bet · H101UU10 · 2014-04-30 00:00:00 — Därför vill vi att EU:s jordbruksstöd stöder ekologiskt jordbruk och därmed betalar för de miljövinster som detta jordbruk bidrar till. När det gäller klimatet krävs bindande mål för minskade utsläpp av växthusgaser. I EU, precis som i , görs detta bäst genom att införa ett klimatpolitiskt ramverk med en stabil och långsiktig klimatpolitik med tydliga spelregler. Ett klimatpolitiskt ramverk innebär att all EU:s politik måste följa de mål som EU sätter för minskade utsläpp av växthusgaser. ska sätta successiva mål för EU:s minskade utsläpp så att utsläppen är nära noll 2050. anser att målet till 2030 ska vara att minska utsläppen inom EU, jämfört med nivåer. ska innehålla bindande utsläppstak, tydliga regler och en oberoende kontroll. Detta innebär att anser att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2013/14:U13 (MP) yrkandena 4–6. Vissa jordbrukspolitiska och miljöpolitiska frågor m.m. (SD) (SD) anför: Den gemensamma jordbrukspolitiken är ett av de områden där i stort sett all kompetens är överförd till EU. Detta gör att den gemensamma jordbrukspolitiken får karaktären av en icke ändamålsenligt övergripande lösning som är gjord främst för att passa jordbrukare på kontinenten i allmänhet och franska förhållanden i synnerhet. Den gemensamma jordbrukspolitiken innebär inte bara att betalar stora summor till utländska intressen utan även att vi skapar ett importberoende som lamslår vår egen livsmedelsproduktion. Med de långa komplicerade distributionskedjorna försvinner kontrollmöjligheter och spårningen blir svår. Vidare förlorar möjligheten att anpassa lagstiftningen och stödet till det svårt eftersatta svenska jordbruket. Sedan EU-inträdet har jordbrukssektor minskat kontinuerligt. Det är därför mening att regeringen ska verka för att avskaffa den gemensamma jordbrukspolitiken. Vi är i grunden positiva till frihandel och anser att inom såväl EU som i internationella forum, som WTO, ska verka för en öppen och fri handel och för att motverka protektionism. Vi instämmer även i uppfattningen att ökad handel ger ökad tillväxt som i sin tur skapar bättre ekonomiska förutsättningar för länder och deras medborgare. Liksom tidigare sluter vi även upp bakom uppfattningen att frihandel kan vara en starkt välståndsskapande kraft för såväl fattiga som mer utvecklade länder. Att värna principen om frihandel är därför både ett globalt och ett svenskt intresse. anser att exportbidragen, som är direkt skadliga för utvecklingsländernas självförsörjningsgrad, bör avskaffas. motsätter sig större delen av EU:s externa fiskeripolitik. Vi ifrågasätter kostnadseffektiviteten i framför allt fiskeavtalen och ser helst att avtalen inte förlängs när det gäller utvecklingsländerna. Man använder fiskeripolitiken och pengar från den svenska medlemsavgiften, där vi är stora nettobetalare, för att upprätthålla en fiskeflotta i främst och . Länder vars fiskeflotta borde ha anpassats till hållbara fiskenivåer vid det här laget. Vi anser även att EU:s fiskeavtal över huvud taget inte går att förena med en hållbar utvecklingspolitik. EU:s fiskeflotta är dåligt kontrollerad och undergräver utvecklingsländernas möjligheter att utveckla lokalt fiske, möjligheter till arbetstillfällen och att försörja sin egen befolkning med fisk. menar därför att regeringen ska verka för att avskaffa EU:s externa fiskeripolitik. När det gäller det klimat- och energipolitiska ramverket är det för en central uppfattning att eventuella bindande mål för att minska utsläppen av växthusgaser inte får äventyra vare sig de enskilda nationernas eller hushållens ekonomi. Det är nödvändigt att åtaganden inom EU i stället kopplas till ansträngningar att komma fram till bindande mål på global nivå. Vi anser det vara av största vikt att konkurrenskraften för såväl den svenska som den europeiska industrin inte försämras i den utsträckningen att koldioxidgenererande produktion flyttas till länder med en mindre ambitiös klimatpolitik (s.k. koldioxidläckage), till länder med andra miljöhänsyn eller till länder där arbetsrätt och mänskliga rättigheter åsidosätts. Mot bakgrund av att koldioxidutsläppen ökar markant på andra håll i vår omvärld anser vi att det bör göras en djupare konsekvensanalys av att en ambitiös klimatpolitik ensidigt förs i en begränsad del av världen. EU står trots allt bara för av världens utsläpp. I resten av världen ökar utsläppen med motsvarande ett helt EU på mindre än . tycker därmed att regeringen i förhandlingarna om den klimat- och energipolitiska ramen ska verka för att medlemsstaternas åtaganden ska kunna justeras till faktiska internationella avtal som omfattar alla världens stora utsläppare som , , , och . EU kan mycket väl ta en ledande roll i det internationella samarbetet gällande utsläpp av växthusgaser. Att EU ska gå före och ställa markant hårdare krav på medlemsstaternas industri i förhållande till den globala marknaden ser vi dock som långsiktigt ohållbart. vänder sig således mot att och EU ensidigt beslutar om väsentligt större utsläppsminskningar av klimatgaser än vad som nås i internationella avtal. är i det stora hela inte någon signifikant aktör, och även om länder skulle nå nollutsläpp är den reella effekten på de globala utsläppen högst begränsad. har angett att vi tycker att markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (landuse, land-use change and forestry, LULUCF) ska ingå i medlemsstaternas mål om utsläpp av klimatgaser. Dock ser vi det som märkligt om medlemsstaterna efter förhandlingar endast kan tillgodoräkna sig nya förändringar av markanvändningen. Utgångspunkten måste givetvis vara att fastställa nationernas faktiska nettoutsläpp med markanvändningen inkluderad och sedan utgå ifrån dessa nya siffror i samtliga beräkningar. Detta innebär att anser att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2013/14:U12 (SD) yrkandena 15, 33–35, 37 och 39. Vissa jordbrukspolitiska och miljöpolitiska frågor m.m. (V) (V) anför: har inte lämnat någon avvikande mening i detta ärende, men vill med detta särskilda yttrande redovisa sin syn på den inriktning som arbete inom EU borde ha haft , vad gäller miljö- och jordbruksutskottets beredningsområde. Vi anser att skulle ha kunnat spela en mycket mer aktiv roll inom EU . Detta är nödvändigt både för att driva på unionens gemensamma politik och för att se till att och andra medlemsländer ska kunna gå före och ha en mer ambitiös politik på nationell nivå. Vi noterar att antalet gånger regeringen röstat nej i gick ned till endast fyra stycken och att regeringen aldrig under de snart åtta åren man haft ansvaret för EU-politiken tagit rättslig strid i mot EU för att vi ska kunna ha högre ambitionsnivåer än vad EU föreskriver. Vi framhåller tre områden där vi särskilt tycker att borde ha bidragit till en mer progressiv EU-politik: klimat och energi, jordbruk och fiske. Det svenska agerandet inför EU:s klimat- och energimål till 2030 innebar ännu en missad möjlighet för att verka för att EU ska föra en mer ambitiös klimat- och energipolitik. Regeringen har spelat en passiv roll och när man till slut presenterade den svenska positionen innebar det inte någon ambitionshöjning av EU-förslaget. Regeringens främsta bidrag var att EU-länderna skulle kunna göra stora uppköp av billiga och osäkra utsläppskrediter i andra länder. Att köpa utsläppskrediter kommer inte leda till omställning i vare sig eller . Vi delar analys att politiskt uppsatta målsättningar ska göras helt och hållet inhemskt, utan uppköp av internationella krediter med oklar klimat- och miljönytta. Det är också en stor besvikelse att regeringen inte lade fram konkreta och ambitiösare mål för förnybar energi och energieffektivisering. behöver länder som går före och tar klimatansvar. Därför har föreslagit följande mål: EU ska ha nollutsläpp , och all energiproduktion ska då vara förnybar. Till 2030 vill att utsläppen av växthusgaser ska minska med jämfört med och att minskningarna ska göras inom . Energiproduktionen ska 2030 bestå av förnybar energi. Och vi vill ålägga alla verksamheter att energieffektivisera sin verksamhet . har också föreslagit en grundläggande reform av EU:s handelssystem med utsläppsrätter, EU ETS. ser också att det behövs kompletterande åtgärder på EU-nivå och det nationella planet för att minska utsläppen från t.ex. transportsektorn och jordbrukssektorn, och vi skulle önska att regeringen har tydligare förslag på området. Vidare oroas av EU:s agerande mot det svenska elcertifikatssystemet. har granskat elcertifikatssystemet för förnybar energi. beslutade generaladvokat (573/12) att det svenska systemet med elcertifikat för förnybar el strider mot EU:s princip om fri rörlighet för varor och tjänster. Om svenska företag har rätt till elcertifikat måste andra europeiska företag också ha det, i det här fallet ett åländskt företag. Om generaladvokatens beslut skulle gå igenom i den högsta instansen, , skulle det sannolikt få helt förödande konsekvenser för vårt elcertifikatssystem och därmed utbyggnaden av den viktiga förnybara energin. Här anser vi att regeringen måste göra allt den kan för att försvara elcertifikatssystemet, som varit ett mycket framgångsrikt medel i utbyggnaden av den förnybara energin. Rådets förslag till förändring av de fyra grundförordningarna i den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) blev inte den omfattande reform som många hade hoppats på. Den har drivit på för en grundläggande reform med ökad transparens, mer miljönytta, krav på djurvälfärd och minskade subventioner, för att ta några viktiga exempel. Men det svenska avtrycket i den överenskommelse som till slut gick igenom var dess värre minimalt. Det går inte att komma ifrån att huvuddragen i den framtida gemensamma jordbrukspolitiken kommer att leda till att det mesta blir kvar som förr: en gammalmodig subventionspolitik som inte stimulerar ett modernt hållbart jordbruk. Fusk och misshushållning av gemensamma medel riskerar tyvärr att fortsätta eftersom det inte lagts fram tillräckligt bra förslag på åtgärder avseende bättre uppföljning och sanktioner. Stora, redan välbeställda bidragsmottagare kommer att kunna fortsätta att kamma hem stora subventioner på bekostnad av småbrukare. Den s.k. krisreserven på kommer att innebära utbetalningar till ineffektiva och miljöbelastande jordbruksföretag som egentligen borde ställa om sin verksamhet och producera det som konsumenter vill ha, inte vad man får bidrag för. Överenskommelsen om ny fiskeripolitik blev ett litet men otillräckligt steg framåt. I och med den nya fiskeripolitiken kommer stora delar av de grundläggande systemfelen att finnas kvar inom EU:s fiske: överfiske, stora negativa miljökonsekvenser och miljarder i skadliga subventioner. anser att själva målet för EU:s fiskeripolitik måste ändras och bli tydligare i fråga om hållbara ekosystem och att fiskebeståndet aldrig får äventyras samt att detta ska genomsyra fiskeripolitiken på alla nivåer. Miljö- och hållbarhetsmålet måste vara överordnat alla andra målsättningar i fiskeripolitiken. Det måste också bli tydligare hur EU:s målsättningar ska implementeras. Sanktioner mot dem som bryter mot politiken måste också förtydligas. EU:s subventioner till fiskeindustrin borde avvecklas. För perioden –2013 har EU avsatt till subventioner inom ramen för Europeiska fiskerifonden (EFF). Endast målinriktade stöd med tydliga miljövinster ska finnas kvar. Vi vill ha förvaltningsplaner för alla arter, välkomnar förbudet mot utkast, motsätter oss kommissionens strategi för mer vattenbruk och vill att EU:s s.k. fiskepartnersavtal med utvecklingsländer ska omvandlas till utvecklingsprojekt för att utveckla lokalt hållbart fiske. Verksamheten i Europeiska unionen beslutade att ge bl.a. arbetsmarknadsutskottet möjlighet att yttra sig över regeringens skrivelse 2013/14:115 Verksamheten i Europeiska unionen och de motioner som väckts med anledning av skrivelsen, i de delar som berör utskottets beredningsområde. Utskottet behandlar i yttrandet frågor om den agerande i EU när det gäller bl.a. sysselsättningspolitik, jämställdhet, arbetsmiljö och arbetsrätt. Utskottet ställer sig bakom regeringens skrivelse 2013/14:115 i de delar som rör utskottets beredningsområde och anser att motion 2013/14:U11 (S) yrkandena 16–21 bör avstyrkas. I ärendet finns två avvikande meningar (S) och (SD) samt två särskilda yttranden (SD) och (V). Utskottet behandlar nedan regeringens skrivelse om verksamheten i Europeiska unionen i de delar som berör utskottets beredningsområde. Tre kommittémotioner – 2013/14:U11 (S), 2013/14:U13 (MP) och 2013/14:U12 (SD) – har väckts med anledning av skrivelsen, men endast den socialdemokratiska motionen innehåller yrkanden som berör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Därför behandlas i det följande endast dessa yrkanden ur motion 2013/14:U11 (S). I skrivelse 2013/14:115 anför regeringen bl.a. följande under avsnittet om sysselsättningspolitik. Att öka sysselsättningsgraden bland kvinnor och män är betydelsefullt för tillväxten, välfärden och jämställdheten i EU. har aktivt deltagit i genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin inom ramen för den europeiska terminen. Ett effektivt samarbete på sysselsättningsområdet är viktigt för att stimulera medlemsstaterna att genomföra nödvändiga reformer för att få fler i arbete. Huvudansvaret och de främsta instrumenten på sysselsättningsområdet ligger hos medlemsstaterna. antog följande fyra landsspecifika rekommendationer till på sysselsättningsområdet: – Förstärk ansträngningarna för att förbättra integrationen på arbetsmarknaden för lågutbildade ungdomar och personer med invandrarbakgrund. – Stärk satsningarna på att underlätta övergången från skola till arbete. – Komplettera ungdomsgarantin så att den bättre omfattar ungdomar som varken går någon utbildning eller fortbildning. – Genomför och dra slutsatser av utvärderingen av effektiviteten av den sänkta restaurangmomsen. Regeringen anser att rekommendationen på arbetsmarknadsområdet ligger helt i linje med regeringens politik för att föra mot full sysselsättning genom minskat utanförskap. Regeringen anför vidare att har välkomnat diskussionen om den sociala dimensionen av EMU liksom införandet av en social resultattavla inom ramen för de existerande processerna inom 2020-strategin. En viktig utgångspunkt för i diskussionen om den sociala dimensionen av EMU har varit att medlemsstaternas befogenheter när det gäller arbetsmarknad, sociala frågor och skatteområdet inte försvagas. Under avsnittet om arbetsliv, arbetsmarknad och sociala frågor konstaterar regeringen bl.a. att arbetsrätt och arbetsmiljöfrågor ingår i området sysselsättnings- och socialpolitik, där en central målsättning är att förbättra arbetstagares levnads- och arbetsvillkor. Ett viktigt inslag på detta område är dialogen mellan arbetsmarknadens parter. I fråga om specifika ärenden anför regeringen gällande direktivet om genomförande av utstationeringsdirektivet bl.a. att den är positiv till kommissionens initiativ att förbättra och förtydliga tillämpningen av utstationeringsreglerna. Det är angeläget att säkerställa skyddet för utstationerade arbetstagares villkor och att främja en sund konkurrens på den inre marknaden, som det är viktigt att utstationeringsreglerna respekterar medlemsstaternas olika arbetsmarknadsmodeller. Regeringen ser vidare positivt på syftet med förslaget till ett utökat samarbete mellan de offentliga arbetsförmedlingarna i EU, dvs. att utöka erfarenhetsutbytet mellan offentliga arbetsförmedlingar. Regeringen anser dock inte att nätverket får ges en beslutande roll och det får inte heller dubblera existerande strukturer för samverkan på sysselsättningsområdet. I fråga om direktivet om åtgärder för att underlätta fri rörlighet för arbetstagare ser regeringen positivt på syftet med förslaget – att verka för att undanröja hinder mot den fria rörligheten för arbetskraft. Regeringen anser att medlemsstaterna bör ges stort utrymme att själva besluta om konkreta åtgärder som bör vidtas för att uppnå syftet med förordningen om arbetskraftens fria rörlighet inom unionen. Regeringen redovisar tillkännagivande (bet. 2012/13:AU5, rskr. 2012/13:53) om att bör kräva att EU ska anta ett juridiskt bindande protokoll, som tydliggör att grundläggande fackliga rättigheter såsom den fria förhandlings- och konflikträtten samt rätten att fritt teckna kollektivavtal gäller inom EU och att dessa inte underordnas EU:s ekonomiska friheter. Regeringen hävdar under avsnittet om jämställdhet och arbetet mot diskriminering bl.a. att arbetar aktivt för att främja jämställdhet inom alla politikområden och i genomförandet av EU:s större processer och program. har bl.a. aktivt drivit frågan om att stärka jämställdhetsperspektivet i 2020-strategin och i relevanta slutsatser och rekommendationer som EU:s rådsrekommendation om integrering av romer. I fråga om specifika ärenden redovisar regeringen bl.a. att har välkomnat det förslag som lämnades om ett antidiskrimineringsdirektiv och verkat för ett antagande av ett direktiv som säkerställer samma nivå av skydd mot diskriminering inom EU oavsett diskrimineringsgrund. Regeringen redovisar också förhandlingsläget när det gäller förslaget till direktiv om jämnare könsfördelning i börsnoterade bolagsstyrelser och uppföljningen av Pekingplattformen. Regeringen redovisar fyra mål av svenskt intresse vid och tribunalen som rör arbetsrätt. Det gäller mål C-522/12 om begreppet minimilön, mål C-83/13 om stridsåtgärder som vidtagits mot EES-bolag med fartyg som fört tredjelandsflagg, mål C-396/13 om tolkning av utstationeringsdirektivet och mål C-533/13 om tolkning av bemanningsdirektivet. Regeringen redovisar också sex mål som rör fri rörlighet för arbetstagare eller andra personer, vilka dock inte kan anses falla inom utskottets beredningsområde. När det gäller avslutade och pågående överträdelseärenden som faller inom utskottets beredningsområde redovisar regeringen det ärende som rör direktiv /70 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP, det s.k. visstidsdirektivet (ärendenummer /4835). Kommissionen anförde i en formell underrättelse att avsaknaden i svensk rätt av en tydlig övre tidsgräns för flera på varandra följande visstidsanställningar rörande allmän visstidsanställning och vikariat och den fullständiga avsaknaden av åtgärder för att förhindra missbruk av visstidsanställningar för säsongsarbete och för arbetstagare som har fyllt , innebär att kravet att förhindra missbruk av varandra följande visstidsanställningar enligt klausul 5 i bilagan till visstidsdirektivet inte har uppfyllts. Regeringen svarade att anser att det svenska regelsystemet uppfyller kraven i klausul 5, med hänvisning bl.a. till att lagen om anställningsskydd innehåller flera olika medel mot missbruk. Kommissionen vidhöll sin inställning i ett motiverat yttrande . vidhöll sin inställning i svar . Socialdemokraterna efterlyser i motion 2013/14:U11 av m.fl. yrkande 16 en ny politik för fler jobb. Partiet anser att arbetslösheten – och särskilt ungdomsarbetslösheten – måste sänkas rejält i hela . Socialdemokraterna ser det som en stor framgång att arbetsmarknadsministrarna inom EU har kommit överens om en ungdomsgaranti. Ungdomsgarantin är enligt partiet precis den typ av förändring som krävs för att den svenska arbetsmarknadspolitiken för unga ska börja fungera. Socialdemokraterna betonar vidare att måste stå upp för jämställdheten i (yrkande 17). Socialdemokraterna kritiserar regeringen för att kraftigt ha försämrat anställningsskyddet för visstidsanställda, vilket framför allt drabbar kvinnor, och de konstaterar att kräver att ändrar sin lagstiftning för att leva upp till krav. Socialdemokraterna anser också att argumenten för en mer resolut kvoteringslagstiftning inom EU är starka. Att bygga ut barn- och äldreomsorgen, stärka föräldraförsäkringen, bekämpa lönediskrimineringen, reducera deltidsarbetet genom att göra heltid till norm samt justera skattestrukturer som hindrar kvinnor att förvärvsarbeta är bara några av de ytterligare insatser som enligt Socialdemokraterna måste till för ökad jämställdhet i och som även regeringen måste börja arbeta för. Socialdemokraterna menar också att ska konkurrera med kompetens och inte med låga löner (yrkande 18). Vare sig det gäller yngre eller äldre människor och vare sig de befinner sig i eller utanför arbetskraften ska arbetslösheten inte bekämpas med sämre villkor. I stället krävs en aktiv arbetsmarknadspolitik och investeringar i utbildning och företagande. Kompetensutveckling är en nödvändighet för att förhindra personliga och geografiska arbetslöshetskatastrofer. Socialfonden har en viktig roll och bör inte begränsas till de allra fattigaste länderna. Partiet efterlyser ordning och reda på arbetsmarknaden (yrkande 19). För Socialdemokraterna är det självklart att människor ska kunna röra sig fritt inom EU och arbeta var de vill, men den fria rörligheten får inte utnyttjas för att pressa ned löner, arbetsvillkor eller hota rätten för arbetsmarknadens parter att sluta kollektivavtal om arbets- och anställningsvillkor. Den måste kräva att EU ska anta ett socialt protokoll som gör det tydligt att de grundläggande fackliga rättigheterna inte underordnas EU:s ekonomiska friheter. Socialdemokraterna framför vidare att det är självklart att alla arbetstagare i ska ha rätt till en god arbetsmiljö (yrkande 20). Partiet anser därför att det är skrämmande att kommissionen finner det legitimt att undanta ett stort antal arbetstagare från viktiga delar av arbetsmiljöreglerna. Att kritisera medlemsstater som har högt satta ambitioner riskerar att innebära att den lägsta tillåtna skyddsnivån också blir den högsta. Socialdemokraterna vill därför att ska ta fram en ny arbetsmiljöstrategi. Socialdemokraterna betonar slutligen vikten av starka kollektivavtal (yrkande 21). Alla försök från att lägga sig i den nationella lönebildningen ska enligt partiet därför avvisas. Socialdemokraterna framhåller att regeringen i samband med den s.k. Lavaldomen 2007 valde att i lex genomföra mer långtgående försämringar än vad krävde. Därför anser Socialdemokraterna att det regelverk som omger kollektivavtalen måste bli starkare, och partiet välkomnar den utredning av frågorna som tillsatts efter ett tillkännagivande från . beslutade att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen skyndsamt ska tillsätta en utredning med uppdrag att överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv och därefter återkomma till med lagförslag (bet. 2010/11:AU10, rskr. 2010/11:299). Bakgrunden var de förändringar i det svenska arbetsrättsliga regelverket som tidigare gjorts med anledning av dom i det s.k. Lavalmålet 2007. beslutade att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att bör kräva att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll (bet. 2012/13:AU5, rskr. 2012/13:53). Utskottet behandlar i det följande vissa frågor inom utskottets beredningsområde som tas upp i skrivelsen och en av motionerna. När det gäller den europeiska arbetsmarknaden och frågan om en europeisk ungdomsgaranti kan utskottet inledningsvis konstatera att arbetsmarknadspolitiken är och bör vara ett nationellt ansvar. Utskottet välkomnar dock ett samarbete mellan unionens medlemsländer inom ramen för den öppna samordningsmetoden där det ges möjlighet att utbyta erfarenheter och lära av goda exempel. Rådets rekommendation om en europeisk ungdomsgaranti bör ses i ljuset av detta. Utskottet vill med anledning av vad som framförs i den socialdemokratiska motionen påminna om att partiet, liksom en överväldigande majoritet i utskottet, vid överläggningen ställde sig bakom såväl tanken på en ungdomsgaranti i sig, som regeringens förslag till ståndpunkt. Enligt utskottets mening utgör ungdomsgarantin ett exempel på just det slags erfarenhetsutbyte mellan medlemsstaterna som lämpar sig väl på det arbetsmarknadspolitiska området.