bet · H101UU10 · 2014-04-30 00:00:00 — Motionärerna framhåller vidare att regeringen bör verka för att regnbågsfamiljer erkänns i hela EU och att ett familjebegrepp som inbegriper även sådana familjer införs i all relevant EU-lagstiftning samt begär ett tillkännagivande härom (yrkande 14). I kommittémotion 2013/14:U12 av m.fl. (SD) framhåller motionärerna att Dublinförordningen tillämpades i endast av asylärendena trots att av alla asylsökande kommit till landvägen via ett annat land som omfattas av förordningen. Förordningen är enligt motionärerna tydlig med att asylprövningen ska göras i det unionsland som utlänningen först kom till, och motionärerna anser att regeringen bör se till att Dublinförordningen efterlevs. Detta bör som sin mening ger regeringen till känna (yrkande 23). I samma motion begärs ett tillkännagivande om att bör verka för att stoppa vidare viseringsavtal med länder som inte uppfyller nödvändiga krav bl.a. när det gäller organiserad brottslighet och ekonomisk standard i landet (yrkande 24). Utskottet vill poängtera att syftet med det gemensamma asylsystemet bl.a. är att uppnå ett mer likvärdigt skydd i hela EU genom att höja nivåerna på mottagandet av asylsökande och ställa högre krav på asylförfarandet samt att säkerställa en ökad solidaritet mellan EU:s medlemsstater. Utskottet anser att just frågan om solidaritet när det gäller exempelvis flyktingmottagandet är särskilt viktig. Alla medlemsstater måste inse att ansvaret är gemensamt och att det inte är rimligt att det åvilar endast ett fåtal medlemsstater att ta emot skyddsbehövande. Utskottet förutsätter att regeringen fortsätter att verka för att detta mål uppnås. Vad gäller frågan om att skapa lagliga vägar till EU för asylsökande respektive att ge personer möjlighet att söka asyl och asylvisum på EU:s ambassader, vill utskottet hänvisa till sitt behandlade betänkande 2013/14:SfU6. I betänkandet föreslog utskottet att regeringens skrivelse 2013/14:73 Migration och asylpolitik ska läggas till handlingarna och avstyrkte ett flertal motionsyrkanden, däribland ett om asylvisum, Utskottet uttalade att viseringsinstrumentet inte är avsett att ta till vara personers behov av skydd och att utlänningslagens bestämmelser uppfyller fullt ut i fråga om skyldigheten att ge skydd åt personer som riskerar förföljelse i hemlandet. Utskottet pekade även på möjligheten till vidarebosättning och nödvändigheten av att öka det solidariska mottagandet i EU av personer som är i behov av skydd. Utskottet noterade vidare att avser att undersöka möjligheterna för skyddad inresa i EU, vilket skulle göra det möjligt att få tillgång till asylförfarandet från länder utanför EU utan att behöva genomgå besvärliga resor till . Utskottet kan nu konstatera att kommissionen i ett meddelande om ett öppet och säkert EU (KOM(2014) 154) tar upp frågan om lagliga vägar för att söka asyl i EU. Av meddelandet framgår att kommissionen anser att förfaranden för skyddad inresa, dvs. möjlighet att begära internationellt skydd utan att först med fara för livet resa till EU:s gränser, kan komplettera arbetet med vidarebosättning. Arbetet kan inledas med en samordnad hantering av viseringar som beviljas av humanitära skäl och enligt gemensamma riktlinjer. En möjlighet kan enligt kommissionen vara att göra en studie av möjligheterna att gemensamt behandla ansökningar om skydd som lämnas in utanför EU, utan att föregripa den befintliga rätten att söka asyl i EU. Med hänsyn till vad som har anförts föreslår utskottet att utrikesutskottet avstyrker motion 2013/14:U13 (MP) yrkandena 10 och 11. Inom EU pågår i övrigt ett omfattande arbete med att skapa lagliga vägar in i EU. Regeringen redogör i den nu aktuella skrivelsen för EU:s politik för laglig migration. Bland annat har direktivet om ett enda ansökningsförfarande för ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd antagits. Regeringen har därefter i proposition 2013/14:153 Genomförande av direktivet om ansökningsförfarandet för vissa uppehålls- och arbetstillstånd föreslagit hur direktivet kan genomföras i svensk rätt. Utskottet har i betänkande 2013/14:SfU14 tillstyrkt propositionen. Principen om första asylland innebär att den som flyr från förföljelse i sitt hemland ska söka skydd i det första säkra land han eller hon kommer till. Enligt Dublinförordningen ligger ansvaret för prövning av en asylansökan hos den medlemsstat där en asylsökande först reste in, dvs. förordningen bygger på principen om första asylland. Varje medlemsstat får pröva en asylansökan som lämnats in av en tredjelandsmedborgare även om de inte har någon skyldighet att göra det enligt förordningen. Vidare får varje medlemsstat, trots att den inte är ansvarig enligt förordningen, av humanitära skäl sammanföra familjemedlemmar och andra släktingar i beroendeställning. Utskottet vill även peka på att liksom övriga medlemsstater i EU är bundet av folkrättsliga förpliktelser inom såväl internationell flyktingrätt som mänskliga rättigheter i övrigt, och att detta gäller även i förhållande till Dublinförordningen. En utvärdering av förordningen har visat att systemet är ändamålsenligt när det gäller att avgöra vilken medlemsstat som ska vara ansvarig för prövningen av en asylansökan men att det finns vissa problem i tillämpningen av regelverket. Dublinförordningen har därför ändrats i vissa delar, dock inte vad gäller principen om första asylland. Däremot har det införts en mekanism för tidig varning, beredskap och krishantering. Mekanismen syftar främst till att hantera situationer då tillämpningen av förordningen skulle kunna äventyras på grund av problem i en medlemsstats asylsystem. Vidare innebär omarbetningen utökade och delvis nya krav på medlemsstaterna, bl.a. när det gäller reglerna om rättsmedel, villkoren för förvar och ensamkommande barn. Enligt utskottet finns det inte skäl för att ta något initiativ med anledning av yrkanden om en reformering av respektive ändrad tillämpning av förordningen. Utskottet föreslår därför att utrikesutskottet avstyrker motionerna 2013/14:U13 (MP) yrkande 12 och 2013/14:U12 (SD) yrkande 23. När det gäller frågan om att inkludera s.k. regnbågsfamiljer i EU-lagstiftningen konstaterar utskottet att frågan har varit uppe för behandling i utskottet åtskilliga gånger, senast i betänkande 2013/14:SfU6. Utskottet framhöll då att det s.k. rörlighetsdirektivet (2004/38/EG), som har genomförts i svensk rätt, reglerar unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig i en annan medlemsstat. Registrerade partner räknas enligt direktivet som familjemedlem. Detta förutsätter dock att den mottagande medlemsstaten behandlar registrerade partnerskap som likvärdiga med äktenskap. Utskottet beklagade att en registrerad partner enligt direktivet inte generellt likställs med en make och uttalade förståelse för att lagstiftningsarbetet inom EU innebär att medlemsstaterna från tid till annan tvingas till kompromisser. Utskottet, som konstaterade att en registrerad partner till en unionsmedborgare för svenskt vidkommande ska räknas som familjemedlem enligt rörlighetsdirektivet, förutsatte att även fortsättningsvis verkar för att regelverket fullt ut görs icke-diskriminerande. Därmed avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om att hbt-personer som är EU-medborgare ska ha möjlighet att röra sig fritt inom EU. Utskottet vidhåller sin uppfattning i denna fråga och föreslår att utrikesutskottet avstyrker motion 2013/14:U13 (MP) yrkande 14. Enligt regeringens skrivelse innebär ett viseringsförenklingsavtal fördelar för medborgarna i det land med vilket avtalet ingåtts vid utfärdande av Schengenviseringar (korttidsviseringar), t.ex. i form av kortare handläggningstider och lägre krav på dokumentation. Avtalen är som nämnts uttryck för en politisk vilja inom EU att öka samarbetet och utbytet mellan EU och tredjeländer. Avtalen, som har ingåtts med ett flertal länder utanför EU/EES, är knutna till dessa länders beredskap att återta sina medborgare och ingå återtagandeavtal. Utskottet är inte berett att förorda att ska verka för att stoppa kommande viseringsförenklingsavtal. Dessa avtal innebär inte bara fördelar för de berörda medborgarna utan även för då de kan underlätta återvändandeprocessen. Utskottet föreslår att motion 2013/14:U12 (SD) yrkande 24 avstyrks med det anförda. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (S), Shadiye Heydari (S), (C), (S), (M), (MP), (SD), (V), (M), (S), (M), (FP) och (KD). om EU (SD) (SD) anför: I regeringens skrivelse 2013/14:115 betonas att solidaritet inom flyktingpolitiken är av särskild betydelse. ligger dock i topp vad gäller asylansökningar per 1 000 invånare, trots att EU:s asylsystem bygger på principen att det första EU-land som individen når är det land som ska göra asylprövningen. av alla flyktingar som når gör detta via ett annat EU-land. Det är därför anmärkningsvärt att regeringen medvetet på en rad punkter frångår Dublinförordningen och principen att EU-länderna ska ha ett solidariskt ansvar. Det är av största vikt att regeringen efterlever Dublinförordningen, vilket inte är fallet . En annan viktig aspekt av EU-samarbetet är unionens avtal med tredjeländer. Det finns inte skäl för att verka för att alla former av viseringsavtal ska stoppas. Dock bör en mer restriktiv hållning intas. Viseringsförenklingsavtal ska inte ingås med länder som har problem med organiserad brottslighet och som inte uppfyller nödvändiga krav bl.a. när det gäller kontrollen över de egna gränserna. Länderna måste också ha en ekonomisk standard på en nivå som innebär att det inte finns någon risk för ökad kriminalitet. om EU 2013 (S) (S), (S), (S), Shadiye Heydari (S), (S) och (S) anför: Det övergripande målet måste vara att EU genom en harmonisering av asylpolitiken ska kunna öka sin kapacitet att ta emot flyktingar och andra skyddsbehövande. tar ett stort ansvar för detta. Det är emellertid inte rimligt att det bara är och som ger t.ex. de syriska flyktingarna skydd. Alla EU:s medlemsstater måste ta sitt ansvar. bör därför under genomförandefasen av det gemensamma europeiska asylsystemet vara en pådrivande kraft för ett humanitärt asylsystem som ger skydd och skapar stabilitet i en alltmer globaliserad värld. Dessutom måste asylsökande få en rättvis och rättssäker behandling oavsett vilket EU-land de kommer till och mänskliga rättigheter måste respekteras. Det gemensamma asylsystemet måste bygga på tillit mellan länderna, och regeringen bör kraftfullare inom EU markera det gemensamma ansvarstagande som måste finnas. bör även agera med kraft för ett solidariskt mottagande av vidarebosatta på en hög nivå. Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen 2013 beslutade att ge bl.a. utbildningsutskottet tillfälle att yttra sig över skrivelse 2013/14:115 om EU – Verksamheten i Europeiska unionen 2013 i de delar som berör utbildningsutskottets beredningsområde samt över motioner som väckts med anledning av skrivelsen. har beslutat att yttra sig över skrivelsen i de delar som berör utskottets beredningsområde och över motion 2013/14:U12 av m.fl. (SD) yrkandena 25–27. Utskottet föreslår att utrikesutskottet avstyrker de nämnda motionsyrkandena och lägger skrivelsen till handlingarna i de berörda delarna. I yttrandet finns en avvikande mening (SD). EU-samarbetet inom utbildnings- och forskningsområdet Inom utbildnings- och forskningsområdet har flera viktiga processer inom det europeiska samarbetet avslutats . De mest betydelsefulla av dessa är nya utbildnings- och forskningsprogram. Dessa är enligt utskottets uppfattning mycket viktiga för framtida utveckling både socialt och ekonomiskt och bidrar till 2020-strategin. Utskottet har aktivt följt och kommer att fortsätta att följa utvecklingen inom dessa frågor. publicerade kommissionen sitt förslag till ramprogram för forskning och innovation för perioden –2020, Horisont 2020 (se faktapromemoria 2011/12:FPM69). Lagstiftningspaketet för Horisont 2020 rymmer sex olika förslag: 2. särskilt program 3. kärnforskningsprogram (Euratom) 5. förordning för för innovation och teknik (EIT) 6. strategisk innovationsagenda för EIT. Det ordinarie beslutsförfarandet gäller för det övergripande ramprogrammet, deltagarreglerna samt för EIT:s förordning och strategiska innovationsagenda. Rådet tog ställning till dessa förslag vid konkurrenskraftsrådets möten , . Det ansvariga utskottet i tog ställning till förslagen . Förhandlingar mellan rådet och inleddes . Totalt hölls nio trepartssamtal . En kompromisslösning kunde godkännas i de ständiga representanternas kommitté (Coreper) . har under förhandlingen bl.a. drivit frågan om förenkling på ett framgångsrikt sätt. Ett slutgiltigt beslut om Horisont 2020 kunde sedan fattas vid konkurrenskraftsrådets möte . informerades om utfallet av förhandlingen . Förhandlingen i rådet om förslaget till kärnforskningsprogram (Euratom) fortsatte och ett beslut kunde fattas i rådet . Samråd med skedde . I kommittémotion 2013/14:U12 av m.fl. (SD) yrkande 25 framhåller motionärerna att Horisont 2020 är ett mycket stort och omfattande program som syftar till en gemensam utbildningspolitik för . Programmet ska enligt motionärerna styra utbildningsväsendet på ett mycket omfattande sätt och berör sådana saker som att skolelever kommer efter i sin utbildning samt åtgärder mot att vissa elever hoppar av gymnasiet. Vidare framhåller motionärerna att de anslagna forskningsmedlen i Horisont inte ska överföras till tredjeland. Motionärerna betonar att EU:s forskningsmedel som finansieras av medlemsländernas EU-avgift ska stanna inom EU med undantag för viss finansiering av briljanta gästforskare. I yrkande 26 framhåller motionärerna att en del av satsningarna i programmet bäst genomförs på nationell nivå och att de enskilda utbildningsanstalterna ska få styra mer över de medel som anslås från Horisont . I yrkande 27 understryker motionärerna att medlen inom Horisont 2020 i större omfattning ska fördelas efter excellens, dvs. på de främsta forskningscentrumen, för att få bästa möjliga resultat för avsatta medel. Utskottet vill inledningsvis klargöra att Horisont 2020 är EU:s ramprogram för forskning och innovation för perioden –2020 och att det inte avser utbildningsområdet. Utskottet vill också påminna om att EU-samarbetet på utbildningsområdet enligt Lissabonfördraget inte ska omfatta harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning, men att unionen har befogenhet att främja samarbetet mellan medlemsstaterna. Programmet Erasmus+ är en del av EU:s instrument på utbildningsområdet och syftar bl.a. till att främja mobilitet och samarbete. När det gäller motionsyrkandet om samarbete med tredjeland kan utskottet konstatera att internationellt samarbete är av mycket stor betydelse för forskningsprogrammet. Av rådets beslut av om inrättande av det särskilda programmet för genomförande av Horisont 2020 (2013/743/EU) framgår bl.a. följande. Internationellt samarbete med partner i tredjeland är nödvändigt för att på ett effektivt sätt uppnå många av de särskilda målen i Horisont , i synnerhet de som rör unionens utrikes- och utvecklingspolitik och internationella åtaganden. Detta gäller alla samhällsutmaningar av gemensam karaktär som tas upp i Horisont . Internationellt samarbete är också viktigt för att spets- och grundforskningen ska kunna dra nytta av fördelarna med framväxande vetenskap och tekniska möjligheter. Att främja forskarnas och innovatörernas rörlighet på internationell nivå är därför avgörande för att stärka det globala samarbetet. Åtgärder på internationell nivå är också viktiga för att öka den europeiska industrins konkurrenskraft genom att främja införandet och utbytet av ny teknik. Utskottet framhöll i utlåtande /11:UbU15 om ett gemensamt strategiskt ramverk för EU:s finansiering av forskning och innovation bl.a. att europeiska och internationella samarbeten är avgörande både för den nationella och den europeiska forskningens utveckling, och därigenom för utveckling (bet. 2010/11:UbU15 s. 8–9). Vid behandling av liknande motionsyrkanden under förra påminde utskottet om att har verkat för att kvalitet ska vara vägledande för finansiering från Horisont . Forskning är till sin natur internationell och utförs i allt större utsträckning i internationella och globala samarbeten. Utskottet framhöll vidare att det är nödvändigt att deltar i och underlättar samarbeten med länder utanför EU för att forskningen ska vara konkurrenskraftig och kunna främja kunskapsutveckling och tillväxt (yttr. 2012/13:UbU2y s. 7–8). Utskottet står fast vid sin tidigare uppfattning och kan inte nog understryka att internationellt samarbete är av central betydelse för att uppnå många av målen i Horisont . När det gäller yrkandena om fördelningen av forskningsmedel vill utskottet för det första understryka att svenska forskare har varit mycket framgångsrika när det gäller ansökningar om forskningsmedel från EU:s forskningsprogram. Enligt statistik från Verket för innovationssystem () har svenska aktörer beviljats sedan det sjunde ramprogrammets (FP7) start . Svenska aktörer har i princip behållit sin position i ramprogrammet. De medel som beviljats svenska aktörer motsvarar av de totalt beviljade medlen i FP7. När det gäller beviljande av forskningsmedel har ansökningar med svenska aktörer i snitt uppnått en beviljandegrad på . För FP7 generellt är beviljandegraden . mottog svenska aktörer motsvarande från FP7. Bland de svenska offentliga forskningsfinansiärerna var det endast som hade ett större forskningsanslag än medlen från FP7 (deltagande i sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling – lägesrapport –2012, analys VA 2013:15). I propositionen Forskning och innovation (prop. 2012/13:30) framhöll regeringen att EU:s betydelse för finansiering av svensk forskning och utveckling förväntas öka ytterligare inom Horisont 2020, både budgetmässigt och strategiskt (prop. 2012/13:30 s. 177). För det andra kan utskottet konstatera att excellens är en ledstjärna för hur medlen inom Horisont 2020 fördelas. Av rådets beslut av (2013/743/EU) framgår bl.a. att () kommer att främja spetsforskning i världsklass. Det framgår vidare att EFR särskilt ska prioritera stöd till de bästa nya forskarna med de bästa idéerna, för att hjälpa dem att bli självständiga genom att tillhandahålla lämpligt stöd i det kritiska skedet när de ska inrätta eller konsolidera ett eget forskarlag eller forskningsprogram. Det framgår dessutom att målet är att helt och fullt utnyttja potentialen hos samlade kompetens och se till att fördelarna med en innovationsdriven ekonomi både maximeras och sprids vida omkring i unionen i enlighet med principen om excellens. I budgetpropositionen betonade regeringen att den i förhandlingarna om Horisont 2020 har verkat för att förenkling ska prägla det nya ramprogrammet, vilket kräver förenklade ersättningsregler. Vidare framhöll regeringen att den starkt har betonat att Horisont 2020 ska finansiera projekt av högsta möjliga kvalitet, medan kapacitetsuppbyggnad för forskning och innovation ska ske inom ramen för sammanhållningspolitiken (prop. 2013/14:1 utg.omr. 16 s. 197). Mot bakgrund av vad som anförts ovan finner utskottet att principerna för hur medel fördelas från EU:s forskningsprogram är väl avvägda och skapar förutsättningar för excellent forskning. Särskilt vill utskottet uppmärksamma att har verkat för en förenkling av ersättningsreglerna i programmet. Utskottet kan också konstatera att det finns goda utsikter för svenska forskare när det gäller att få del av medlen inom Horisont 2020. Utskottet anser således inte att det behövs några åtgärder med anledning av motionsyrkandena och föreslår att utrikesutskottet avstyrker motion 2013/14:U12 (SD) yrkandena 25–27. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (S), (FP), i (C), (S), (FP), (MP), (SD), (V), (M), (S) och (KD). Horisont 2020 (SD) (SD) anför: EU-samarbetet syftar bl.a. till en gemensam utbildningspolitik för . Samarbetet ska styra utbildningsväsendet på ett mycket omfattande sätt och berör sådana saker som att skolelever kommer efter i sin utbildning samt åtgärder mot att vissa elever hoppar av gymnasiet. Vissa delar av Horisont 2020 ska också vara öppet för tredjeländer, som alltså ska få ta del av EU-avgiften. Generellt vill jag att EU:s forskningsmedel ska stanna inom EU, med undantag för viss finansiering av briljanta gästforskare. Hela ska satsas på sociala utmaningar och hela programmet är budgeterat till , vilket är en enorm kostnad. Horisont 2020 innehåller många bra reformer och förslag, men en del av dessa genomförs bäst på nationell nivå. Kostnaderna som är beräknade för detta stora program är direkt oacceptabla. Jag anser att satsningar enbart ska göras på excellens, dvs. på de främsta forskningscentrumen, för att få bästa möjliga resultat för avsatta medel. Miljö- och jordbruksutskottets betänkande Verksamheten i Europeiska unionen beslutade att ge miljö- och jordbruksutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelse 2013/14:115 Verksamheten i Europeiska unionen och eventuella följdmotioner i de delar som rör utskottets beredningsområde. Miljö- och jordbruksutskottet har beslutat att yttra sig över skrivelsen i de delar som rör utskottets beredningsområde och över motionerna 2013/14:U11 (S) yrkandena 14 och 15, 2013/14:U13 (MP) yrkandena 4–6 samt 2013/14:U12 (SD) yrkandena 15, 33–35, 37 och 39. I yttrandet finns tre avvikande meningar (S, MP, SD) och ett särskilt yttrande (V). I skrivelsen redogör regeringen för verksamheten i Europeiska unionen i enlighet med 10 kap. 2 § riksdagsordningen. Skrivelsen är en övergripande beskrivning av Europeiska unionens utveckling och förbindelser med omvärlden, det ekonomiska och sociala samarbetet, det rättsliga och inrikes samarbetet samt unionens institutioner. Den tar upp beslut och händelser i unionen och redovisar bredden i unionens frågor utifrån arbetet i rådets olika sammansättningar. Vissa jordbrukspolitiska frågor m.m. I kommittémotion 2013/14:U11 av m.fl. (S) yrkande 14 anförs bl.a. följande. Det nya landsbygdsprogrammet bör ges en mer modern och framtidsinriktad profil med ett näringsliv på landsbygden som utvecklas. Miljöstöden måste bli mer riktade för att få större effekt. Socialdemokraterna har i sitt budgetalternativ föreslagit mer än regeringen till landsbygdsprogrammet, vilket enligt motionen skulle ge landsbygden bättre villkor. När det gäller fiske bör utkastförbudet inom EU utformas som ett generellt förbud med en lista på tillämpliga undantag. Överlåtbara fiskenyttjanderätter är inte en bra lösning. EU:s beslut om fiskeriförvaltningen i och ska alltid hålla sig inom ramen för den vetenskapliga rådgivningen och de förvaltningsplaner som finns för de hotade arterna. Ålfisket inom EU bör stoppas tills beståndet är livskraftigt igen. När det gäller djurhållningen inom EU framförs kritik mot att EU ännu inte beslutat om att maximera transporttiden för slaktdjur . Regeringen bör arbeta för en minskad antibiotikaanvändning inom djuruppfödningen i EU. En bättre jämförbar statistik över hur mycket antibiotika som används i djuruppfödning efterfrågas. Det behövs nya krav på ursprungsmärkning av kött och på sammansatta köttprodukter. Kassationen av livsmedel är en viktig fråga i EU och den s.k. bäst-före-märkningen bör ses över. Enligt kommittémotion 2013/14:U13 av m.fl. (MP) yrkande 4 behöver EU-länderna ställa om till ett modernt, ekologiskt jordbruk som producerar god, nyttig och säker mat. För detta krävs att stödet till det konventionella jordbruket minskar. Motionärerna vill också höja kvaliteten på djurhållningen inom EU. Enligt yrkande 5 i samma motion bör man arbeta för att nå ekologisk matproduktion i EU. EU ska stödja ekologiskt jordbruk och därmed betala för de miljövinster som detta jordbruk bidrar till. I kommittémotion 2013/14:U12 av m.fl. (SD) yrkande 33 anförs att regeringen ska verka för att avskaffa den gemensamma jordbrukspolitiken.