bet · H101KU20 · 2014-05-28 00:00:00 — med områden som på olika sätt hade anknytning till högskolans eget verksam- hetsområde (prop. 1986/87:127 s. 19). Sådana områden kunde vara annan ut- bildning och forskning, statlig eller verksamhet, kulturell, facklig eller ideell verksamhet, näringsliv, riksdag, landsting eller primärkommunala 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. Av 2 kap. 7 § högskoleförordningen (1993:100) följer att andra styrelseledamöter än rektorer ska utses för en bestämd tid, dock högst . Detsamma gäller om rektorer utses till ordförande. Av 7 a § tredje stycket framgår att ordföranden och de övriga ledamöter som enligt högskolelagen ska utses av regeringen utses efter förslag enligt 7 b § och att förslaget ska föregås av ett samråd inom och utom högskolan och avse personer med kompetens och erfarenhet från verksamhet av betydelse för högskolans utbildnings-, forsknings- och samverkansuppdrag. trädde en ny bestämmelse i kraft – 7 b § – som bl.a. föreskriver att förslag till ordförande och styrelseledamöter som ska utses av regeringen, ska lämnas av en nomineringsgrupp som består av tre personer: en person som utses av regeringen, landshövdingen i det län där högskolan har sin huvudsakliga verksamhet, eller landshövdingens ställföreträdare, och en representant för studenterna vid högskolan. Det ändrade nomineringsförfarandet som framgår av 7 b § presenterades av regeringen (prop. 2011/12:133) då den bedömde att det dåvarande förfarandet kunde skapa problem i fråga om ansvarsförhållandena mellan rektor och styrelse (bl.a. för att närmare bestämmelser om nomineringsprocessen saknades). Regeringen bedömde att förslag till styrelseledamöter, inklusive ordföranden, borde lämnas till regeringen av en nomineringsgrupp och att en sådan grupp borde utses för varje lärosäte. Gruppen borde ha ett självständigt uppdrag att lämna förslag till regeringen, och gruppens förslag borde uppfylla vissa krav på dels vilka personer som får utses till styrelsen, dels hur nomineringen av ledamöterna bör gå till. Regeringen avsåg inte att ändra kravet på att föreslagna styrelseledamöter ska ha kompetens och erfarenhet från verksamhet av betydelse för eller högskolans utbildnings-, forsknings- och samverkansuppdrag. Likaså borde jämn könsfördelning fortsatt beaktas. Re- geringens ambition att avpolitisera styrelserna kvarstod liksom bedömningen att det även fortsättningsvis borde vara regeringen som efter nominering utser ledamöterna. Regeringen bedömde att det var inom lärosätet som den bästa möjligheten fanns att utifrån lokala behov och förutsättningar bedöma vem som lämpligast leder styrelsens arbete och hur styrelsen bör vara sammansatt. Således ansåg regeringen att det fortfarande var avgörande att förslaget skulle baseras på varje lärosätes förutsättningar och närmare behov av kompetens i styrelsen. Avgörande var enligt regeringen t.ex. att nomineringsgrupperna identifierade kompetensbehoven i styrelsen i nära samarbete med respektive lärosäte. Vidare borde nomineringsgruppens förslag alltjämt föregås av samråd inom och utom högskolan i syfte att slå vakt om ett lärosätes autonomi. Under riksdagsbehandlingen tillstyrkte utbildningsutskottet regeringens förslag om nomineringsförfarandet (bet. 2011/12:UbU22 s. 20). Därutöver ansåg utskottet att nomineringsgruppen borde utökas med en företrädare för de studerande vid lärosätet och föreslog att skulle lämna ett tillkännagivande om detta till regeringen. beslutade enligt utskottets förslag (rskr. 2011/12:278). 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. () har man upprättat två skrifter som berör styrelseledamotsuppdraget. Den första skriften med titeln – Vägledning för statliga myndighetsstyrelser publicerades . Av skriften framgår bl.a. att styrelseledamöter alltid har sina mandat från regeringen och ska stå obundna av partsintressen (s. 40) och att de inte är arbetstagare anställda av myndigheten utan uppdragstagare som utför ett uppdrag på regeringens vägnar (s. 41 f.). Ledamöterna omfattas därför inte av lagen (1994:260) om offentlig anställning eller lagen (1982:80) om anställningsskydd. Ledamöterna svarar inför den som utsett dem – regeringen. och högskolor gäller särskilda förhållanden genom att även företrädare för lärare och studenter ingår i styrelsen. Av skriften framgår (s. 55) även att styrelse- och nämndledamöter i sin ledamotsroll uteslutande företräder regeringen och myndigheten. Den andra skriften med titeln av styrelsen för ett universitet eller en högskola publicerades . Av den framgår bl.a. att ledamöter får ett årsarvode som beslutas av regeringen (s. 7) samt att om en ledamot på grund av uppdraget går miste om avlöningsförmåner från sin anställning betalas det ut ersättning för dessa. Politisk bakgrund hos utnämnda styrelseledamöter vid lärosäten I tabellen nedan ges en genomgång av den partipolitiska bakgrunden hos styrelseledamöter som utsetts av regeringen för åren 2007–2016. Genomgången ska dock inte betraktas som uttömmande. Styrelseledamöter med partipolitisk bakgrund 2007–2016 Källa: Sammanställning utförd av . 1-3: Varav flera av dessa även varit f.d. statsråd, jfr fotnoterna 1–3 i löptexten nedan. Genomgången ovan bygger på uppgifter hämtade ur dels sammanställningen av regeringsbeslut om förordnanden av ledamöter i styrelser för vissa universitet och högskolor för perioderna 2010–2013, 2007–2010, 2004–2007, osv. som bifogades den ansvarige statssekreterarens brev till landshövdingar (bilaga A2.2.5), dels två promemorior från daterade respektive med förteckningar över utnämnda styrelseledamöter för universitet och högskolor för perioderna 2007–2010 respektive 2010–2013 (bilagorna A2.2.6–7), dels ett pressmeddelande om regeringsbeslutet om nya styrelser i universitet och högskolor för perioden –2016 (bilaga A2.2.8). För perioden –2010 återfinns 55 personer med partipolitisk bakgrund bland de utnämnda styrelse- 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. Av dessa har 17 utnämnts till styrelseordförande och har en bakgrund som f.d. statsråd2 (6 st.), riksdagsledamot (1 st.), f.d. riksdagsledamöter (2 st.), f.d. statssekreterare (7 st.) samt f.d. kommunfullmäktigeledamot (1 st.). Övriga styrelseledamöter har en bakgrund som bl.a. f.d. statsråd2 (3 st.), riksdagsledamöter (8 st.), f.d. riksdagsledamöter (7 st.), f.d. statssekreterare (3 st.), kommunalråd (4 st.) samt landstingsråd inklusive finanslandstingsråd (5 st.). För perioden –2013 återfinns 48 personer med partipolitisk bakgrund bland de utnämnda styrelseledamöterna. Av dessa har 18 utnämnts till styrelseordförande och har en bakgrund som f.d. statsråd3 (5 st.), riksdagsledamöter (2 st.), f.d. riksdagsledamot (1 st.), f.d. statssekreterare (5 st.), f.d. kommunalråd inkl. finansborgarråd (2 st.), regionråd (1 st.), f.d. landstingsråd (1 st.) samt f.d. kommunfullmäktigeledamot (1 st.). Övriga styrelseledamöter har en bakgrund som bl.a. f.d. statsråd3 (1 st.), riksdagsledamöter (7 st.), f.d. riksdagsledamöter (9 st.), f.d. statssekreterare (3 st.), kommunalråd inklusive oppositionsråd (5 st.) samt regionråd (2 st.). För perioden –2016 återfinns 29 personer med partipolitisk bakgrund bland de utnämnda styrelseledamöterna. Av dessa har 13 utnämnts till styrelseordförande och har bakgrund som f.d. statsråd4 (3 st.), f.d. riksdagsledamöter (3 st.), f.d. statssekreterare (3 st.), f.d. landstingsråd (1 st.), f.d. regionråd (1 st.), f.d. finansborgarråd (1 st.) samt f.d. partisekreterare (1 st.). Övriga styrelseledamöter har en bakgrund som bl.a. f.d. statsråd4 (1 st.), riksdagsledamot (1 st.), f.d. riksdagsledamöter (2 st.), f.d. statssekreterare (3 st.), kommunalråd (6 st.) samt landstingsråd inklusive finanslandstingsråd (2 st.). Översyn av förvaltningsmyndigheternas ledningsformer m.m. Den dåvarande regeringen bemyndigade finansministern att tillkalla en kommitté med uppdrag att se över förvaltningsmyndigheternas ledningsformer m.m. I finansministerns kommittédirektiv (dir. 1992:10) hänvisade hon till en rapport (1990/91:2) från revisorer om Televerkskoncernen. I rapporten ifrågasattes lämpligheten av att riksdagsledamöter med styrelseuppdrag i affärsverk deltar i beredningen av riksdagsbeslut i frågor som rör dessa affärsverk. Av direktiven framgick vidare att och Justitiekanslern () efter remiss hade yttrat sig i dessa frågor. Enligt hovrättens remissvar fanns inget lagligt hinder vad gäller jäv för riksdagsledamöter med styrelseuppdrag i affärsverk att delta i utskottsberedning eller riksdagsbeslut i frågor som rör dessa verk. JK uttalade i sitt remissvar att frågan om lämpligheten att riksdagsledamöter har sådana styrelseuppdrag borde bedömas utifrån ett mera allmänt övervägande, grundat på rollfördelningen mellan och regeringen. Det kunde enligt JK framstå som mindre lämpligt att placera styrelserepresentanter i ledningsansvariga positioner hos myndigheter i syfte att bevaka vissa intressen och det borde inte 2Av dessa 9 f.d. statsråd var 6 även f.d. riksdagsledamöter och har inkluderats i tabellen. 3Av dessa 6 f.d. statsråd var 4 även f.d. riksdagsledamöter och har inkluderats i tabellen. 4Dessa 4 f.d. statsråd var även f.d. riksdagsledamöter och har inkluderats i tabellen. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. förekomma en ordning som innebär att i praktiken tar över det an- svar som åvilar regeringen. Regeringen kunde använda sig av bl.a. riksdags- JK ansåg att om regeringen utsåg styrelseledamö- ter efter förslag av riksdagspartier var dock styrelseuppdraget föranlett av de utseddas egna kvalifikationer, och ledamöterna hade sitt uppdrag av rege- Då ett sådant uppdrag lämnades skulle naturligtvis, enligt JK, det för- hållandet beaktas att ledamoten i en annan verksamhet, t.ex. i , hade att ta ställning till samma frågor som styrelseuppdraget aktualiserade. Mot denna bakgrund skulle kommittén överväga vilka allmänna riktlinjer som borde gälla för styrelseuppdrag för bl.a. olika kategorier av uppdragsta- gare samt belysa de jävsfrågor som uppkommer vid medverkan vid beslut eller beredning i samma frågor som styrelseuppdraget aktualiserar. (SOU 1993:58) uttalade för det första att de särskilda jävsreglerna som gäller för sammanträden i kammaren och utskotten ger riksdagsledamöterna stora möjligheter att utöva sitt uppdrag som de kan företräda olika grup- pers intressen i samhället och även ha styrelseuppdrag i olika myndigheter (s. Det kunde således inte anses finnas något lagligt hinder i fråga om jäv för riksdagsledamöter med styrelseuppdrag i affärsverk eller förvaltningsmyndig- heter att delta i utskottsberedning eller riksdagsbeslut i frågor som rör dessa verk eller myndigheter. Det kunde emellertid ändå tänkas finnas en risk för att en ledamot kan uppfatta det som en lojalitetskonflikt att i utskotts- arbetet ta ställning i en fråga som hon eller han varit med och behandlat i en myndighetsstyrelse, t.ex. en anslagsfråga. För det andra pekade utredningen på att en styrelseledamot också i egenskap av riksdagsledamot kan ha deltagit i behandlingen av ärenden i som myndigheten mer eller mindre di- rekt berörs av och som kan föranleda styrelsen att fatta beslut om, t.ex. före- skrifter som riktar sig till enskilda m.fl. Att saken angår någon som samhälls- medborgare, som medlem av en grupp i samhället eller som ledamot i ett or- gan, såsom representant för ett visst intresse, är emellertid inte tillräckligt för att konstituera sakägarjäv. Om en styrelseledamot i annan verksamhet är en- gagerad i saken på ett sådant sätt att misstanke lätt skulle uppstå om att det brister i förutsättningarna för en opartisk bedömning, skulle emellertid gene- ralklausulen om grannlagenhetsjäv kunna aktualiseras likaväl för en riksdags- ledamot som för någon annan. Proposition om förvaltningsmyndigheternas ledning I propositionen (prop. 1993/94:185) föreslog regeringen att den som lednings- form för centrala förvaltningsmyndigheter i första hand skulle välja formen enrådighetsverk om inte vägande skäl talade för annat. Regeringen skulle då i regel vid sådana enrådighetsverk inrätta särskilda råd med insyn som främsta I propositionen angavs (s. 12) att genom att insynsrollen för dessa råd klart skiljer sig från ledningen av myndigheten blir det möjligt för företrädare för t.ex. politiska partier och andra intressegrupper att ingå utan oklarhet om 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. vem som har ansvar för besluten och utan besvärande lojalitetskonflikter. Liksom i de dåvarande styrelserna kunde således också riksdagsledamöter ingå. I en rapport (2000:9) utvärderade Statskontoret styrelser med fullt ansvar. I utvärderingen granskades totalt drygt 500 styrelseprotokoll från 21 myndigheter för verksamhetsåren 1996–1999 (13 med fullt ansvar och 8 med begränsat ansvar). Anmälan om jäv hade noterats vid endast fem tillfällen. I rapporten konstaterade att ledningsformen i sig inte är avgörande för anmälan om jäv. I stället är det frågans vikt för enskilda styrelseledamöter som varit avgörande. I utvärderingen hade Statskontoret också tittat på styrelsernas sammansättning och då särskilt tre kategorier ledamöter: departementstjänstemän, riksdagsledamöter och personer med näringslivsbakgrund. Statskontoret menade att risk för jäv inte finns på samma direkta sätt för riksdagsledamöter som för departementstjänstemän. En viss lojalitetskonflikt kan uppstå om en styrelseledamot också är ledamot i det riksdagsutskott som bereder beslut inom myndighetens område. Mot detta stod att ledamoten har en stor områdeskunskap. Statskontoret menade därför att det inte fanns något hinder mot att riksdagsledamöter sitter i styrelser (med fullt ansvar), dock att de inte borde sitta i en sådan styrelse och i utskott som behandlar frågor om myndighetens verksamhet. Utredning om en ny myndighetsförordning I utredningen (SOU 2004:23) angavs det att i styrelser med begränsat ansvar är någon eller några av styrelsens ledamöter ofta riksdagsledamöter. Det är inte ovanligt att ledamöter i styrelser med begränsat ansvar också är ledamöter i det utskott som har ansvar för frågor om myndighetens ansvarsområde i . Riksdagsledamöter förekom även i styrelser med fullt ansvar och i nämnder. Av utredningens enkät framkom att många anser det vara av stort allmänt värde för vissa myndigheter att i sin styrelse ha personer som arbetar med myndighetens frågor i och att det också kan vara av värde för riksdagsledamoten att i sitt arbete i ha insikt i myndighetens verksamhet. Till exempel angav att det är värdefullt med ledamöter från olika politiska partier för att få en bred politisk förankring i sin verksamhet. De som ifrågasatte lämpligheten i att riksdagsledamöter också är ledamöter av myndighetsstyrelser ansåg att det från konstitutionell synpunkt kunde vara tveksamt att riksdagsledamöter deltar i myndigheternas styrelser och därvid är underställda regeringen och ansvariga inför denna; t.ex. blir riksdagsledamöter från oppositionen ansvariga i myndigheter som har att verkställa regeringens politiska beslut. Att vara ledamot av det utskott som har ansvar för myndighetens frågor i som man är ledamot av myndighetens styrelse kan också medföra lojalitetskonflikter i t.ex. anslagsfrågor. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. Enligt utredningens bedömning var det inte möjligt att genom en generell avgränsning ange att vissa kategorier av personer inte ska vara styrelse- eller Vilka personer som ska vara styrelse- eller nämndledamöter måste bestämmas från myndighet till myndighet. Man ansåg dock att det var viktigt att innan en person utses till ledamot noga överväga om jävsproblem eller lojalitetskonflikter kunde uppstå för honom eller henne som styrelseleda- Vidare angav utredningen att det är regeringen som avgör vilka personer som ska sitta i myndigheternas styrelser och att regeringen från fall till fall bedömer vilka personer som är lämpliga. Formellt finns det inte några hinder varken mot att riksdagsledamöter, tjänstemän i eller perso- ner från branschorganisationer sitter i nämnder eller styrelser. Riksdagsledamöters deltagande i arbetsgrupper i Inom ramen för utskottets granskning om beredningen av besparingar inom försvarets materielförsörjning (bet. 2012/13:KU20 s. 92 f.) framkom att be- redningen genomfördes delvis av en intern arbetsgrupp. av regeringen för att ta fram besparingsförslag m.m. inom försvarsmateriel- området genom att avbryta, inte påbörja eller sänka, ambitionen för vissa ma- Gruppen leddes av statssekreteraren vid Försvarsdepartementet. I gruppen ingick även två statssekreterare från Finans- och Näringsdeparte- menten, representanter för tre av regeringens allianspartier (FP, C och KD), varav två var riksdagsledamöter och den tredje f.d. riksdagsledamot, samt che- fer och handläggare inom . för sitt arbete av . Enligt uppgifter i en rapport (RiR 2012:5 s. 35) från kunde gruppen likställas med ett s.k. partiledarpro- jekt som även förekommer inom andra områden (med skillnaderna att gruppen bestod av riksdagsledamöter och en f.d. riksdagsledamot från regeringsparti- Riksdagsledamöter som ledamöter i insynsråd m.m. En genomgång utförd av inom ramen för detta granskningsärende om vissa myndigheters styrelser och insynsråd samt en- skilda nämnder ger vid handen att riksdagsledamöter ofta förekommer som ledamöter i insynsråd (jfr Statskontorets rapport 2014:4 med titeln heternas ledningsformer – en kartläggning och analys). har riksdagsledamöter som ledamö- Såvitt det har kunnat fastställas i denna genomgång finns inga styrelsele- damöter vid myndigheter som också är riksdagsledamöter. I en promemoria upprättad vid förvalt- ning innehållande en handledning om förordnande av ledamöter i myndighetsstyrelser, nämnder och insynsråd framgår att regeringen anser att det för riksdagsledamöter som sitter i en myndighets styrelse kan finnas en risk 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. för lojalitetskonflikter eller jäv om frågor som rör myndighetens verksamhet ska behandlas i . Eftersom en nämnd har beslutsansvar borde riksdagsledamöter enligt handledningen inte ingå i en nämndmyndighet för att undvika lojalitetskonflikter. Utskottet granskade regeringens utseende av ledamöter i styrelser för högskolor och universitet (bet. 2004/05:KU20 s. 135 f.). Granskningens inriktning gällde styrelseledamöternas bakgrund, förekomsten av olika partipolitiska bakgrunder samt fördelningen mellan partierna i högskolestyrelserna och orsakerna bakom denna fördelning. Utskottet framhöll att av den allmänna regeln i regeringsformen om saklighet och opartiskhet i offentlig verksamhet följer att ordförande och ledamöter till högskolestyrelser ska utses på sakliga grunder. Vidare ansåg utskottet att granskningen inte gav grund för någon annan uppfattning än att så hade skett (s. 141). Åtta av utskottets ledamöter () reserverade sig i ärendet och framhöll bl.a. att det var av stor betydelse att högskolestyrelsernas förtroende och oberoende inte undergrävs till följd av misstankar om partipolitiska hänsyn. Regeringens sätt att bereda ärenden om tillsättande av ledamöter i styrelser för högskolor och universitet borde enligt reservanterna ta fasta på att de tillsättningar som görs kan granskas i efterhand, t.ex. när det gäller vilka bedömningsgrunder som tillämpas. Enligt reservanternas mening borde regeringen överväga att öka öppenheten och insynen i sådana ärenden så att kravet på granskning och kontroll av tillsättningarna kan tillgodoses (s. 264). Efter kammardebatten om utskottets granskningsbetänkande biföll flertalet av närvarande ledamöter reservationens anmälan (rskr. 2004/05:279). Utskottet har granskat regeringens utövande av utnämningsmakten (jfr bet. 2011/12:KU10 s. 103 f. och 2013/14:KU10 s. 108 f.). Utskottet har då återkommande framhållit att den omständigheten att en person har en politisk bakgrund inte skulle vara diskvalificerande vid tillsättning så länge endast sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet, tillämpas vid tillsättningen. Förekomsten av politisk erfarenhet kunde enligt utskottet vara en saklig grund att fästa avseende vid, och den får då värderas tillsammans med andra erfarenheter. Vad som i sådana fall är relevant var inte enligt utskottet vilket politiskt parti den person som utnämns har bakgrund inom, utan det att han eller hon har haft vissa uppgifter i en politisk och offentlig miljö och utfört dessa på ett sådant sätt att det är meriterande för den tjänst som ska tillsättas. I en skrivelse av till begärde utskottet svar på vissa frågor. Utskottet tog emot en svarspromemoria från (bilaga A2.2.2). Som svar på utskottets 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. fråga om statssekreterarens uttalanden vid landshövdingemötet anges i svars- promemorian att en stor del av den aktuella delen av mötet ägnades åt diskuss- ioner och frågor från landshövdingarna, och frågor om jäv och olika jävslik- nande situationer för styrelseledamöter togs då upp. I det sammanhanget kom även frågor om riksdagsledamöter att beröras. Vidare anges i svarspromemo- rian bl.a. att statssekreteraren gav uttryck för att det kan finnas en risk för jäv eller intressekonflikter i fråga om riksdagsledamöter liksom för andra perso- Av minnesanteckningarna från landshövdingemötet framgår dock att det var statssekreteraren som tog upp frågan om jäv och att detta borde beaktas vid nomineringarna samt att en viss diskussion om olika potentiella jävssitu- På frågan om instruktioner till nomineringsgrupperna framgår av svars- promemorian att regeringen har meddelat dels föreskrifter om nominerings- gruppernas arbete i 2 kap. 7 a och b §§ högskoleförordningen, dels i särskilda beslut vissa direktiv om sätt och tidpunkt för redovisning av de personer som föreslås av grupperna av vilka framgår att en jämn könsfördelning ska efter- Några ytterligare föreskrifter eller uppdrag finns inte i fråga om nomi- Vidare framgår av svarspromemorian att även om rege- ringen använder sig av ett särskilt nomineringsförfarande när ledamöter till högskolestyrelserna utses är det regeringens ansvar som beslutande instans att göra den slutliga bedömningen innan en person utses och att inför ett beslut göra en bedömning i fråga om t.ex. jämn könsfördelning, jäv eller jävsliknande situationer och intressekonflikter. Om regeringen bedömer att förslaget inte kan följas, ligger det i en nomineringsgrupps uppdrag att lämna ett nytt förslag inför regeringens beslut. Därtill framgår av svarspromemorian att vad som utgör verksamheter som är starkt sammankopplade med en högskolas verksamhet kan variera be- roende på högskolans inriktning och måste bedömas från fall till fall. gälla t.ex. finansiering av forskning eller affärsmässiga transaktioner. utnämning behöver dock utöver en persons meriter också risken för jäv, jävs- liknande situationer eller intressekonflikter beaktas, oavsett om en person har eller inte har ett politiskt uppdrag. I svarspromemorian hänvisas bl.a. till re- gleringen i 11–12 §§ förvaltningslagen (1986:223) och mer specifikt till 11 § första stycket 5 där det anges att den som ska handlägga ett ärende är jävig om det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtro- endet till hans eller hennes opartiskhet i ärendet. Frågor om jäv behöver beak- tas vid beredning av utnämningar till bl.a. styrelser för att säkerställa att det inte finns någon risk för lojalitetskonflikter mellan styrelseuppdraget och de andra uppgifter en person kan ha. Vad gäller utskottets fråga om eventuella nya kontakter med nomine- ringsgrupperna framgår av svarspromemorian att Utbild- ningsdepartementet under beredningen av besluten om att utse externa styrelseledamöter hade tagit kontakt med företrädare för berörda nomineringsgrupper, främst landshövdingar eller deras ställföre- 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. Kontakterna handlade om att det behövdes nya förslag från berörd nomineringsgrupp. Grunden för detta var att det fanns risk för jävsliknande förhållanden eller intressekonflikter som kunde förutses.