bet · H101MJU9 · 2014-02-24 00:00:00 — 2013/14:MJU9 Fiskeripolitik Miljö- och jordbruksutskottets betänkande I betänkandet behandlas sammanlagt 51 motionsyrkanden om fiskeripolitik från den allmänna motionstiden . Motionerna tar upp frågor som rör den gemensamma fiskeripolitiken, småskaligt fiske, tillstånd till vattenbruk och insjöfiske m.m. Samtliga motionsförslag avstyrks, i huvudsak med hänvisning till utskottets tidigare ställningstaganden och pågående arbete inom området. Vissa motioner tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. I betänkandet finns 17 reservationer (S, MP, SD, V) och ett särskilt yttrande (S). Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2013/14:MJ262 av (M), 2013/14:MJ290 av och (båda S), 2013/14:MJ424 av m.fl. (V) yrkande 4 och 2013/14:MJ490 av m.fl. (S) yrkande 21. Reservation 1 (S) Reservation 2 (V) 2013/14:MJ398 av (S). Reservation 3 (V) 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkande 38, 2013/14:MJ263 av (M) och 2013/14:MJ502 av (M). Reservation 4 (MP, V) 2013/14:MJ490 av m.fl. (S) yrkande 22. Reservation 5 (S, V) Villkor för småskaligt fiske 2013/14:MJ294 av och (båda S), 2013/14:MJ404 av och (båda S), 2013/14:MJ480 av och (båda C) i denna del, 2013/14:MJ490 av m.fl. (S) yrkande 23 och 2013/14:MJ511 av (M). Reservation 6 (S) 2013/14:MJ230 av (M), 2013/14:MJ288 av och (båda S), 2013/14:MJ391 av och (båda S) och 2013/14:MJ480 av och (båda C) i denna del. 2013/14:MJ253 av (C), 2013/14:MJ261 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2013/14:MJ285 av m.fl. (S), 2013/14:MJ424 av m.fl. (V) yrkande 7, 2013/14:MJ436 av (M) och 2013/14:MJ490 av m.fl. (S) yrkande 27 i denna del. Reservation 7 (S) Reservation 8 (MP, V) Utsättning av ålyngel m.m. 2013/14:MJ261 av m.fl. (MP) yrkandena 2–4 och 2013/14:MJ434 av och (båda S) yrkandena 1–3. Reservation 9 (MP) 2013/14:MJ490 av m.fl. (S) yrkande 27 i denna del. 2013/14:MJ289 av och (båda S), 2013/14:MJ390 av m.fl. (S) och 2013/14:MJ495 av och (båda S). Reservation 10 (S) 2013/14:MJ424 av m.fl. (V) yrkande 10 och 2013/14:MJ490 av m.fl. (S) yrkande 24. Reservation 11 (S) Reservation 12 (V) 2013/14:U203 av m.fl. (V) yrkande 9 och 2013/14:U221 av m.fl. (MP) yrkande 3. Reservation 13 (S, MP, V) 2013/14:MJ424 av m.fl. (V) yrkandena 5 och 6. Reservation 14 (MP, V) Åtgärder mot illegalt fiske 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkande 39. Reservation 15 (MP) 2013/14:MJ369 av m.fl. (SD) och 2013/14:MJ490 av m.fl. (S) yrkande 28. Reservation 16 (SD) Tillståndsprövning av fiskodling m.m. 2013/14:MJ342 av och (båda S), 2013/14:MJ378 av (FP) och 2013/14:MJ429 av och (båda C). Reservation 17 (S, MP, V) 2013/14:MJ264 av (M), 2013/14:MJ271 av (M) och 2013/14:MJ480 av och (båda C) i denna del. Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (M), i (S), (M), (S), (S), (C), (S), (KD), (SD), (V), (S), (M), (MP) och (M). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas sammanlagt 51 motionsyrkanden om fiskeripolitik från den allmänna motionstiden . Motionerna tar upp frågor som rör den gemensamma fiskeripolitiken, småskaligt fiske, tillstånd till vattenbruk och insjöfiske m.m. Samtliga motionsförslag avstyrks, i huvudsak med hänvisning till utskottets tidigare ställningstaganden och pågående arbete inom området. Vissa motioner tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om selektiva fiskeredskap, kameraövervakning av fiske, subventioner, EU:s fiskeflotta och regionalisering av fiskeförvaltning. Jämför reservationerna 1 (S), 2 (V), 3 (V), 4 (MP, V) och 5 (S, V). Enligt motion 2013/14:MJ290 av och (båda S) är det angeläget att satsa på att ta fram nya selekterande fiskeredskap för att skapa ett biologiskt hållbart fiske. I kommittémotion 2013/14:MJ490 av m.fl. (S) yrkande 21 anförs att man bör arbeta för ökade krav på redskap som förhindrar bifångster i fisket. Enligt kommittémotion 2013/14:MJ424 av m.fl. (V) yrkande 4 anförs att regeringen i samarbete med fiskerinäringen bör ta fram en handlingsplan för att utveckla det hållbara selektiva fisket. Enligt motion 2013/14:MJ262 av (M) bör man överväga att inte införa kameraövervakning på fiskets område. Kameraövervakning av en hel yrkeskategori kan upplevas som integritetskränkande och ekonomiskt kostsamt och metoden bör inte nyttjas ensidigt av . Enligt motion 2013/14:MJ398 av (S) bör regeringen verka för att EU avvecklar allt stöd till fiskeverksamhet som inte är miljömässigt hållbar, t.ex. ålfiske eller fiske av andra arter som finns på Artdatabankens rödlista. Enligt partimotion 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkande 38 bör regeringen verka för att EU:s fiskeflotta anpassas till vad bestånden tål. I motion 2013/14:MJ502 av (M) poängteras betydelsen av goda konkurrensvillkor för det svenska yrkesfisket. I är torskfiske förbjudet i vissa områden för svenska och danska fiskare, medan tyska fiskare kan bedriva fiske efter torsk i samma områden. För , till skillnad från andra medlemsstater som bedriver fiske i , är det förbjudet att fiska hälleflundra. Förbudet är ensidigt svenskt. Regleringarna missgynnar svensk fiskerinäring. Även motion 2013/14:MJ263 av (M) tar upp frågan om ett likformigt införande av för fiske. I motion 2013/14:MJ490 av m.fl. (S) yrkande 22 anförs att en regionalisering av fiskeriförvaltningen skulle vara önskvärd. Ett ökat lokalt ansvar för förvaltning och reglering utifrån de planer som har fastlagts inom EU bör införas, med start i . När det gäller selektiva redskap och förbud mot utkast av fisk har utskottet tidigare uttalat sig i frågan (bet. 2010/11:MJU11 Fiskeripolitik m.m. och 2011/12:MJU15 Fiskeripolitik). Utskottet framhöll då att utkast av fisk är ett stort problem och ett oacceptabelt resursslöseri som omöjliggör en korrekt bestämning av fiskeridödligheten. Det är därför viktigt att utkast av fisk stoppas och att bifångster av andra hotade fiskarter samt fåglar och däggdjur minskas, så att bestånden kan återhämta sig och man undviker förlust av viktig genetisk variation. Utskottet anförde vidare att en nyckelfaktor för att komma åt problemet är att utveckla och nyttja effektiva selektiva fiskeredskap. I detta sammanhang hade utskottet fått uppgifter om att låg väl till i arbetet med att utveckla selektiva redskap och var starkt drivande i EU:s arbete med att verka för skonsamma och selektiva fiskeredskap. Inom ramen för den reformerade fiskeripolitiken har nya regler beslutats som förbjuder utkast av fisk (artikel 15 i och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken). Fiskefartygen ska landa huvuddelen av all fångst enligt en tidplan med fastställda datum för olika fisken och som införs stegvis . Enligt uppgifter från anser regeringen att det är en stor framgång att utkast snart kommer att vara förbjudet inom EU och att det nu behövs en utveckling av fiskeredskap som kan minska mängden oönskad fångst i fisket. satsningar på selektiva redskap har inneburit minskade bifångster, men redskapen har varit utformade för den nuvarande förvaltningen. Utvecklingen av de selektiva redskapen måste intensifieras under en förvaltning med ett utkastförbud. Redskapen behöver också anpassas till de olika typer av fiske som bedrivs i olika vatten. I budgeten satsar regeringen på redskapsutveckling –2017. Medlen kommer att förvaltas av Havs- och vattenmyndigheten och ska användas till konkreta projekt för att fortsätta utveckla fiskeredskap. Medel till att utveckla selektiva redskap kommer också att finnas i den kommande Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF). Enligt Havs- och vattenmyndighetens regleringsbrev ska myndigheten upprätta en projektplan för arbetet med utveckling av selektiva redskap i syfte att underlätta genomförandet av de krav som följer av den gemensamma fiskeripolitiken. Planen ska innehålla en redogörelse för hur samverkan med fiskerinäringen och kan ske inom ramen för projektet. Enligt uppdraget bör även möjligheter till medfinansiering från det kommande havs- och fiskeriprogrammet identifieras. Uppdraget redovisades för Landsbygdsdepartementet . Därmed föreslår utskottet att motionerna 2013/14:MJ290 (S), 2013/14:MJ490 (S) yrkande 21 och 2013/14:MJ424 (V) yrkande 4 lämnas utan vidare åtgärd i den mån de inte kan anses tillgodosedda. Av artikel 15.13 i och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 framgår att medlemsstaterna, för att kunna övervaka efterlevnaden av landningsskyldigheten, ska säkerställa detaljerad och precis dokumentation av alla fiskeresor och att det finns tillräcklig kapacitet och tillräckliga medel, t.ex. observatörer, övervakningskameror och annat. När det gäller frågan om kameraövervakning av fiskefartyg konstaterar utskottet att frågan har varit föremål för utredning (Regeringsuppdrag om kontroll av förbud mot utkast av fisk i – Havs- och vattenmyndighetens rapport ). Utredningen har skett i samråd med relevanta myndigheter och i nära dialog med () och andra berörda intressenter och har utrett förutsättningarna för kontroll av ett förbud mot utkast av fisk i . I rapporten anförs att man för att säkerställa att utkastförbudet följs behöver övervaka fiskeaktiviteten där utkast sker, dvs. De kontrollalternativ som finns tillgängliga för detta syfte är kontrollobservatörer, kameraövervakning, referensflotta, övervakning med patrullfartyg och flygövervakning. Övriga kontrollalternativ, t.ex. landningskontroll, administrativ kontroll av loggböcker och avräkningsnotor, kan utgöra komplement till kontrollen till havs, men kan inte vara de enda metoderna för att fastställa om utkast skett. Bland de kontrollmedel som finns tillgängliga bedöms enligt rapporten system med kontrollobservatörer och kameraövervakning vara bäst lämpade för att uppfylla ett fullt dokumenterat fiske (en fullständig rapportering av hela fångsten) och för att säkerställa att utkastförbudet följs. I rapporten belyser man även de legala förutsättningarna för att införa kameraövervakning på fiskefartyg i syfte att övervaka utkastförbudet. Enligt Landsbygdsdepartementet är Havs- och vattenmyndighetens rapport under beredning i . Med hänvisning till pågående arbete lämnas motion 2013/14:MJ262 (M) utan vidare åtgärd. Utskottet har uttalat sig när det gäller miljöskadliga subventioner. I betänkande 2013/14:MJU1 anförde utskottet följande: I budgetpropositionen (prop. 2012/13:1, utg.omr. 20) anförs att med rätt pris på miljöskadlig verksamhet finns förutsättningar för en mer hållbar tillväxt. Förorenaren ska betala, miljökostnader internaliseras och miljöskadliga subventioner fasas ut. [– – –] Vid partsmötet för Konventionen om biologisk mångfald i togs beslut om ett globalt mål om att till 2020 fasa ut eller reformera subventioner som är skadliga för biologisk mångfald och att utveckla positiva incitament. Regeringen prioriterar frågan om utfasning av miljöskadliga subventioner och kommer att möta de åtaganden som gjorts inom den strategiska planen från och i andra sammanhang. Regeringen avser att ge uppdrag om att icke skatterelaterade eventuellt miljöskadliga subventioner hos relevanta miljömålsmyndigheter successivt ska kartläggas och analyseras. Det är angeläget att söker nå de klimat- och energipolitiska målen på ett kostnadseffektivt sätt. Miljöskatter och andra ekonomiska styrmedel är här av central betydelse. Regeringen avser därför även att fortsätta arbetet med skatterna på klimat- och energiområdet. Även i årets budgetproposition nämns kartläggningen av miljöskadliga subventioner. Avsikten är enligt propositionen att stärka kopplingen till generationsmålet och miljökvalitetsmålen i miljömålssystemet och därmed även integrera åtgärder för hållbar konsumtion och produktion. har uppgett att verket har redovisat ett regeringsuppdrag till om att ta fram ett förslag till handledning för kartläggning av icke skatterelaterade miljöskadliga subventioner (skrivelse Ärendenr: NV-00316-13 och Kartläggning av potentiellt miljöskadliga subventioner – En handledning) Staten ger enligt stöd som i många fall leder till positiva effekter på miljön, men ges stöd som kan ha miljöskadliga konsekvenser. De miljöskadliga effekterna av olika stöd behöver analyseras mer utförligt. Att kartlägga hur subventioner påverkar miljön kan, förutom att förbättra miljökvaliteten, öka subventioners måluppfyllelse, bidra till transparens och minska trycket på statsbudgeten. Handledningen ska kunna användas som ett stöd för myndigheter inom miljömålssystemet när det gäller att kartlägga subventioner inom deras respektive verksamhetsområde. Handledningen är främst tänkt att användas för kvalitativ bedömning. Handledningen bygger främst på internationella underlag från , IEEP () och . Synpunkter har hämtats från och . finns en rapport, Potentiellt miljöskadliga subventioner – Förstudie , som uppdaterades 2011 (rapport 6455 ). I rapporten kartlägger stöd med potentiellt negativa miljöeffekter, s.k. potentiellt miljöskadliga subventioner, som utgår från den offentliga sektorn. Dessutom inringas de sektorer som får stöd. I är det framför allt tre sektorer som har betydande potentiellt miljöskadliga subventioner: transport-, energi- och jordbrukssektorn. Även fiskesektorn får betydande stöd. Rapporten är ett arbetsdokument som ger en översiktlig sammanställning av potentiellt miljöskadliga subventioner inom dessa områden. Rapporten innehåller även en diskussion kring hur subventioner kan hanteras bättre i framtida styrmedelsanalyser. har uppgett att efter det att redovisat sitt uppdrag om icke skatterelaterade miljöskadliga subventioner arrangerade ett seminarium för att diskutera rapporten. Rapporten inkom i en slutversion . Frågan bereds nu vidare i enlighet med vad som anfördes i budgetpropositionen (se ovan). Utskottet har även anfört följande i betänkande 2011/12:MJU15: När det gäller stöd till fiske har, som ovan nämnts, inom ramen för den reformerade fiskeripolitiken lämnat ett förslag till förordning om en europeisk havs- och fiskerifond (EHFF) för perioden –2020. I EHFF fastställs hur unionen ska finansiera den gemensamma fiskeripolitiken. En nyhet i förhållande till den nu gällande Europeiska fiskerifonden (EFF) är att skrotningsbidrag inte kommer att kunna lämnas från EHFF. Denna typ av stöd har enligt kommissionens bedömning inte fungerat som det varit tänkt, eftersom fiskeansträngningen inte har minskat. En större andel av fondens medel kommer i stället att läggas på bl.a. att främja utvecklingen av selektiva redskap, ett konkurrenskraftigt vattenbruk, diversifiering och jobbskapande i fiskesamhällen, ökad kunskap om havet, havsplanering, havsmiljöskydd och klimatets inverkan på kustområdena. Kommissionen konstaterade i konsekvensbedömningen av förslaget att den gemensamma fiskeripolitiken – trots framsteg – har misslyckats. Målen om miljömässig, ekonomisk och social hållbarhet har inte uppnåtts. Kommissionen konstaterar att en del av misslyckandet kan hänföras till finansieringen som inte har varit ändamålsenlig. I likhet med regeringen delar utskottet kommissionens problembeskrivning i konsekvensanalysen och välkomnar därför kommissionens förslag till en ny förordning om en europeisk havs- och fiskerifond. Stöd bör i stället reserveras för sådana åtgärder som kan bidra till en långsiktigt hållbar resurspolitik på fiskets område. Liksom regeringen stöder därför utskottet kommissionens ambition att genom det nu aktuella förslaget ta bort stödet till skrotning och minska omfattningen av stödet till investeringar ombord och motorbyten. Detta är fallet dels för att skrotningsbidrag inte visat sig vara ett verkningsfullt instrument för att åstadkomma en balans i flottan, dels för att investeringar ombord och motorbyten i hög grad har haft en kapacitetsdrivande effekt. Utskottet välkomnar att EHFF-förslaget innebär ett ökat stöd till utvecklingen av selektiva redskap, ett konkurrenskraftigt vattenbruk samt diversifiering och jobbskapande i fiskesamhällen. Det är angeläget att fonden stöder en bättre tillämpning av ekosystemansatsen och en övergång till ett tydligt ekosystembaserat beslutsfattande för havs- och fiskepolitiken. Av Havs- och vattenmyndighetens regleringsbrev framgår att myndigheten får i uppdrag att kartlägga icke skatterelaterade eventuellt miljöskadliga subventioner inom sitt verksamhetsområde. Uppdraget ska redovisas till . Med anledning av det arbete som pågår avstyrks motion 2013/14:MJ398 (S). I budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 23) anför regeringen att överkapacitet i fiskeflottan, såväl i EU som globalt, bedöms vara en av de viktigaste orsakerna till bristande måluppfyllelse av fiskeripolitiken. Regeringen har i en resultatskrivelse (2009/10:187) till rapporterat om hur detta har hanterats i . Där redovisas effekterna av de medel från fiskeriprogrammet som har använts för skrotningskampanjer. Dessa medel har varit uttömda. Den svenska fiskeflottan har minskat från 1 509 till 1 322 fartyg, och mätt i bruttoton har kapaciteten minskat från 45 883 till 30 564 bruttoton . I det pelagiska fisket har en kapacitetsanpassning skett i och med införandet av överförbara fiskerättigheter. Sedan systemet infördes har den pelagiska flottan minskat från 81 fartyg till 35. uppfyller de EU-krav som gäller förvaltningen av fiskeflottan. Regeringen har gett Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att i samråd med analysera balansen mellan den svenska fiskeflottan och tillgängliga fiskemöjligheter. En analys ska göras för respektive flottsegment. Uppdraget ska ske efter dialog med näringen och redovisas till Landsbygdsdepartementet senast efter beslut om och rådets förordning om Europeiska havs- och fiskerifonden (Havs- och vattenmyndighetens regleringsbrev ). Förvaltning av fiskeflottans kapacitet regleras inom ramen för EU:s fiskereform. Medlemsstaterna måste enligt de nya reglerna se till att flottans kapacitet är i balans med fiskemöjligheterna. Om en medlemsstat identifierar överkapacitet i ett flottsegment ska den ta fram en handlingsplan för att minska denna överkapacitet. Om en medlemsstat inte når den nödvändiga minskningen av flottkapaciteten kan stödet inom ramen för EU:s finansiella instrument tillfälligt upphöra (artikel 22 i och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken). Motion 2013/14:U316 (MP) yrkande 38 avstyrks i den mån den inte kan anses tillgodosedd. När det gäller likformiga regler för olika EU-länders fiske, bl.a. torskfiske och fiske av hälleflundra, har utskottet uttalat följande i betänkande 2012/13:MJU13: redovisade Havs- och vattenmyndigheten ett regeringsuppdrag om en utvärdering av det område i där torsken är fredad. Bakgrunden till att ett stängt område i inrättades 2009 var enligt myndigheten att tidigare förvaltningsåtgärder för att minska fiskeridödligheten för torsk, och därigenom försöka återuppbygga beståndet, inte hade visat sig framgångsrika. Förslaget från svenska och danska forskare hade till syfte att, mot bakgrund av goda biologiska kunskaper om lekbeteende och vandringsmönster, förflytta fiskeansträngningen av det blandade trålfisket efter torsk, havskräfta och plattfisk till ett område med lägre fångster av torsk. Genom en sådan förflyttning av fiskeansträngningen bedömdes det som möjligt att minska dödligheten i det hotade torskbeståndet med minimal påverkan på infiskningen av övriga arter. Myndigheten bedömer i rapporten att en kombination av ett ökat användande av selektiva redskap och fortsatt fiskeförbud kan bidra till såväl en återuppbyggnad av torskbeståndet som en förbättring av miljötillståndet i . Myndigheten föreslår därför att det helstängda området behålls och att även det semistängda området stängs helt för trålning. Vidare föreslås att endast fiske med rist tillåts i buffertzonen och att området är stängt för trålfiske januari t.o.m. april. Sammantaget är myndighetens bedömning att dessa åtgärder kommer att ha minimal socioekonomisk effekt då det svenska kvotutnyttjandet inte kommer att påverkas. Ett ökat torskbestånd kommer i stället att gynna yrkesfisket och öka dess lönsamhet som riksintresset för friluftsliv kan påverkas positivt. Utskottet har fått besked om att Havs- och vattenmyndighetens rapport är under beredning i . [– – –] När det gäller begränsning av fisket efter hälleflundra har utskottet fått följande uppgifter från Havs- och vattenmyndigheten. införde ett förbud mot att fiska hälleflundra (–). har infört samma förbud. Detta förbud minskar enligt myndigheten starkt möjligheten att bedriva ett riktat fiske efter hälleflundra. pågår enligt myndigheten ett arbete för att samma regler ska gälla inom EU. Utskottet förutsätter att detta arbete fortsätter. Enligt Landsbygdsdepartementet är Havs- och vattenmyndighetens rapport om en utvärdering av det område i där torsken är fredad fortfarande under beredning i . Utskottet, som inte har något ytterligare att tillägga vad gäller pågående förvaltningsåtgärder, avstyrker motionerna 2013/14:MJ502 (M) och 2013/14:MJ263 (M). När det gäller frågan om en regionalisering av fiskeförvaltningen har utskottet tidigare anfört (bet. 2011/12:MJU15) att förslag till en reformerad fiskeripolitik borde förbättras, bl.a. vad gäller en tydligare skrivning om en ökad decentralisering med mindre detaljreglering på rådsnivå. Fördelen med att decentralisera beslut var enligt utskottet att besluten kan anpassas till lokala förutsättningar, att besluten kan fattas snabbare och att näringen och andra intressenter kan bli involverade i högre utsträckning. I den nya gemensamma fiskeripolitiken finns nu regler om en decentraliserad förvaltning. Beredningen av beslut kan ske regionalt och berörda stater kan ge gemensamma rekommendationer till beslut. har möjlighet att besluta om förvaltningsåtgärder genom s.k. delegerade akter. Enligt Landsbygdsdepartementet har regeringen medverkat till att grunden har lagts för ett regionalt samarbete kring genom forumet Baltfish. Av regeringens skrivelse 2013/14:29 Ny inriktning för för framgår att för är en mobilisering av EU:s stöd och resurser för att möta gemensamma utmaningar och möjligheter i . Strategin syftar till att bättre tillvarata EU:s politik för att genomföra de mål som satts upp för , bl.a. att rädda havsmiljön. Genomförandet bygger på och är beroende av samverkan mellan medlemsländerna, Europeiska kommissionen samt regionala och lokala aktörer. De åtgärder och projekt som genomförs eller ska genomföras anges i en särskild handlingsplan som uppdateras kontinuerligt. Handlingsplanens 17 prioritetsområden samordnas av en eller flera prioritetssamordnare. leder bl.a. arbetet med prioritetsområdet för fiske. Regeringens avsikt med ledningsansvaret för fiske är enligt skrivelsen bl.a. att verka för en mer decentraliserad regional fiskeriförvaltning genom den reformerade fiskeripolitiken i . och diskussionsforumet Baltfish inrättades 2009 under ledning av i syfte att stärka samarbetet mellan medlemsstaterna vid som ett första steg mot en vidare regionalisering av fiskeriförvaltningen. Inom ramen för det pågående projektet har man utvecklat kunskap om riskanalys i förvaltningen såväl som kunskap om ekologiska risker. Kunskapen bedöms kunna utgöra en del i det kommande arbetet med att utveckla flerartsförvaltningen i . Med en ny reformerad fiskeripolitik på plats gör regeringen i skrivelsen bedömningen att det Östersjöregionala samarbetet kommer att öka. En sådan utveckling behövs för att man ska kunna utveckla en förvaltning efter regionala och lokala behov, exempelvis för arbetet med fleråriga förvaltningsplaner och skydd av havsområden. Särskilt viktigt är arbetet med att åstadkomma stärkta fiskbestånd och en blå tillväxt. Med stöd av det regionala forumet Baltfish kan bl.a. tekniska regleringar diskuteras inför införandet av ett förbud mot utkast av fisk i .