bet · H101MJU20 · 2014-05-28 00:00:00 — De som i egenskap av drivmedelsleverantörer är skyldiga att betala punktskatt ska redovisa de växthusgasutsläpp som de levererade drivmedlen medför under drivmedlens hela livscykel. I propositionen konstateras vidare att arbete pågår inom med att fastställa referensvärden och beräkningsmetoder. har upplyst utskottet om att kommissionens förslag för att fastställa de nämnda referensvärdena och beräkningsmetoderna i syfte att genomföra de krav på redovisning av växthusgasutsläpp som uppställs i artikel 7a i bränslekvalitetsdirektivet inte har kunnat antas på grund av vissa medlemsstaters motstånd mot detta. stödde emellertid kommissionens förslag vid omröstningen och gjorde starka uttalanden för att få regler för beräkningsmetoder på plats eftersom direktivets krav annars inte kan tillämpas. Ett nytt förslag från kommissionen väntas emellertid . Utskottet välkomnar det fortsatta arbetet med att fastställa referensvärden och beräkningsmetoder för att artikel 7a ska kunna tillämpas och anser liksom departementet att det i dessa sammanhang kan vara lämpligt att hänvisa till krav på minskade utsläpp från fossila bränslen, snarare än hållbarhetskriterier. Mot bakgrund av det anförda och det arbete som pågår föreslår utskottet att motion 2013/14:U316 (PM) yrkandena 31 och 32 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller utsläppskrav för fordon erinrar utskottet om att regeringen – mot bakgrund av att 2030 ska ha en fordonsflotta oberoende av fossila bränslen – tillsatte en utredning med uppdrag att bl.a. kartlägga möjliga handlingsalternativ och identifiera åtgärder för att reducera transportsektorns utsläpp och beroende av fossila bränslen i linje med visionen (dir. 2012:78). Utredningen redovisade sitt betänkande (SOU 2013:84). Utskottet konstaterar vidare att i förordningarna (EG) nr 443/2009 och (EU) 510/2011 anges hur koldioxidutsläppen från personbilar respektive lätta lastbilar ska minska till 2020 inom EU. presenterade kommissionen ett förslag till tillvägagångssätt för att uppfylla den andra perioden till . Utskottet har i sitt betänkande 2012/13:MJU11 anfört att de nuvarande målen som gäller och 2017 har haft stor betydelse för att minska utsläppen från fordonen. Dessutom ger långsiktiga mål stabila förutsättningar för bilindustrin. Liksom utskottet anförde i sitt betänkande anser det i likhet med regeringen att det är angeläget att fortsatt lägga fast långsiktiga mål . Den EU-lagstiftning som tas fram, t.ex. rörande utsläpp av fluorerade växthusgaser och utsläpp från bilar och lätta nyttofordon, är viktig för att kunna nå målet men även för att lägga grunden för EU:s långsiktiga mål om att minska utsläppen med 80–till 2050. Så som anförs i årets budgetproposition (utg.omr. 20) behöver ytterligare steg tas inom EU för att ge vägledning mot de långsiktiga målen. EU:s krav på bilars utsläpp av koldioxid spelar en betydande roll för att minska transportsektorns klimatpåverkan och långsiktigt bygga upp en svensk bilpark med låga utsläpp av växthusgaser. Utskottet välkomnar därför att regeringen fortsatt kommer att verka för att ambitiösa krav ställs. Därmed föreslår utskottet att motion 2013/14:T526 (MP) yrkande 34 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, MP, SD, V) om nationella klimatmål, ett klimatpolitiskt ramverk, intäkter från utsläppshandeln, koldioxidläckage, överskott av utsläppsrätter, klimatanpassning, rapportering och energiforskning. Jämför reservationerna 13 (S), 14 (V), 15 (S, MP, V), 16 (V), 17 (SD), 18 (V), 19 (S, MP, V), 20 (S), 21 (MP, V), 22 (S, MP), 23 (SD) och 24 (SD) samt särskilt yttrande 3 (MP). I skrivelsen framhåller regeringen att den instämmer i rekommendationer vad gäller behovet av att utveckla och tydliggöra långsiktiga prioriteringar för klimatpolitiken och behovet av en långsiktig utsläppsbana. Det anförs vidare att en av målsättningarna med arbetet med klimatfärdplanen till 2050 är att åstadkomma en sådan långsiktighet. Regeringen beslutade därför att låta en särskild utredare lämna förslag till en strategi för hur regeringens långsiktiga vision att 2050 inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären kan uppnås (dir. 2014:53). I kommittémotion 2013/14:MJ493 av m.fl. (S) anförs att ett förslag bör läggas fram för om ett klimatmål på en minskning av växthusgasutsläppen med 2050 jämfört med och att 2050 ska vara fritt från användning av fossila bränslen. framhåller i sin partimotion 2013/14:MJ468 av m.fl. yrkande 3 att måste skärpa sina nationella utsläppsminskningsmål till 2020 och 2050. Till 2020 ska de totala utsläppen av växthusgaser i minska med (jämfört med ) genom åtgärder inom landet. Till 2050 ska de totala utsläppen av växthusgaser i minska , dvs. Socialdemokraterna anför i sin kommittémotion 2013/14:MJ21 av m.fl. att den utredning som regeringen har tillsatt (dir.2014:53) bör få kompletterande uppdrag; dels bör modellen med ett klimatpolitiskt ramverk i enlighet med vad som anförs i motionen ingå i uppdraget, dels bör utredningsdirektivet utökas till att gälla en parlamentarisk beredning. Även i kommittémotion 2013/14:MJ493 av m.fl. (S) anförs att ett klimatpolitiskt ramverk bör inrättas (yrkande 16). I samma motion anförs att regeringen bör utse ett klimatpolitiskt råd som ska granska och följa regeringens arbete med det klimatpolitiska ramverket (yrkande 17) och att regeringen bör rapportera måluppfyllelsen av klimatmål till (yrkande 12). framhåller också i sin partimotion 2013/14:T526 av m.fl. yrkande 1 att ett klimatpolitiskt ramverk bör inrättas. Motionärerna anför att det är viktigt att lösningar leder till att vi som människor håller oss inom de planetära gränserna och att vi når samtliga miljömål. I motion 2013/14:C330 av och (båda MP) yrkande 2 framhålls att en konsekvensbeskrivning av politiska beslut för klimatet i form av koldioxidutsläpp bör göras. framhåller i sin partimotion 2013/14:MJ468 av m.fl. (yrkande 19) att en bindande klimatbudget bör införas utifrån de klimatpolitiska målen. Detta yrkar även i kommittémotion 2013/14:MJ22 av m.fl. (yrkande 1). I den motionen anförs att inspiration kan hämtas från klimatlag (Climate Change Act) som innehåller ett övergripande ramverk som innefattar alla politikområden. Vidare framhålls att utsläppsminskningarna ska göras helt och hållet i och kompletteras med ett klimatbistånd finansierat av nya additionella medel (yrkande 2). I samma motion anför motionärerna att regeringen bör leva upp till EU-direktivet om utsläppshandeln och öronmärka auktioneringsintäkterna till klimatåtgärder i enlighet med direktivet (yrkande 3). Detta yrkas även i partimotion 2013/14:MJ468 av m.fl. (yrkande 12). framhåller vidare i sin kommittémotion 2013/14:MJ22 yrkande 3 att regeringen bör återkomma med förslag om att av intäkterna från auktionering av utsläppsrätter i ska gå till nya klimatåtgärder. I samma motion anförs att bör verka för att framtida eventuella överskott av utsläppsrätter inom både FN- och EU-systemet inte ska säljas vidare utan annulleras (yrkande 6). I partimotion 2013/14:MJ468 yrkande 21 anför att med omedelbar verkan bör besluta att överskottet av utsläppsrätter ska annulleras. I samma motion framhålls att bör ges i uppdrag att utöver sin årliga officiella statistik över växthusgasutsläpp i som rapporteras till även rapportera om de konsumtionsbaserade utsläppen (yrkande 24). Socialdemokraterna anför i sin kommittémotion 2013/14:MJ493 av m.fl. (S) yrkande 18 att regelbundna uppföljningar bör göras av den klimatpåverkan som konsumtionen i har (utsläpp orsakade av varor vi importerar minus utsläpp från varor vi exporterar). Enligt motion 2013/14:MJ242 av och (båda S) yrkande 2 bör arbetet mellan berörda myndigheter med klimatanpassningsstrategin tydliggöras och samordnas. I kommittémotion 2013/14:MJ23 av och (båda SD) yrkande 10 framhålls att större finansiellt fokus bör läggas på att förbereda för eventuella framtida klimatförändringar. I samma motion framhålls att regeringen både i och EU bör fokusera klimatpolitiken kring energiforskning och på nästa generations gröna energi (yrkande 6). Vidare anför motionärerna att regeringen bör utreda riskerna för koldioxidläckaget till följd av ogynnsamma konkurrensförhållanden för svensk industri (yrkande 2). När det gäller visionen att 2050 ska ha en hållbar och resurseffektiv energiförsörjning och inga nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären framgår det av skrivelsen, så som anförs ovan, att regeringen instämmer i bedömning om vikten av att skapa så stor tydlighet och långsiktighet som möjligt. Visionen är en stor utmaning och det krävs ett omfattande arbete och att alla delar av samhället bidrar till utsläppsminskningar för att den ska kunna nås. Utskottet noterar också att iakttagelser om att visionen inte kommer att nås med befintliga styrmedel överensstämmer med regeringens bedömning. Utskottet välkomnar därför att regeringen har påbörjat ett omfattande arbete för att tydliggöra vad visionen innebär och hur den ska nås. Utskottet delar även regeringens bedömning att en teknikutveckling är nödvändig. presenterade ett underlag till en svensk färdplan, vilket ger en heltäckande bild av det omfattande arbete som pågår och en analys av utgångsläget för hur visionen ska kunna nås. I identifieras ett antal utmaningar som utgör grunden för det fortsatta arbetet med bl.a. etappmål och utformningen av en effektiv styrning och uppföljning mot sådana etappmål som också bör fungera väl i förhållande till EU och internationella regelverk. Så som framgår av skrivelsen beslutade regeringen att låta en särskild utredare lämna förslag på dessa områden (dir. 2014:53). Enligt direktivet ska utredaren lämna förslag till en strategi för hur regeringens långsiktiga vision att 2050 inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären ska uppnås. föreslå lämpliga etappmål för utsläppsutvecklingen för perioden lämna förslag på utformningen av en effektiv styrning och uppföljning av politiken för att nå etappmålen och visionen analysera befintliga styrmedel och lämna förslag på förändrade eller nya kostnadseffektiva och långsiktigt verkande styrmedel, inklusive ekonomiska styrmedel och styrmedel för samhällsplanering och infrastruktur belysa rollen för svensk forskning och innovation inom klimatområdet i syfte att stärka som industrination lämna förslag på hur en färdplan kan utformas för att den ska kunna fungera tillsammans med ett internationellt regelverk och styrinstrument på EU-nivå och internationell nivå. Uppdraget ska redovisas till () . Mot bakgrund av det arbete som pågår finner inte utskottet skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motionerna 2013/14:MJ493 (S) yrkande 14 och 2013/14:MJ468 (V) yrkandena 3 och 4. Utskottet föreslår därför att motionerna i berörda delar avslås. Så som anförs ovan ger underlag till en svensk färdplan en heltäckande bild av det omfattande arbete som pågår och en analys av utgångsläget för hur visionen ska kunna nås. När det gäller frågan om att skapa en långsiktig plan och ett regelverk för klimatpolitiken anförde utskottet i sitt betänkande 2012/13:MJU11 att i sin rapport om en färdplan just påpekar att det behövs breda uppgörelser om huvuddragen i den långsiktiga klimatpolitiken på liknande sätt som det gör inom energipolitiken. Energi- och klimatfrågorna är i stor utsträckning sammanlänkade. Utskottet framhöll också att klimatpolitiken liksom energipolitiken också har tydliga kopplingar till en rad andra politikområden, t.ex. forsknings- och innovationspolitik, transportpolitik, bostadspolitik, jordbruks- och skogspolitik, samt olika områden inom miljöpolitiken och inte minst den ekonomiska politiken. Utskottet nämnde särskilt följande förslag som lyfts fram i rapporten: Den nationella politiken, i form av propositioner, statliga offentliga utredningar och skrivelser, bör miljö- och klimatbedömas. Detta kan genomföras genom ändringar i sjätte kapitel eller genom att införa hållbarhetsbedömningar. I metoden bör ingå kriterier för urval av propositioner och utredningar som är relevanta för bedömning. Färdplanen mot målvisionen 2050 bör följas upp och utvärderas regelbundet, vid sidan av den uppföljning som görs av utvecklingen mot klimatmålet 2020. I ett nästa steg bör uppföljningsmått (indikatorer) utvecklas. Som ett led i vidareutvecklingen av färdplanen bör utsläppsmål formuleras för , t.ex. . I skrivelsen anförs att ett antal utmaningar som identifieras i utgör grunden för det fortsatta arbetet med bl.a. utformningen av en effektiv styrning och uppföljning mot etappmål och att regeringen därför har beslutat att låta en särskild utredare lämna förslag på dessa områden (se ovan dir. 2014:53). Utskottet konstaterar att i skrivelsen understryker regeringen att visionen är att 2050 inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären. Regeringen anför även att genom denna inriktning på ett ambitiöst sätt bidrar till de globala utsläppsminskningar som behövs på lång sikt. Då klimatfrågan är global och måste hanteras internationellt är handel med utsläppsrätter och internationella klimatinvesteringar viktigt för att uppnå visionen. Det framhålls vidare att ett förverkligande av visionen kräver långsiktighet och att de mest kostnadseffektiva lösningarna konsekvent ska eftersträvas. Utskottet noterar att regeringen bedömer att utsläppsminskningarna till största delen kommer att ske inom . Regeringen framhåller även att alla inhemska samhällssektorer ska bidra till visionen på ett kostnadseffektivt sätt, tillsammans med svenska klimatinvesteringar utomlands (se även vad som anförs ovan om internationell politik och internationella krediter). Utskottet konstaterar att utredaren enligt direktiv 2014:53 ska lämna förslag till ett styr- och uppföljningssystem. Utredaren ska vidare, om så bedöms lämpligt, föreslå indikatorer som bör ingå i ett utvecklat uppföljningssystem. Det anges även att det är lämpligt att en gång per mandatperiod göra en fördjupad utvärdering och uppföljning. Vid utvärderingstillfällena ska strategiska överväganden göras om möjligheterna att nå målen och vilka förändringar, inklusive styrmedelsförändringar, som kan vara nödvändiga. Så som anförs ovan ska uppdraget redovisas till () . Med hänsyn till det pågående arbetet föreslår utskottet att motionerna 2013/14:MJ21 (S), 2013/14:MJ493 (S) yrkandena 16 och 17, 2013/14:MJ22 (V) yrkandena 1 och 2, 2013/14:MJ468 (V) yrkande 19, 2013/14:T526 (MP) yrkande 1 och 2013/14:C330 (MP) yrkande 2 lämnas utan vidare åtgärd. I regeringens skrivelse framhålls att risken för koldioxidläckage har bedömts på EU-nivå för de verksamheter som ingår i handelssystemet. Det är kommissionen som efter samråd med medlemsstaterna upprättar en lista över de industrier och branscher som agerar på världsmarknaden och därmed kan komma att flytta sin verksamhet från EU om deras kostnader för klimatpolitiken blir för stora. I skrivelsen anförs också att kommissionen förväntas presentera en ny koldioxidläckagelista för perioden –2020 och att regeringen välkomnar kommissionens förslag att se över reglerna för gratis tilldelning efter 2020. Utskottet noterar dock att när det gäller koldioxidläckage visar kommissionens analyser att effekten av relativt högre energipriser och kostnader för koldioxid (genom utsläppsrättshandelssystemet) har haft liten påverkan på EU:s relativa konkurrenskraft. Utskottet noterar också att kommissionen i det meddelande om en klimat- och energipolitisk ram som nämns ovan konstaterar att den nuvarande politiken för att hindra koldioxidläckage har varit framgångsrik. Kommissionen menar också att mycket talar för att energikostnaderna inom EU kommer att fortsätta att stiga till följd av behovet att ersätta åldrande infrastruktur inom EU, stigande priser för fossil energi, genomförandet av klimat- och energipolitiken och ett framtida högre pris för koldioxidutsläpp. I meddelandet föreslår kommissionen därför att den nuvarande politiken för de sektorer som löper störst risk för koldioxidläckage ska gälla till slutet av handelsfas tre. Kommissionen menar att så länge inte andra större ekonomier gör jämförbara ansträngningar kommer en liknande politik att behövas även efter 2020 för att garantera den europeiska energiintensiva industrins konkurrenskraft. När det gäller utredningar om koldioxidläckage påminner utskottet även om att publicerade promemorian Konsekvenser av att EU skärper sitt utsläppsmål till till 2020 – Påverkan på elpriset samt handel med utsläppsutrymme, där ett avsnitt behandlar konsekvenserna för industrin. Utskottet noterar vidare att regeringen i regleringsbrevet för gav i uppdrag att utreda konsekvenserna av ett begränsat undantag för den elintensiva industrin med specifikt fokus på frågorna om hur den elintensiva industrin, elkunderna och samhällsekonomin påverkas om en kvotplikt helt eller delvis skulle införas för den elintensiva industrins elanvändning. Uppdraget redovisades till . Utskottet påminner även om att en av uppgifterna i den utredning som regeringen tillsatte att är att utreda hur styrningen och uppföljningen av klimatpolitiken kan utformas för att regeringens vision om att 2050 inte har några nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären kan uppnås (dir. 2014:53). Så som regeringen anför i sin skrivelse 2013/14:75 genomförs en kontrollstation för klimat- och energipolitiken för att analysera den faktiska utvecklingen av energibalansen och kostnaderna samt klimatpåverkan i förhållande till målen, liksom kunskapsläget vad gäller klimatförändringar. I anslutning till kontrollstationsarbetet har regeringen för avsikt att ge i uppdrag att i samarbete med berörda myndigheter sammanställa resultaten av genomförda konsekvensanalyser, och vid behov komplettera dessa analyser av den förda energi- och klimatpolitiken för den elintensiva industrin. Mot bakgrund av den lämnade redogörelsen är utskottet inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av motion 2013/14:MJ23 (SD) yrkande 2 och avstyrker därför motionsyrkandet. Intäkter från auktionering av utsläppsrätter i Utskottet har tidigare behandlat frågan om intäkter från auktionering av utsläppsrätter (bl.a. i bet. 2013/14:MJU3) och då anfört att hur intäkterna från auktioneringen ska användas regleras i EU:s direktiv om handel med utsläppsrätter (dir. 2003/87/EG artikel 10.3). Enligt direktivet bör av intäkterna från handeln med utsläppsrätter eller ett motsvarande ekonomiskt värde gå till klimatåtgärder på nationell eller internationell nivå. I och rådets förordning (EU) nr 525/2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser föreskrivs att medlemsstaterna ska rapportera användningen av auktioneringsintäkter från EU:s system för handel med utsläppsrätter. Utskottet konstaterade i ovan nämnda betänkande att har behandlat denna fråga i samband med svar från finansminister på en interpellation 2011/12:27 om auktioneringsintäkter. I svaret framhöll finansministern att de klimatåtgärder som åsyftas i direktivet t.ex. är åtgärder för utsläppsminskningar, satsningar på klimatforskning och förnybar energi men också klimatåtgärder i utvecklingsländer. Han anförde vidare att en grundläggande princip för regeringen är att inte öronmärka intäkter till statsbudgeten till specifika ändamål. Utgiftssidan ska inte bestämmas av enskilda inkomstkällor utan bedömas utifrån nationella prioriteringar. Enligt ministern påverkar denna princip inte regeringens höga ambitionsnivå på klimatområdet. Ministern nämnde även att regeringen –2012 exempelvis avsatt totalt till klimatåtgärder i utvecklingsländer. Därutöver gör regeringen ett antal klimatrelaterade satsningar på nationell nivå, inom exempelvis energieffektivisering och energiforskning. Avslutningsvis framhöll finansministern att rapporteringen om åtgärder och intäkter givetvis kommer att ske i enlighet med direktivet. Utskottet utgår från att rapportering är fullgod. Mot bakgrund av detta föreslår utskottet att motionerna 2013/14:MJ22 (V) yrkande 3 och 2013/14:MJ468 (V) yrkande 12 lämnas utan vidare åtgärd i den mån de inte kan anses tillgodosedda. I skrivelsen anförs att i samband med ratificering av den andra åtagandeperioden av Kyotoprotokollet och när det nödvändiga regelverket på EU-nivå har fastställts avser regeringen att återkomma till i frågan om avräkningen av första åtagandeperiod under Kyotoprotokollet, inklusive hur överskottet av Kyotoenheter (Assigned Amount Unit, AAU:er) ska hanteras. Så som utskottet har anfört (se bl.a. yttrande 2013/14:MJU3y) nåddes en överenskommelse i som innebär att överskottet av AAU:er får sparas och användas för eget bruk men att en begränsning på inköp införs på . I en gemensam deklaration har de potentiella köparländerna, dvs. de länder som har bindande åtaganden enligt protokollet men inget eget stort överskott, förbundit sig att inte köpa AAU:er. I ovan nämnda yttrande erinrade utskottet även om att har gett regeringen till känna att frågan om hur det samlade svenska överskottet av utsläppsrätter ska hanteras bör underställas för beslut. Utskottet noterade vidare att regeringen uppgav att det faktiska överskottet kan fastställas sedan avräkning skett och att regeringen avser att återkomma till i frågan. Utskottet hänvisade också till vad miljöminister anförde i en interpellationsdebatt (ip. 2012/13:197). Ministern framhöll då, vilket hon vid upprepade tillfällen sagt, att regeringens avsikt är att hantera överskottet av AAU:er på ett sätt som inte innebär några nettoökningar av utsläppen i andra länder. Ministern betonade att det inte får finnas någon tvekan om att de utsläppsminskningar i som genomförts genom det svenska folkets ansträngningar ska ge en effekt på klimatet och inte ge utrymme för några utsläppsökningar någon annanstans. När det gäller utsläppsrätter under EU:s handelssystem anförs det i skrivelsen (2013/14:209) att handelssystemets funktionssätt innebär att nationella åtgärder inom handelssystemet inte påverkar de samlade utsläppen från systemet som helhet. Det finns ingen bördefördelning eller liknande som anger hur mycket varje medlemsstat ska minska utsläppen av växthusgaser inom den handlande sektorn. I skrivelsen framhålls vidare att ensidiga nationella skatter eller andra åtgärder inom handelssystemet innebär att nationella åtgärder med högre kostnader tränger undan andra billigare åtgärder på andra håll i systemet. Nettoeffekten blir att priset och effektiviteten i systemet försvagas och att anläggningar i mindre ambitiösa medlemsstater gynnas utan att de totala utsläppen minskar. Så som anförs i skrivelsen kan det av samma anledning vara svårt eller olämpligt att vidta ensidiga nationella åtgärder, även om de kan rymmas inom det nationella handlingsutrymmet, då detta kan påverka svenska företags konkurrenskraft utan att påverka de totala utsläppen inom systemet. På samma sätt ökar inte heller den försäljning av utsläppsrätter från reserven för nya deltagare utsläppen jämfört med det satta taket i handelssystemet. Eftersom handelssystemet styrs av EU-gemensamma beslut framhåller regeringen att det är inom EU den tänker verka för att förbättra och stärka handelssystemet och dess prissignal. Utskottet föreslår mot bakgrund av denna redogörelse att motionerna 2013/14:MJ22 (V) yrkande 6 och 2013/14:MJ468 (V) yrkande 21 lämnas utan vidare åtgärd. I skrivelsen påminner regeringen om att numera redovisar preliminär statistik om utsläppen av växthusgaser påföljande år som ett led i arbetet med att underlätta uppföljningen och rapporteringen av klimatarbetet. har i uppgift att samordna arbetet med miljömålsuppföljningen i samråd med andra berörda myndigheter. De ska redovisa en årlig uppföljning av miljökvalitetsmålen och etappmålen samt en fördjupad utvärdering en gång per mandatperiod.