bet · H101SoU10 · 2014-03-05 00:00:00 — Motsvarande bestämmelser finns i 5 kap. 8 a § SoL. Bakgrund och pågående arbete m.m. Regeringens insatser och överenskommelser Plan för riktade insatser inom området psykisk ohälsa beslutade regeringen om en Plan för riktade insatser inom området psykisk ohälsa (PRIO-plan, S2012.006). Handlingsplanen ska genom att lyfta fram ett antal strategiska prioriterade områden och därtill kopplade insatser utgöra en grund för regeringens arbete på området –2016. Planen består av ett antal åtgärder som riktar sig till grupper som särskilt riskerar att drabbas av psykisk ohälsa samt insatser för att förbättra situationen och bidra till återhämtning för personer med psykisk ohälsa. Syftet är att genom stöd till strategiska insatser inom vård och omsorg skapa förutsättningar för ett långsiktigt förändringsarbete som kan ge hållbara vinster för framtiden. Regeringens satsning på området, PRIO psykisk ohälsa, utgår från följande övergripande mål: En jämlik, kunskapsbaserad, säker och tillgänglig vård och omsorg av god kvalitet. Tillgång till arbete och anpassad sysselsättning. Möjlighet till delaktighet och inflytande. Två målgrupper prioriteras särskilt: barn och unga samt personer med omfattande eller komplicerad psykiatrisk problematik. Regeringen har pekat ut två generella insatsområden som är centrala för att åstadkomma en utveckling inom de övergripande målen i handlingsplanen. Insatserna inom dessa områden har betydelse för alla personer med psykisk ohälsa, dvs. inte enbart för de prioriterade målgrupperna. Till varje insatsområde har regeringen valt att knyta ett antal delmål för perioden –2016. Insatsområdena är dels kunskapsstöd, kompetensutveckling och kvalitetsarbete, dels bemötande, delaktighet och inflytande. Regeringen har inrättat en särskild samordningsfunktion på som ska stödja arbetet med handlingsplanen för riktade insatser inom området psykisk ohälsa. SKL har inrättat en motsvarande funktion i sin organisation. Det övergripande syftet med en nationell samordning är att utifrån ett gemensamt ansvarstagande från och sida skapa bästa möjliga förutsättningar för resursutnyttjande och fortsatt kvalitetsutveckling inom området. SKL bidrar bl.a. till samordning av genomförandet av de insatser som sker i kommuner och landsting och skapar möjligheter för erfarenhetsutbyte mellan kommuner och landsting. Arbetet ska ske i samverkan med organisationer som företräder patienter, brukare och närstående. I budgetpropositionen avsattes ca inom anslaget bidrag till psykiatri (prop. 2013/14:1 utg.omr. Satsningen på att förebygga psykisk ohälsa och förbättra vården och omsorgen för personer med psykisk ohälsa är en fortsättning och vidareutveckling av regeringens psykiatrisatsning 2007–2011. Överenskommelser mellan regeringen och Kommuner och Landsting ingick regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) en överenskommelse om stöd till riktade insatser för att förbättra vården och omsorgen för personer med psykisk ohälsa. träffades en överenskommelse mellan regeringen och SKL om stöd till riktade insatser inom området psykisk hälsa 2013 (S2012/8769/FS [delvis]). Överenskommelsen syftade till att uppmuntra och stärka utvecklingsarbetet med insatser till barn och unga med psykisk ohälsa samt personer med omfattande eller komplicerad problematik. Arbetet utgick från de övergripande målsättningar som anges i regeringens PRIO-plan (se ovan). För att kunna ta del av medlen i den prestationsbaserade satsningen förväntas att kommuner och landsting lever upp till två grundkrav. Ett av dessa är att det i länet ska finnas överenskommelser om samverkan kring barn, unga och vuxna med psykisk funktionsnedsättning. Grundkravet var att länen skulle ha en överenskommelse om samarbete mellan kommuner och landsting. har kravet utvecklats så att det även ställs krav på vad samverkansöverenskommelsen ska innehålla. Hög tillgänglighet till den specialiserade barn- och ungdomspsykiatrin fortsätter att vara ett prioriterat område för regeringen och SKL, vilket framgår av prestationsmålen för barn och unga. har uppdraget att genomföra en bedömning av om kommuner och landsting har uppnått de uppställda två grundkraven och sju prestationsmålen. presenterades resultaten (). bedömer att samtliga landsting uppfyller båda grundkraven. Elva kommuner bedöms inte uppfylla grundkraven och kan därmed inte ta del av den prestationsbaserade ersättningen, oavsett om de uppfyller prestationsmålen eller inte. konstaterar att det i samtliga län finns en överenskommelse om samverkan kring barn, unga och vuxna som är politiskt beslutat i landstingen och i kommunerna. Samarbetsöverenskommelse saknas i sex av landets kommuner. Samtliga landsting och de flesta kommuner (289) har en webbsida som beskriver vart barn och unga med psykisk ohälsa och deras familjer kan vända sig för att få vård, stöd och hjälp. Detta innebär att samtliga landsting och 276 av landets kommuner får ta del av totalt i stimulansmedel för sitt utvecklingsarbete inom området psykisk ohälsa (jfr Uppdrag att utbetala medel för prestationsmål som uppnåtts inom ramen för överenskommelse om riktade insatser inom området psykisk ohälsa 2013, S2012/8769/FS). godkände regeringen en överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting (SKL) om stöd till riktade insatser inom området psykisk ohälsa 2014 (S2013/8791/FS [delvis]). Överenskommelse gäller det tredje året i den gemensamma satsningen inom området psykisk ohälsa. Sedan den nuvarande prestationsbaserade modellen började tillämpas 2012 har prestationsmålen höjts och avsikten är att på detta sätt uppmuntra huvudmännen att stegvis arbeta med att möta patienters, brukares och anhörigas behov på angelägna områden såsom delaktighet, information och samverkan. Genom överenskommelse tar parterna ett gemensamt ansvar för att följande steg tas mot de övergripande målen i PRIO-planen: Patienters, brukares och anhörigas delaktighet ökar individuellt och på organisationsnivå. Barn och unga och deras familjer hittar enkelt information om hjälp och stöd, och tillgängligheten till rätt stöd på rätt vårdnivå ökar. Fler barn, ungdomar och unga vuxna med psykisk ohälsa som har behov av insatser från flera huvudmän får samordnade och gemensamt planerade insatser. Patienterna i heldygnsvården upplever större delaktighet, och tvångsåtgärderna minskar. Kvalitetsregistrens utdata används och resulterar i viktiga framsteg som gör att fler personer med allvarliga psykiska sjukdomar får en uppföljning av sin läkemedelsbehandling av en läkare, och fler erbjuds hälsofrämjande insatser som t.ex. kostråd, rökavvänjning och andra hälsofrämjande aktiviteter. Kunskapen ökar om hälsofrämjande och tidiga insatser för att främja psykisk hälsa i förskola, skola, elevhälsa och barn- och ungdomshälsan. Tillgängligheten till dessa insatser ökar. Kunskapen ökar om att upptäcka och förebygga självskadande beteende samt om effektiv behandling för personer med självskadande beteende i skolan, hälso- och sjukvården och . Stödstrukturer etableras för implementering av tillgänglig och ny kunskap samt för fortsatt kunskapsutveckling och gemensamma behovsanalyser mellan förskola, skola, socialtjänst, hälso- och sjukvård, och Arbetsförmedlingen. Nya arbetssätt prövas och etableras av berörda myndigheter och SKL i syfte att ge gemensamt och relevant kunskapsstöd som kan användas i socialtjänst, hälso- och sjukvård, elevhälsa och i samverkan kring barn och unga och personer som på grund av psykisk ohälsa behöver stöd av flera aktörer. Användbara system för rapportering av data utvecklas av myndigheterna och huvudmännen med målet att det ska finnas verktyg och arbetssätt som stöder ett kontinuerligt verksamhetsnära utvecklingsarbete och ger de nationella data som behövs för att följa och styra utvecklingen. Hög tillgänglighet till den specialiserade barn- och ungdomspsykiatrin är ett prioriterat område för staten och SKL. Parterna har redan genom en tidigare överenskommelse enats om en långsiktig satsning för att förbättra tillgängligheten till rätt insatser för barn och unga med psykisk ohälsa. Förra årets prestationsmål ska kvarstå för att vidmakthålla de resultat som landstingen uppnått genom denna satsning. Ett nytt krav 2014 är att landstingen för att få del av medlen ska genomföra mätningar av tillgänglighet till första linjens hälso- och sjukvård för barn och unga med psykisk ohälsa. Parterna är överens om att kravet när det gäller arbetet med första linjen blir att alla landsting mäter väntetiderna från första kontakt till första besök i första linjen för minst en enhet. Ett av delmålen i regeringens PRIO-satsning är att skapa förutsättningar för att minska förekomsten av självskadebeteende. För att stärka vården och skapa förutsättningar för en god och jämlik vård vid självskadeproblematik har regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) en överenskommelse om en struktur för att öka kunskapen lokalt och regionalt (S2011/8975/FS). Ett delmål med det s.k. Nationella självskadeprojektet är att minska antalet unga i slutenvården och att minska antalet tvångsåtgärder bland unga kvinnor. Syftet med överenskommelsen är att utveckla och samordna kunskap kring unga med risk för, eller med allvarliga självskadebeteenden, förebygga självskadebeteenden och skapa ett bättre tidigt omhändertagande genom att skapa en struktur som bättre tillgodoser dessa personers behov av vård. har tre kunskapsnoder etablerats i , respektive . Dessa ansvarar för den regionala kunskapsspridningen och för handledning och konsultation till vårdgivare inom respektive upptagningsområde. ska projektet samla de framgångsrika initiativen och den samlade kunskapen till ett handlingsprogram som kan fortsätta stimulera utvecklingen av situationen för personer med självskadebeteende även efter projektets slut (jfr projektets delrapport ). Staten och SKL har parallellt med överenskommelsen om stöd till riktade insatser inom området psykisk ohälsa 2014 fattat andra överenskommelser som har innehåll som berör insatserna för personer med psykisk ohälsa. Det gäller bl.a. satsningarna på sammanhållen vård och omsorg om de mest sjuka äldre (S2013/8803/FST) där äldres psykiska hälsa är ett område, stöd till en evidensbaserad praktik för god kvalitet inom (S2013/8804/FST) samt överenskommelsen om förbättrad patientsäkerhet (S2013/8790/FS) som även berör psykiatrins patienter. Uppdrag till myndigheter m.m. Utvärdering av handlingsplanen PRIO psykisk ohälsa Myndigheten för vårdanalys (Vårdanalys) har i uppdrag att följa upp och utvärdera handlingsplanen PRIO psykisk ohälsa 2012–2016. Handlingsplanen ska följas upp och utvärderas både på insats- och målnivå. Utöver detta ska Vårdanalys uppmärksamma övriga iakttagelser och förhållanden som myndigheten finner lämpliga för att spegla effekterna av satsningen. Vårdanalys ska , med start , lämna årliga lägesrapporter till (S2012/4529/FS). Uppdraget ska slutredovisas . Den första lägesrapporten (rapport 2013:7) lämnades till regeringen . I rapporten har Vårdanalys analyserat satsningens inriktning och innehåll, samt utvärderat genomförandet och resultaten av insatser. Vårdanalys har också gjort en bedömning av hur arbetet med satsningen har organiserats och påbörjats. Vidare presenteras en plan för Vårdanalys fortsatta utvärderingsarbete, samt förslag på fördjupningsstudie som syftar till att identifiera hur staten på ett bättre sätt än , inom ramen för PRIO, kan stödja huvudmännen i att skapa en patient- och brukarcentrerad vård och omsorg för personer med psykisk ohälsa. Några av utvärderingens slutsatser: PRIO-satsningen är motiverad och riktar in sig på relevanta behov och brister. bör flera av de formulerade målen med satsningen utvecklas och förtydligas om de ska vara möjliga att följa upp. Insatserna bör kompletteras på vissa områden för att bättra svara mot PRIO:s uttalade mål. Det gäller t.ex. insatser inriktade på somatisk sjukdom hos personer med omfattande psykiska sjukdomar, samt på den enskildes samlade livssituation, som att förbättra tillgången till arbete och sysselsättning. De ansvariga aktörernas redovisningar av olika insatser har varit bristfälliga på flera punkter, t.ex. saknas i flera fall tydliga målbeskrivningar och ekonomiska redovisningar. Modellen med prestationsbaserad ersättning till kommuner och landsting behöver utvärderas vidare. Trots att prestationsmål har beskrivits som rimliga eller låga var det många kommuner och landsting som hade svårt att uppfylla kriterierna för ersättning. är det dock för tidigt att utvärdera vilka effekter som kan uppnås . Satsningens första år präglades av begränsande omständigheter vilket gör att förbättringspotentialen är stor . Till exempel beslutades handlingsplanen först , så PRIO:s första år omfattade inte ett helt kalenderår. Tiden var därför begränsad vilket bl.a. påverkade genomförandet av de prestationsbaserade insatserna på ett negativt sätt. Vårdanalys ska i kommande rapporter (2014–2017), förutom att utvärdera de olika insatserna, också utvärdera satsningen på målnivå, dvs. i vilken utsträckning de insatser och åtgärder som regeringen beslutar om ger avsedda effekter för personer med psykisk ohälsa. gav regeringen i uppdrag att tillsammans med , (), () och () säkerställa en samordnad och behovsanpassad statlig kunskapsstyrning inom området psykisk ohälsa (dnr S2013/1667/FS). Uppdraget ska redovisas till () . har inventerat behoven av kunskap på vissa områden som t.ex. adhd och barn och unga. Syftet med inventeringarna är att säkerställa att kunskapsstyrningen blir ändamålsenlig och relevant för huvudmän, patienter och anhöriga. Utifrån detta bör det kommande arbetet med kunskapsstöd planeras. ska inom detta uppdrag bl.a. utveckla grunddata och indikatorer genom att avgränsa och definiera målgruppen barn och unga samt ange vilka uppföljningsområden som är relevanta, analysera och bedöma behovet av kunskapsstödjande insatser som behövs för att åtgärda de brister myndigheten identifierat i uppföljningen av de nationella riktlinjerna inom området psykisk ohälsa och redovisa en tidsplan för fortsatta uppföljningar samt analysera och bedöma hur utdata till kommuner och landsting kan utvecklas och förbättras så att huvudmännen kan vidta nödvändiga förbättringar utifrån iakttagelser i uppföljningar (jfr Regleringsbrev för avseende ). I rapporten inom området psykisk ohälsa – delredovisning av genomförda aktiviteter redovisades de aktiviteter som är genomförda och det arbete som planeras för två av uppdrag inom ramen för PRIO psykisk hälsa 2012–2016. Det första uppdraget som redovisades är arbetet med kunskapsutveckling för särskilt utsatta grupper samt stöd för tillämpning av rekommendationer och annan vägledning. I redovisningen ingår bl.a. arbetet med att utarbeta nationella indikationer för läkedemedelsbehandling vid adhd ta fram en vägledning om stöd till personer med adhd ta fram kunskapsöversikter och vägledningar för mödra- och barnhälsovården samt elevhälsan ta fram vägledning om samverkan när det gäller barn som riskerar att utveckla psykisk ohälsa ta fram en vägledning om stöd till barn med föräldrar med kognitiv eller neuropsykiatrisk funktionsnedsättning. Det andra uppdraget som redovisades är det fortsatta arbetet med att utveckla grunddata och indikatorer för att följa och belysa kvalitet och effektivitet i vård och omsorg. Det innebär att ska vidareutveckla strukturen som togs fram för den nationella uppföljningen och utvärderingen av psykiatriområdet (2012) så att den även omfattar målgruppen barn och unga med psykisk ohälsa samt fördjupad uppföljning av gruppen personer med psykisk funktionsnedsättning eller sjukdom. beskrivning av vårdutnyttjande bland unga personer med psykisk ohälsa huvudresultat från nationell utvärdering av psykiatrisk vård och socialtjänst 2013 beskrivning av hur arbetar med utveckling av datakällor, vilken tillgång till enkätdata som finns samt en fördjupad beskrivning av utvecklingen inom den psykiatriska tvångsvården beskrivning av aktiviteter för att förbättra och förenkla tvångsvårdsrapporteringen. En uppgift i projekt är att, utifrån regeringens mål i samverkan med andra myndigheter och berörda parter, skapa förutsättningar för en gemensam inriktning i utvecklingen av nationella datakällor och indikatorer för målgruppen. Projektet ska därför samordnas med uppdraget om en behovsanpassad och samordnad statlig kunskapsstyrning inom området. Handisam har regeringens uppdrag att, i nära samarbete med Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa (NSPH), utforma och bedriva ett riksomfattande program för att öka kunskapen om och förändra negativa attityder till personer med psykisk sjukdom och psykisk funktionsnedsättning. Projektet, som fått namnet Hjärnkoll, pågår . fick Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) regeringens uppdrag att inhämta åsikter och erfarenheter från barn och unga med funktionsnedsättning (S2013/5141/FST). Uppdraget omfattar att undersöka och sammanställa hur barn och unga med funktionsnedsättning som lever med många myndighetskontakter upplever sin situation och det stöd de får. Uppdraget ska redovisas till . Sysselsättning för personer med psykisk funktionsnedsättning 2009–2011 hade regeringens uppdrag att fördela statsbidrag till kommuner som upphandlar extern sysselsättning för personer med psykisk funktionsnedsättning från externa aktörer (S2006/9394/HS delvis), (S200619394/FS delvis). Uppdraget är avslutat. Arbetsförmedlingen och har ett särskilt regeringsuppdrag att ge personer med psykisk funktionsnedsättning rehabilitering, sysselsättning och arbete genom upphandlade sysselsättningsplatser hos företag inom den sociala ekonomin (projektet ). Resa avslutades och verksamheten har övergått till att vara en del av Arbetsförmedlingens ordinarie verksamhet. Händelseanalyser vid självmord inom hälso- och sjukvården och presenterades betänkandet Händelseanalyser vid självmord inom hälso- och sjukvården och (SOU 2010:45). Utredningen föreslår bl.a. att dagens skyldighet för hälso- och sjukvården att göra en händelseanalys vid självmord utmönstras från lex Maria-systemet och att en motsvarande skyldighet införs i en separat lag som utvidgas till att gälla även . För att man på lokal och regional nivå ska få bredare samlad kunskap ska därutöver genomföra en egen samlad händelseanalys i de fall den avlidne haft kontakt med både hälso- och sjukvården och eller med flera separata verksamheter inom samma sektor och verksamheterna därför gjort var sin händelseanalys av ett och samma självmord. I det sammanhanget kan också, för att genomföra den samlade händelseanalysen, hämta in kompletterande uppgifter inte bara från hälso- och sjukvården och utan även från andra samhällsaktörer som får en lagstadgad uppgiftsskyldighet. Förslagen har remissbehandlats och bereds i . Utredningens delbetänkande Första hjälpen i psykisk hälsa (SOU 2010:31) resulterade i ett uppdrag till Nationell prevention av suicid och psykisk ohälsa vid (Nasp) att genomföra en pilotstudie i syfte att pröva det australiensiska självmordsförebyggande programmet The Mental Health First Aid Training and Research Program (MHFA) i . Programmet har i fått namnet Första hjälpen till psykisk hälsa. fick i uppdrag att utvärdera pilotstudien. Nasps uppdrag redovisades , utvärderingen . fick Nasp ett nytt uppdrag att genomföra en pilotstudie för att i pröva ungdomsversionen av programmet. Uppdraget ska redovisas . Målsättningen med programmet Första hjälpen till psykisk hälsa är att rädda liv genom att öka allmänhetens kunskaper om psykiska sjukdomar, självmordsförsök och självmord. Första hjälpen till psykisk hälsa ges till den person som behöver hjälp med psykiska problem eller med att hantera en akut psykisk kris, exempelvis självmordsbeteende, innan han eller hon kan få professionell behandling. Avsikten med första hjälpen är att rädda livet på en person som kanske kan skada sig själv att se till att personen får professionell hjälp innan hans eller hennes psykiska hälsa förvärras att underlätta ett tillfrisknande att hjälpa och stödja en person som har psykiska problem. Programmet Första hjälpen till psykisk hälsa lär ut hur man känner igen de olika symtom som karaktäriserar olika former av psykisk sjukdom och psykiska kriser, hur man bäst tar kontakt med personen och inleder den första hjälpen och hur man kan hjälpa personen att söka adekvat professionell behandling och andra former av stöd för sina besvär. besvarade socialminister (KD) en interpellation om psykiatrins behov av långsiktighet (ip. 2013/14:112, prot. 2013/14:38). Socialministern anförde bl.a. följande (anf. Var kommer då staten in? Det här är nämligen ett område där i huvudsak landstingen är ansvariga för vården, naturligtvis. Kommunerna är ansvariga för omsorg, sysselsättning, boende etcetera, och allt det här ska bilda en helhet. Här har vi brottats med revirstrider och problem mellan olika politiska nivåer. Vi har på den statliga nivån inte sett som vår roll att ersätta kommuner eller landsting utan försöka bidra till att vi får i gång processer som gör att vården fungerar bättre för den enskilde var han eller hon än råkar bo i landet. Vi har i det arbetet och i det nya avtalet fått med alla landsting och nästan alla kommuner – jag tror att det är mellan fem och tio som inte deltar i PRIO-satsningen – och de arbetar gemensamt för att nå de mål vi har i överenskommelsen. Vi kan se en del tydliga förbättringar när det gäller vårdtillfällen inom psykiatrisk slutenvård, när det gäller tillgängligheten inom barn- och ungdomspsykiatrin och när det gäller vårdcentralernas möjligheter att erbjuda psykologisk hjälp för personer som söker sig till primärvården – till exempel, för att nämna några områden. Vi kan dock verkligen inte säga att vi är i mål eller att vi är nöjda. Min uppfattning är att det här är någonting som inte kommer att vara färdigt under den här mandatperioden och kanske heller inte under nästa, utan här fordras ett väldigt långsiktigt arbete. Mycket handlar nämligen om kompetens hos befintlig personal, där många inte har en relevant utbildning i förhållande till de uppgifter de har och där vi har sett hur intresset för psykiatrin bland läkarstuderande har varit lägre än det borde vara med tanke på att vi har en stor efterfrågan på det området. Vi behöver även mer forskning. har, om vi går tillbaka , varit världsledande eller åtminstone framstående. Där har vi dock tappat, och det finns skäl att tro att vi kan komma att tappa ännu mer i väntan på att nya kommer till när de som finns går i pension. Jag ser alltså statens roll som att vara en katalysator för viktiga förändringsprocesser som måste fungera i landstingen och kommunerna. Många av de medel som delas ut är också sådana att de – på ett vänligt sätt – tvingar kommuner och landsting att samarbeta och hitta samarbetsformer som sluter sig omkring den enskilde patienten, i stället för att det blir en dragkamp om resurserna. besvarade socialminister (KD) en skriftlig fråga om ungas vård på rättspsykiatriska kliniker (fr. 2013/14:125). Socialministern anförde bl.a. följande: Det är av stor vikt att barn och unga med psykisk ohälsa får ett bra bemötande och goda vårdinsatser med utgångspunkt i varje barns eller ungdoms speciella behov och problem. Självskadeproblematik är ett allvarligt tillstånd som kräver gott omdöme och goda kunskaper hos behandlaren. Som beskriver finansierar regeringen ett projekt för att förbättra kunskapen när det gäller självskadebeteende så att lokala vårdprogram kan tas fram. Inom ramen för projektet har man gjort en kunskapssammanställning som sprids till psykiatriska verksamheter men också primärvård och elevhälsa. Målet är att ge kunskap för att möta dessa patienters behov tidigt i sjukdomsförloppet för att på så sätt hindra att tillståndet blir så allvarligt att det krävs sjukhusvård. Projektet visar goda resultat och genomförs i nära samverkan med SHEDO som är en förening för patienter och brukare med ätstörningar och självskadebeteende.