mellan grannar. Flertalet av de frågor som tas upp i motionerna i de nu aktuella delarna har utskottet ovan behandlat i sitt ställningstagande till regeringens lagförslag. Där framgår att utskottet anser att det finns all anledning att noga följa utfallet av reformen med nya åtgärder som kan genomföras utan krav på bygglov. I det sammanhanget finns det givetvis skäl att särskilt uppmärksamma vissa frågor som lyfts fram vid remissbehandlingen, i Lagrådets yttrande och under riksdagsbehandlingen. Vad gäller frågor om grannars rätt till domstolsprövning har regeringen, mot bakgrund av de synpunkter i frågan som framförts i Lagrådets yttrande, aviserat att en bred analys i fråga om domstolsprövningen av de nya åtgärderna kommer att genomföras. När det sedan gäller de aktuella lagförslagen, särskilt i fråga om den nya möjligheten att uppföra ytterligare en bostad i anslutning till ett en- eller tvåbostadshus, framhåller regeringen att det finns skäl att inom göra en utvärdering av reformen. Utskottet kan mot denna bakgrund konstatera att något tillkännagivande från i de aktuella frågorna inte är behövligt. Regeringen har redan aviserat sin avsikt att ta initiativ till de efterfrågade analys- och utvärderingsinsatserna. De närmare formerna för dessa insatser och lämplig tidpunkt för en utvärdering av utfallet av reformen bör överlåtas till regeringen att bedöma. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 2013/14:C10 (S) och 2013/14:C11 (MP) yrkandena 1 och 4. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Regeringens lagförslag, punkt 1 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: i fråga om regeringens förslag till lag om ändring i (2010:900) a) avslår förslaget i de delar det avser 9 kap. 4 c §, b) antar förslaget i övrigt med den ändringen att tidpunkten för ikraftträdandet bestäms till . 2013/14:C11 av och (båda MP) yrkande 3 och bifaller delvis proposition 2013/14:127 och motion 2013/14:C9 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V). Det finns ett stort behov av åtgärder för att bemöta de omfattande problem i samhället som bostadsbristen har lett fram till. Särskilt angeläget är det att dessa åtgärder inriktas på att bemöta bristen på små hyreslägenheter för studenter och andra yngre personer som är i behov av sin första egna bostad. Det bör inledningsvis konstateras att den nu aktuella propositionen knappast kan ses som någon väsentlig del i arbetet med att få till stånd ett tillräckligt bostadsbyggande. Det kan emellertid inte uteslutas att de förenklingsåtgärder som föreslås kan bidra till ett visst tillskott av nya små bostäder och till att trångbodda familjer kan anpassa sin bostad efter sina behov. har som grundinställning att se positivt på alla åtgärder som kan bidra till en bättre fungerande bostadsförsörjning, förutsatt att de inte leder till oacceptabla konsekvenser i andra avseenden. Det är också min utgångspunkt i detta ärende. Jag ser således positivt på att regeringen tagit initiativ till att utveckla friggeboden och föreslagit vissa förenklingar för dem som vill bygga till sina hus. Jag måste emellertid konstatera att såväl regeringens beredning av ärendet som en bristande analys i propositionen av lagförslagets konsekvenser leder fram till slutsatsen att jag inte kan ställa mig bakom regeringens förslag i alla delar. Det största problemet med propositionen är enligt min mening att regeringens beredning av ärendet inte har skett på ett fullt godtagbart sätt och att analysen i fråga om egendomsskyddet och grannars rätt till domstolsprövning är bristande. Det handlar bl.a. om en mycket kort remissbehandling och att regeringen i Lagrådsremissen inte alls behandlade frågan om förslagens förenlighet med . Under riksdagsbehandlingen av ärendet har även framfört kritik i dessa avseenden, men inte förordat att ska avslå lagförslaget på dessa formella grunder. Min slutsats i de aktuella frågorna blir därför att bör kräva att regeringen genomför en utvärdering av lagstiftningens konsekvenser och en särskild konsekvensutredning i fråga om lagförslaget om komplementbostadshus. Jag återkommer till dessa förslag i min reservation under . När det gäller den sakliga bedömningen av lagförslagen anser jag att det finns anledning att särskilt uppmärksamma konsekvenserna för den kommunala planeringen och infrastrukturen. Förslagen kan leda till mycket långtgående konsekvenser om husägarna i ett bostadsområde i stor utsträckning kommer att utnyttja möjligheterna att bygga komplementbostadshus, göra tillbyggnader och inrätta ytterligare en bostad i sitt hus. En förtätning, och en därmed följande befolkningsökning, kan i vissa äldre villaområden fungera utmärkt och leda till positiva konsekvenser när det gäller exempelvis serviceutbud och kollektivtrafik. I andra områden kan befolkningsökningen i stället leda till överbelastade va-system och dagvattenledningar när kapacitetstaket redan är nått. I dessa områden är det olämpligt att släppa fram en utbyggnad som står i strid med detaljplanebestämmelserna. Kommunerna måste här ha möjlighet att anpassa infrastrukturen i planerad takt och även i övrigt göra avvägningar mellan allmänna och enskilda intressen. Som jag framhållit ovan måste konsekvenserna av lagförslagen bli föremål för analys och utvärdering. En av de frågor som särskilt måste uppmärksammas handlar således om problemen för infrastruktur och lämpligheten att tillåta förtätning i vissa områden. Jag anser emellertid inte att propositionen helt bör avslås i avvaktan på en sådan analys. I stället bör lagförslaget anpassas så att risken för att det uppstår negativa konsekvenser redan på kort sikt begränsas. förslag är mot denna bakgrund att nu antar förslagen om att underlätta tillbyggnad, komplettering med takkupor och uppförande av en komplementbyggnad eller ett komplementbostadshus, men avslår förslaget om bygglovsbefrielse för att inrätta ytterligare en bostad i ett enbostadshus. En sådan ordning bör minska risken för att det snabbt uppstår problem för kommunerna att hantera en oplanerad förtätning i vissa bostadsområden. Det ger också tid för regeringen att genomföra den konsekvensanalys som jag har föreslagit. Jag har under utskottets beredning av ärendet föreslagit ytterligare en åtgärd som i viss mån skulle kunna förbättra kommunernas möjlighet att hantera de problem som regeringens lagförslag kan förorsaka. Mitt förslag är att senarelägga lagändringarnas ikraftträdande från till . Det skulle innebära att lagändringarna inte träder i kraft mitt då kommunerna har mycket begränsade resurser att hantera alla de frågor som ett helt nytt regelverk för de aktuella byggåtgärderna kan förorsaka. Detta förslag har emellertid inte fått något stöd av övriga ledamöter i utskottet, varför jag nu lägger fram det för avgörande i min reservation. Sammanfattningsvis föreslår jag vad gäller lagförslaget att avslår regeringens förslag att enbostadshus ska kunna omvandlas till tvåbostadshus utan en föregående bygglovsprövning. Vidare föreslår jag att antar lagförslaget i övrigt men senarelägger lagens ikraftträdande till . Det innebär ett bifall till motion 2013/14:C11 (MP) yrkande 3 och ett delvis bifall till motion 2013/14:C9 (V). Regeringens lagförslag, punkt 1 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i (2010:900). 2013/14:C9 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V) och 2013/14:C11 av och (båda MP) yrkande 3 och avslår proposition 2013/14:127. Det råder en akut bostadsbrist i stora delar av , inte minst i storstadsregionerna. Särskilt stor är avsaknaden av hyresrätter. Den extrema och växande bristen på hyresrätter drabbar främst – men inte enbart – dem som ännu inte är etablerade på bostadsmarknaden, t.ex. ungdomar. efterfrågar ungdomar hyresrätter med rimliga hyresnivåer. Det har länge varit uppenbart att regeringen står handfallen inför det stora samhällsproblem som bostadsbristen utgör. Regeringens hittillsvarande politik har främst fokuserat på att skapa fler andrahandsboenden genom att göra det mer lönsamt för den som äger sin bostad att hyra ut. Den nu aktuella propositionen kan ses som ett nytt steg på den inslagna vägen. Huvudförslaget i propositionen innebär att det ska vara möjligt att bygga en större variant av friggeboden, ett s.k. komplementbostadshus , som ska få användas som permanentbostad och hyras ut. Regeringen framhåller i propositionen att dessa hus kan bli ett värdefullt tillskott på en ansträngd bostadsmarknad som i första hand skulle innebära en avlastning för unga och studenter. Det finns flera skäl att vara mycket kritisk till regeringens förslag. För det första innebär det ingen lösning på bostadsbristen, varken generellt eller för unga människor. Det krävs helt andra åtgärder för att tillgodose det stora behovet av nya bostäder. För det andra innebär förslaget att de små bostäder som byggs på villatomter kommer att kunna hyras ut utan det skydd som bruksvärdessystemet ger. Hyressättningen omfattas i dessa fall av lagen om uthyrning av egen bostad, vilket innebär att hyran kan vara högre än vad bruksvärdessystemet tillåter. För det tredje finns det skäl att vara kritisk mot regeringens lagförslag även sett ur ett samhällsplaneringsperspektiv. Förslaget om att flera byggnadsåtgärder ska få vidtas i strid med detaljplanen innebär att detaljplanens funktion riskerar att undergrävas och att möjligheten till planering och demokratisk styrning av bebyggelseutvecklingen försvagas. Det allmänna intresset får ge vika för enskilda villaägares. I avvägningen mellan den enskilde husägarens frihetsgrad – som regeringen kallar det – och vårt gemensamma samhälleliga behov av förutsägbarhet i planeringen väljer regeringen det förra. bortser man från att lagförslaget innebär en inskränkning av grannars möjlighet att påverka omgivningen eftersom deras möjlighet att överklaga ett bygglov och därigenom hindra uppförandet av byggnader som kan orsaka olägenheter helt tas bort. Lagrådet har i sitt yttrande konstaterat att ärendet inte har beretts så som föreskrivs i regeringsformen och dessutom kan stå i strid med åtaganden enligt . Jag instämmer i Lagrådets slutsatser. Det är anmärkningsvärt att regeringen inte har gett remissinstanserna en reell möjlighet att överväga förslagen och därigenom möjliggjort att deras sakkunskap tillförts lagstiftningsärendet. Jag anser emellertid att den allvarligaste kritiken mot lagförslaget handlar om att det innebär en inskränkning av grannars möjlighet att påverka omgivningen genom domstolsprövning. Lagrådet menar att detta förslag går emot rättspraxis och att det inte är utrett att förslaget uppfyller krav vad gäller grannars rätt till domstolsprövning. Sammantaget finns det så stora brister i den proposition som regeringen har lagt fram att bör avslå lagförslaget i dess helhet. Det innebär ett bifall till motion 2013/14:C9 (V). Även förslaget i motion 2013/14:C11 (MP) yrkande 3 blir därigenom tillgodosett. Reglering av anmälningsplikten, punkt 2 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C11 av och (båda MP) yrkande 2. Förslagen i propositionen innebär att flera åtgärder som kräver bygglov i stället ska få vidtas efter en anmälan till och ett startbesked. Kravet på bygganmälan är således en viktig del i den föreslagna ordningen för de bygglovsbefriade åtgärderna och en förutsättning för att kommunen ska få kännedom om vilka åtgärder som planeras. Det är också en förutsättning för att kommunen ska få underlag för den bedömning som ska föregå startbeskedet. Det kan mot denna bakgrund konstateras att kravet på bygganmälan ges en ny och viktigare innebörd för de aktuella åtgärderna än vad som är fallet . Mot denna bakgrund finns det skäl att ifrågasätta att kravet på bygganmälan inte föreslås bli reglerat i . Regeringen avser att i stället utnyttja ett befintligt bemyndigande och i förordning ange vilka åtgärder som ska kräva anmälan. Jag anser att en lagstadgad anmälningsskyldighet enligt innebär en tydligare och mer rättssäker reglering av anmälningsplikten. Jag delar Lagrådets bedömning att oavsett hur man har valt att reglera anmälningsplikten i andra fall är den nu aktuella anmälningsplikten av sådan betydelse för enskilda att den bör framgå av lagen. Jag anser mot denna bakgrund att genom ett tillkännagivande bör begära att regeringen återkommer med lagförslag om reglering av den aktuella anmälningsplikten i . Det jag nu har förordat innebär ett bifall till motion 2013/14:C11 (MP) yrkande 2. Reglering av anmälningsplikten, punkt 2 – motiveringen (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag har i detta ärende föreslagit att ska avslå regeringens lagförslag i sin helhet. Med ett sådant ställningstagande saknas det naturligtvis skäl för att bifalla det nu aktuella motionsförslaget om regleringen av den anmälningsplikt som enligt lagförslaget delvis ska ersätta det nuvarande bygglovsförfarandet. Utvärdering av lagändringarna, punkt 3 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C10 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:C11 av och (båda MP) yrkandena 1 och 4. Vi har i detta betänkande ställt oss bakom regeringens lagförslag eftersom vi anser att det grundläggande syftet med förslaget, dvs. att underlätta för en småhusägare att göra en mindre tillbyggnad, uppföra en komplementbyggnad eller inrätta ytterligare en bostad i sitt hus, är bra. Det finns emellertid skäl att rikta kritik mot regeringens hantering av ärendet i flera avseenden. Förslaget måste också ses i ljuset av regeringens övriga agerande, eller snarare brist på agerande, när det gäller de omfattande problemen på bostadsmarknaden och svårigheterna att få till stånd ett tillräckligt bostadsbyggande. När det gäller den sistnämnda frågan bör det klarläggas att vi inte ser lagförslaget som någon lösning för de närmare 300 000 ungdomar som saknar egen bostad. Det kommer sannolikt endast i mycket begränsad utsträckning att bidra till ett nödvändigt tillskott av nya permanentbostäder. Bostadsbristen för såväl ungdomar och studerande som övriga grupper kräver politiskt initierade åtgärder för att öka byggandet av vanliga bostäder, och då med särskild tyngdpunkt på hyresrätter. Sådana förslag har lagts fram i av Socialdemokraterna, och flera nya initiativ har presenterats under innevarande vår. När det sedan gäller regeringens hantering av ärendet har utskottet ovan i sitt ställningstagande till regeringens lagförslag ansett att invändningar kan göras mot beredningen av ärendet i vissa avseenden. För att kompensera dessa brister anser vi att regeringen måste återkomma med svar på viktiga frågor om hur samhällsplaneringsintresset och prövningen av grannars intressen kan tillgodoses inom ramen för den nya lagstiftningen. Regeringen har i propositionen inte redovisat någon bedömning av vad som kan komma att krävas i form av samhällsplanering för det utökade behov av bl.a. kommunikationer, vägar och va-system som kan bli en följd av att fler bostäder tillkommer i ett befintligt bostadsområde. Särskilt i fråga om vattentillgång och avlopp finns det många bostadsområden där kapacitetstaket är nått eller t.o.m. har överskridits. Det innebär att även ett mycket begränsat tillskott av nya bostäder kan leda till stora problem. Den allvarligaste kritiken som har förts fram handlar emellertid om vad det i praktiken innebär när grannar inte har rätt att få eventuella invändningar mot ett byggprojekt prövade i den ordning som ett bygglovsförfarande garanterar. Ofta råder det en skör balans i fråga om utsikt, insyn, skuggning och integritet när det gäller bebyggelsen på granntomter. Även små tillbyggnader kan leda till stora negativa konsekvenser för grannarna. Det är inte helt otänkbart att en småhusägare har flera granntomter vars ägare kan komma att bygga var sitt komplementbostadshus så nära som från tomtgränsen. Detta kan leda till tvister och osämja mellan grannar. Det är således angeläget att de aktuella frågorna blir föremål för en analys. Vi anser vidare att regeringen bör återkomma till med en bredare utvärdering av utfallet av det nya regelverket. Denna utvärdering bör givetvis resultera i en närmare analys av eventuella brister, utöver dem vi framhållit ovan, och i förekommande fall även förslag om lagändringar. Utvärderingen bör särskilt uppmärksamma de frågor som lyfts fram av kommuner och övriga remissinstanser under beredningen av ärendet. Vad vi ovan anfört om att regeringen bör återkomma till med svar på hur viktiga intressen kan tillgodoses inom ramen för den nya lagstiftningen och att genomföra en bredare utvärdering av utfallet av lagstiftningen bör tillkännage för regeringen som sin mening. Det innebär ett bifall till motion 2013/14:C10 (S). Det innebär även ett delvis bifall till motion 2013/14:C11 (MP) yrkandena 1 och 4. Utvärdering av lagändringarna, punkt 3 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C11 av och (båda MP) yrkandena 1 och 4 samt 2013/14:C10 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2. I min reservation i fråga om regeringens lagförslag har jag framhållit vikten av att det genomförs en analys av lagförslagets konsekvenser i vissa avseenden och därefter en bredare utvärdering när lagen har varit i kraft . De frågor som behöver hanteras med förtur gäller i första hand hur förhållandet mellan grannar påverkas av den nya lagstiftningen respektive hur kommunerna ska kunna hantera omfattande förtätningar i områden med bristande infrastruktur. innehåller bestämmelser som kan förebygga att det uppstår konflikter mellan grannar när en av fastighetsägarna exempelvis planerar att bygga ytterligare ett hus på sin tomt eller göra en tillbyggnad på sitt bostadshus. Dessa bestämmelser är i huvudsak kopplade till det bygglovsförfarande som gäller för flertalet av de åtgärder på en fastighet som kan orsaka konflikter eller meningsmotsättningar. När det ändå uppstår meningsmotsättningar finns en etablerad ordning för hur frågorna ska avgöras genom en domstolsprövning. Regeringens lagförslag innebär att denna ordning helt sätts ur spel för flera typer av byggnadsåtgärder. Detta har föranlett ett antal frågor om lagförslagets närmare innebörd och konsekvenser i detta avseende som förts fram såväl under remissbehandlingen och i Lagrådets yttrande som i det yttrande som lämnat till civilutskottet. Det handlar bl.a. om huruvida lagförslaget är förenligt med i fråga om egendomsskydd och rätten till domstolsprövning. Vidare tycks det råda delade meningar om möjligheten för grannar att initiera och vid behov överklaga ett kommunalt beslut i ett tillsynsärende. I grunden handlar det givetvis om vikten av att upprätthålla en ordning som ger förutsättningar för en god grannsämja och en acceptabel hantering av eventuella meningsmotsättningar. Mot denna bakgrund anser jag att genom ett tillkännagivande bör begära att regeringen analyserar de aktuella frågorna och därefter återkommer till med de förslag som analysen kan föranleda. Mitt ställningstagande i min reservation i avsnittet om regeringens lagförslag innebär att regeringen ges möjlighet att åtgärda en allvarlig brist i propositionen, nämligen frånvaron av en analys av lagförslagets konsekvenser för den kommunala planeringen. Som jag har framhållit skulle regeringens förslag kunna leda till mycket långtgående konsekvenser om husägarna i ett bostadsområde i stor utsträckning utnyttjar möjligheterna att bygga komplementbostadshus, göra tillbyggnader och inrätta ytterligare bostäder i sina hus. Genom att avslå lagförslaget om möjligheten att utan bygglov och i strid med detaljplanen inrätta ytterligare en bostad i ett enbostadshus begränsas dessa risker åtminstone på kort sikt. Även möjligheten att bygga ett komplementbostadshus kan emellertid leda till behov av utbyggnad av infrastruktur som va-system, elnät och cykelbanor. Det är därför angeläget att regeringen genomför en analys av lagändringarnas konsekvenser för den kommunala planeringen. Det finns givetvis behov av en konsekvensanalys av lagförslaget även i andra avseenden än de två frågeställningar som jag ansett behöver klarläggas med förtur. Jag anser därför att också bör uppmana regeringen att genomföra en bred och samlad utvärdering av lagstiftningens effekter och att sedan återkomma till . Vad jag ovan anfört bör med bifall till motion 2013/14:C11 (MP) yrkandena 1 och 4 tillkännage för regeringen som sin mening. Det innebär att även delvis bör bifalla motion 2013/14:C10 (S). Utvärdering av lagändringarna, punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller delvis motionerna 2013/14:C10 av m.fl. (S) yrkande 2 och 2013/14:C11 av och (båda MP) yrkande 4 och 2013/14:C10 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2013/14:C11 av och (båda MP) yrkande 1.