bet · H101KrU7 · 2014-02-14 00:00:00 — 2013/14:KrU7 Kultur för alla I betänkandet behandlas 59 motionsyrkanden från allmänna motionstiden som rör kultur för alla i vid bemärkelse. Utskottet behandlar 25 av dessa förenklat eftersom de rör frågor som har tagit ställning till tidigare . Förslagen gäller bl.a. kultursamverkansmodellen, kulturverksamhet på teckenspråk och dövkulturens historia, internationellt kulturutbyte, avtalet om medverkans- och utställningsersättning, ombyggnaden av , den s.k. enprocentsregeln och filmavtalets utformning. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns 15 reservationer och ett särskilt yttrande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2013/14:Kr281 av (C), 2013/14:Kr316 av i m.fl. (S), 2013/14:Kr339 av i m.fl. (S) yrkande 16 och 2013/14:N333 av (FP) yrkande 9. Reservation 1 (S, V) Kulturverksamhet på teckenspråk och dövkulturens historia 2013/14:Kr295 av m.fl. (S) yrkandena 2 och 3. 2013/14:Kr250 av m.fl. (S). Reservation 2 (S, V) 2013/14:Kr309 av m.fl. (V) yrkandena 22–24 och 2013/14:Kr339 av i m.fl. (S) yrkande 11. Reservation 3 (S) Reservation 4 (V) 2013/14:Kr339 av i m.fl. (S) yrkande 19. 2013/14:Kr309 av m.fl. (V) yrkande 12 och 2013/14:Kr339 av i m.fl. (S) yrkandena 26 och 27. Reservation 5 (S, MP, V) 2013/14:Kr317 av (S). Reservation 6 (S, MP, V) 2013/14:Kr309 av m.fl. (V) yrkandena 9 och 13. Reservation 7 (V) 2013/14:Kr309 av m.fl. (V) yrkandena 10 och 11, 2013/14:Kr338 av m.fl. (MP) yrkande 3 och 2013/14:Kr339 av i m.fl. (S) yrkande 28. Reservation 8 (S, MP, V) 2013/14:Kr339 av i m.fl. (S) yrkande 20. Reservation 9 (S, MP, V) 2013/14:Kr287 av och (båda S). Reservation 10 (S) Lokal och regional scenkonst 2013/14:Kr309 av m.fl. (V) yrkande 20 och 2013/14:Kr339 av i m.fl. (S) yrkande 21. Reservation 11 (S, MP) Reservation 12 (V) 2013/14:Kr309 av m.fl. (V) yrkandena 5 och 6 samt 2013/14:Kr312 av (SD) yrkandena 1–3. Reservation 13 (SD) Reservation 14 (V) Textning av tv-program, film på bio, dvd-filmer och teater 2013/14:So474 av och (båda FP) yrkande 3. 2013/14:Kr241 av (S) och 2013/14:Kr271 av (S). Reservation 15 (S) 2013/14:Kr203 av (KD) yrkandena 1 och 2, 2013/14:Kr206 av m.fl. (MP), 2013/14:Kr208 av och (båda S), 2013/14:Kr216 av (C), 2013/14:Kr235 av och (båda KD), 2013/14:Kr240 av och (båda S), 2013/14:Kr253 av m.fl. (S), 2013/14:Kr296 av (S), 2013/14:Kr302 av m.fl. (SD) yrkandena 1–4 och 15, 2013/14:Kr306 av (FP), 2013/14:Kr309 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2, 14 och 18, 2013/14:Kr326 av m.fl. (S), 2013/14:Kr339 av i m.fl. (S) yrkandena 13, 17, 18 och 29 samt 2013/14:N360 av m.fl. (V) yrkande 13. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: i (S), (FP), (M), (S), (M), (S), (M), Per (S), (S), Per Lodenius (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V) och (M). I betänkandet behandlas 59 motionsyrkanden från allmänna motionstiden som rör kultur för alla i vid bemärkelse. Utskottet behandlar 25 av dessa förenklat eftersom de rör frågor som har tagit ställning till tidigare . Den nationella kulturpolitiken – bakgrund Utgångspunkten för den statliga kulturpolitiken är de nationella kulturpolitiska mål som antog i december 2009.1[ Prop. 2009/10:3, bet. 2009/10:KrU5, rskr. 2009/10:145.] Kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. För att uppnå målen ska kulturpolitiken: – främja allas möjlighet till kulturupplevelser, bildning och till att utveckla sina skapande förmågor – främja kvalitet och konstnärlig förnyelse – främja ett levande kulturarv som bevaras, används och utvecklas – främja internationellt och interkulturellt utbyte och samverkan – särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur. Utskottets förslag i korthet avslår fyra motionsyrkanden om kultursamverkansmodellen med hänvisning till att det inte nu finns grund för att föreslå några ändringar i modellen. Jämför reservation 1 (S, V). I kommittémotion 2013/14:Kr339 begär i m.fl. (S) ett tillkännagivande till regeringen om regional kulturverksamhet – kultursamverkansmodellen (yrkande 16). Motionärerna anser att kultursamverkansmodellen i första hand har blivit en angelägenhet för förvaltning och politik på regional nivå. För att modellen ska bli framgångsrik måste fler kulturellt yrkesverksamma men även företrädare för amatörkulturen involveras i processen, anför de. i m.fl. (S) begär i motion 2013/14:Kr316 ett tillkännagivande till regeringen om kultur i hela landet. Motionärerna är positiva till kultursamverkansmodellen och dess intention att utvidga utrymmet för regionala prioriteringar och variationer. I syfte att ta vara på det regionala och lokala engagemanget för kulturen har regioner och landsting i genomsnitt ökat sina anslag . Enligt en rapport från Kommuner och Landsting har staten ökat sin del . Denna systematiska övervältring av ansvaret riskerar enlig motionärerna att utarma det lokala kulturengagemanget och minska de lokala projekten eftersom de regionala kulturverksamheterna både behöver täcka kostnadsutvecklingen och fortsätta att hålla en hög konstnärlig kvalitet. I motion 2013/14:N333 föreslår (FP) ett tillkännagivande till regeringen om en utveckling av kultursamverkansmodellen (yrkande 9). Motionären anser att samverkansmodellen bör utvecklas så att statliga resurser helt skiftas till den regionala nivån som staten tar ett mer övergripande ansvar för att utveckla och sprida kulturyttringar och kulturarv som är av nationellt intresse. (C) föreslår i motion 2013/14:Kr281 ett tillkännagivande till regeringen om en ny modell för den nationella kulturpolitiken med utgångspunkten att involvera regionerna i den nationella politiken. Motionären anser att kultursamverkansmodellen har bidragit till att mobilisera kulturlivet i regionerna och lyfta fram det som är regionalt mest angeläget. vill motionären att man går vidare och utvecklar en nationell modell som lyfter fram spetskompetensen där den finns i landet. Detta bör ske i samverkan mellan regionerna och staten. ingår samtliga regioner och landsting i , med undantag för , i kultursamverkansmodellen. Medel fördelas inom anslag 1:6 Bidrag till regional kulturverksamhet, som uppgår till nästan . Kultursamverkansmodellen baseras på samverkan och dialog mellan staten och , där både nationella kulturpolitiska mål och regionala prioriteringar ska beaktas. eller regionen ansvarar för att en treårig regional kulturplan utarbetas i samverkan med länets kommuner och efter samråd både med länets professionella kulturliv och med det civila samhället. Med kulturplanen som grund beslutar sedan om det statsbidrag som ska fördela. Inom ramen för anslaget kan även lämna tidsbegränsade utvecklingsbidrag. Bidrag kan ges till strategiska utvecklingsinsatser av nationellt intresse, exempelvis projekt som är metodutvecklande eller projekt som kan utveckla den nationella infrastrukturen inom kulturområdet. har fördelat totalt i utvecklingsbidrag. I detta belopp ingår den förstärkning på som gäller 2012–2014. som står utanför modellen har fått , medan har gått till verksamheter i de län som ingår i kultursamverkansmodellen. I forskningsantologin konstruktion. Effekter av kultursamverkansmodellen –2012 redovisade Kommuner och Landsting att ca avsatts inom ramen för kultursamverkansmodellen och att stat, landsting och kommun bidragit med cirka en tredjedel var. Resultatet från en enkätundersökning till de fem regioner som inledningsvis ingick i modellen visade att dessa hade ökat sin andel av finansieringen för regional kultur med i genomsnitt. Staten hade ökat sin medfinansiering till de fem pilotlänen2[ , Region , Region , och .] Region och fick därutöver ytterligare påslag för dans- respektive bild- och formverksamheter. Myndigheten för kulturanalys redovisade i rapporten . En första rapport (2012:1) att statsbidragen till de fem regionerna 2011 räknades upp . Region fick därutöver för att permanenta en danssatsning som tidigare delfinansierats med bidrag från . Totalt innebar det en uppräkning på . fick utöver uppräkningen ytterligare för bild- och formområdet. Totalt innebar det en uppräkning . I rapporten redovisas vidare att de fem första regionerna i samverkansmodellen har av befolkning och sammantaget fick av de totala statsbidragen till regional kulturverksamhet. I rapporten , styrning och bidragsfördelning (2013:2) presenterade Myndigheten för kulturanalys en fördjupad utvärdering av kultursamverkansmodellen. Rapporten redovisar bl.a. att den statliga styrningen av den regionala kulturpolitiken är fortsatt stark men att det regionala och kommunala inflytandet ökar samt att regionala prioriteringar och variationer börjar slå rot. Vidare framgår att det ännu inte skett några större förändringar av hur de statliga bidragen fördelas mellan regionerna, dock visar fördelningen av utvecklingsbidragen en större variation. Rapporten lyfter vidare fram att syftet med uppföljningen behöver tydliggöras. Syftet med uppföljningen är att ta fram kunskapsunderlag för en nationell överblick och bedömning av om kultursamverkansmodellen har använts på ett bra sätt. Kunskapsunderlaget ska ge olika intressenter underlag för utvärdering och analys. Av rapporten framgår bl.a. att av kultursamverkansmedlen fördelas till teater-, dans- och musikområdet. Därefter kom museiområdet med varefter de övriga områdena, dvs. biblioteksverksamhet, konst- och kulturfrämjande verksamhet, regional enskild arkivverksamhet, filmkulturell verksamhet samt främjande av hemslöjden, delade på resterande medel. Mixen varierar dock starkt mellan olika regioner. Museiverksamheten står för det största antalet besök, följt av musik och teater. Utskottet konstaterar att kultursamverkansmodellen införts successivt och att det är först som samtliga regioner och landsting i , med undantag för , ingår i modellen. Av de redovisningar av kultursamverkansmodellen som presenterats framgår att man på regional och nivå uppfattar att samverkan ökar på samtliga nivåer som en konsekvens av att modellen har införts. När det gäller uppfattningen om modellens påverkan på kulturutbudet är bilden mer splittrad. På vissa håll anser man att samverkansmodellen lett till ökat kulturutbud och ökad kvalitet i kulturen, på andra håll anser man att kulturens kvalitet inte påverkats av samverkansmodellen. Utskottet noterar vidare att det inte finns några indikationer på att det har skett några egentliga förändringar i fördelningen av statliga bidrag till regional kulturverksamhet inom kultursamverkansmodellen. kan framhållas att det statliga utvecklingsbidraget fördelas på ett mer flexibelt sätt än de statliga bidragen till regional kulturverksamhet som fördelas med kulturplanen som underlag. För vissa regioner innebär utvecklingsbidraget ett substantiellt tillskott av medel till kultur, medan andra regioner har varit mindre lyckosamma när de ansökt om detta bidrag eller inte sökt i någon större utsträckning. Kultursamverkansmodellen har tagits emot mycket positivt och har på många sätt vitaliserat kulturlivet regionalt och lokalt. Utskottet avser att noga följa den fortsatta utvecklingen vad gäller kultursamverkansmodellen men anser inte att det nu finns grund för att föreslå några ändringar i modellen. Motionerna 2013/14:Kr281 (C), 2013/14:Kr316 (S), 2013/14:Kr339 (S) yrkande 16 och 2013/14:N333 (FP) yrkande 9 avstyrks. Kulturverksamhet på teckenspråk och dövkulturens historia Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om kulturverksamhet på teckenspråk och dövkulturens historia med hänvisning till det aktiva arbete som pågår. I motion 2013/14:Kr295 av m.fl. (S) föreslås tillkännagivanden till regeringen om att främja kulturverksamhet på teckenspråk (yrkande 2) och att tillgängliggöra teckenspråkets och dövkulturens historia (yrkande 3). Motionärerna anför att We Sign, en del av ABF, har visat hur kultur för, av och med teckenspråkiga kan gå till. skulle kunna ta lärdom av denna verksamhet för att i sin tur kunna stödja utvecklingen av kultur av, med och för vuxna teckenspråkiga. Motionärerna pekar vidare på att teckenspråkets och dövkulturens historia är okänd för många trots att den är en del av gemensamma kulturarv. De anser att denna del av kulturarvet måste tillgängliggöras på museer och andra offentliga lokaler där medborgarna kan ta del av detta. Regeringen beslutade om en strategi för genomförandet av funktionshinderspolitiken i –2016. Syftet med strategin är att presentera politikens inriktning med konkreta mål för samhällets insatser samt hur resultaten ska följas upp . På kulturområdet är och sektorsansvariga myndigheter med uppgift att vara samlande, stödjande och pådrivande i arbetet för att nå de funktionshinderspolitiska målen. Myndigheternas delmål går ut på att öka den fysiska tillgängligheten, öka tillgängligheten till information och öka tillgängligheten till innehållet i verksamheten. För gäller delmålen: – Samtliga kulturinstitutioner som får statsbidrag ska ha en handlingsplan för ökad tillgänglighet . – Samtliga kulturinstitutioner som får statsbidrag ska ha åtgärdat enkelt avhjälpta hinder . – Samtliga kulturinstitutioner som får statsbidrag ska ha webbplatser och e-tjänster som är tillgänglighetsanpassade . Regeringen beslutade att Tyst Teaters ensemble, som startat , skulle bli en del av . lanserade Tyst Teater sig som ett center för dövscenkonst. Målet var att vara en mötesplats för alla som vill komma i kontakt med scenkonst på teckenspråk, både i och internationellt. Tyst Teater turnerar med en visuell föreställning på sju språk – nordsamiska, sydsamiska, meänkieli, svenska, finska samt finskt och svenskt teckenspråk – När vinterns stjärnor lyser här. Turnén är ett samarbete mellan , sámi teáhter, Norrbottensteatern och Tornedalsteatern. Vidare kan redovisas att regeringen i regleringsbrevet har uppdragit åt att tillsammans med , Stiftelsen , Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) och samt andra berörda aktörer kartlägga hur tekniska lösningar kan användas för att öka tillgängligheten till kultur för personer med funktionsnedsättning. Lärande exempel och förslag till framtida insatser ska beskrivas. ska lämna in en samlad rapport till () . har initierat ett uppföljnings- och utvärderingsprojekt som heter för alla, där utskottet avser att följa upp i vilken mån personer med funktionsnedsättning har möjlighet att ta del av kultur och att själva utöva kultur och hur deras kulturarv belyses. Som en del i detta arbete höll utskottet en offentlig utfrågning om funktionshindersperspektiv i kulturarvet (rapport /14:RFR4). Vid utfrågningen presenterades , ett treårigt samarbetsprojekt (2010–2013) mellan Stiftelsen och som finansierats av Allmänna arvsfonden. Projektet har haft som mål att synliggöra hur historien sett ut och ser ut för personer med funktionsnedsättning. Av projektets slutrapport framgår det att museernas insatser för att vidga kulturarvet så att alla människors historia blir synliggjord är av avgörande betydelse för förståelsen av vårt samhälle. Resultatet visar på att museerna bör göra följande: – Bättre synliggöra levnadsförhållandena för personer med funktionsnedsättning och samhällets synsätt och åtgärder ur ett historiskt och samtida perspektiv. – Förbättra dokumentationen på området och skapa en bättre sökbarhet i samlingarna. – Öka kunskapen om föremål relaterade till funktionshindrades liv och erfarenheter och synliggöra föremålen i sin kontext. – Inkludera personer med funktionsnedsättningar innehållsmässigt i utställningar. – Fortsätta att förbättra den fysiska tillgängligheten till byggnader och lokaler. – Uppdatera informationen så att den når alla. Det gäller både webbsidor och annan information. – Öka medvetenheten och kunskaperna både om hinder i samhället och om funktionsnedsättning. Mer utbildning efterfrågas av experter och personer med egen erfarenhet av funktionsnedsättning. och har därefter beviljats projektmedel från Allmänna arvsfonden för projektet – Funktionshinder Och Kulturarv, Utbildning och Samverkan där man utgår från de vunna erfarenheterna av . Syftet är att utbilda museipersonal från olika delar av landet och forma ett nätverk som verkar för att funktionshinderperspektivet beaktas i museernas mångfaldsarbete. De övergripande målen i projektet är att funktionshindersaspekter ska vara en självklar del av mångfaldsbegreppet i det praktiska arbetet på landets museer i fortsättningen och att kvinnor och män med funktionsnedsättning, oavsett ålder, ska få sin historia och sitt liv beaktat i museernas arbete. Utskottet vill understryka att det är angeläget att kulturen är tillgänglig för alla liksom att kulturarvet speglar hela befolkningens erfarenheter. Det är därför tillfredsställande att notera det aktiva arbete som pågår på olika håll. ska rapportera av uppdraget med förslag till framtida insatser för att öka tillgängligheten till kultur för personer med funktionsnedsättning. och Upplandsmuseum arbetar för att funktionshindersperspektivet ska bli en given del i museernas mångfaldsarbete. Utskottet anser mot bakgrund av det aktiva arbete som pågår att det inte behövs något initiativ från sida. Motion 2013/14:Kr295 (S) yrkandena 2 och 3 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att återinföra bidraget till kultur i arbetslivet, bl.a. till arbetsplatsbibliotek. hänvisar till den satsning på läsfrämjande insatser som görs dels via , dels via folkbildningen. Jämför reservation 2 (S, V). I motion 2013/14:Kr250 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande till regeringen om ett återinförande av kultur i arbetslivsbidraget. Motionärerna anför att företag länge kunde söka bidrag för att göra satsningar på litteratur och konst på arbetsplatserna från anslagsposten Kultur i arbetslivet, s.k. KIA-bidrag. Anslagen krympte och stödet togs bort helt 2010. Ett återinförande av bidraget skulle ge en tydlig signal till både företag och dess anställda att kultur i vardagen ska främjas. Arbetsplatsbibliotek bör vara en självklar del av den allmänna folkbildningen, anser motionärerna. fick ansvar för fördelningen av det statliga bidraget Kultur i arbetslivet. Detta innebar bl.a. möjlighet att ge stöd till arbetsplatsbibliotek som inrättats av fackliga organisationer. I regleringsbreven bl.a. fick i uppdrag att inom ramen för läsfrämjande verksamhet och arbetet med kultur i arbetslivet särskild stödja och verka för framgångsrika läsfrämjande projekt av typen Läs för mig pappa! skulle därutöver i samarbete med bl.a. En bok för alla AB undersöka hur litteratur och läsning ytterligare kunde främjas på arbetsplatserna, genom t.ex. arbetsplatsbibliotek. Bidrag till arbetsplatsbibliotek lämnades från dåvarande anslag 28:2 Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete. I regleringsbrevet återfanns inte länge detta uppdrag. Under villkoren för anslaget 28:2 föreskrevs att bidrag kunde lämnas för insatser för att främja en bred kulturverksamhet med arbetsplatsen och arbetsgemenskapen som utgångspunkt, bl.a. genom stöd till långsiktigt läsfrämjande. Det huvudsakliga stödet för läsfrämjande insatser lämnas från anslaget 3:1 Bidrag till litteratur och kulturtidskrifter. Detta stöd har uppgått till ca . godkände regeringens förslag till nationella mål för politiken för litteratur- och läsfrämjande (prop. 2013/14:3, bet. 2013/14:KrU4, rskr. 2013/14:117). Målen är att alla i ska, oavsett bakgrund och med utgångspunkt i vars och ens särskilda förutsättningar, ges möjlighet att utveckla en god läsförmåga och ha tillgång till litteratur av hög kvalitet. I propositionen 2013/14:3 Läsa för livet aviserade regeringen att skulle ges i uppdrag att ta initiativ till, samordna och följa upp läsfrämjande insatser av nationellt strategiskt intresse. har senare i budgeten tillförts för detta uppdrag (prop. 2013/14:1 utg.omr. 17, bet. 2013/14:KrU1, rskr. 2013/14:112). ska ta fram ett nationellt handlingsprogram för läsfrämjande utanför skolan. Arbetet ska ske i samverkan med bl.a. , Myndigheten för tillgängliga medier, folkbildningens organisationer och berörda parter. Arbetet ska ske med utgångspunkt i de nationella målen för litteratur- och läsfrämjande. Handlingsprogrammet ska bl.a. innehålla en redovisning av hur medlen till läsfrämjande satsningar planeras och fördelas på bidragsgivning respektive genomförande av verksamheten. I proposition 2013/14:3 aviserades vidare att av det statliga stödet till folkbildningen borde destineras för planerad läsfrämjande verksamhet inom folkbildningen. Regeringen gjorde bedömningen att folkbildningen och det övriga civila samhället har en viktig roll i det läsfrämjande arbetet, inte minst när det gäller vuxna som inte läser. Regeringen anförde (s. 35): Det finns verksamheter, som lyfts fram av som inte får statligt stöd, t.ex. arbetsplatsbibliotek och vägkrogsbibliotek. De faller utanför ramen för bidraget till studieförbunden och kan inte längre betecknas som utvecklingsprojekt och därigenom få läsfrämjandebidrag från . Statsbidrag till folkbildningsverksamhet fördelas av och bygger på särskilda villkor som beslutas av . För studieförbunden gäller t.ex. att av ett studieförbunds verksamhet i studietimmar räknat ska genomföras inom verksamhetsformen studiecirkel. Enligt bedömning har detta i flera avseenden varit negativt för det läsfrämjande arbetet eftersom det inneburit att studieförbunden inte har prioriterat läsfrämjande verksamheter som inte passar den form som statsbidraget kräver. Vidare har det från folkbiblioteken framförts att formkraven för bidragsgivningen kan försvåra samarbetet med studieförbunden. [– – –] I där klyftorna mellan de som läser och de som inte läser ökar och läsförmågan bland unga minskar välkomnar regeringen att folkbildningens aktörer emellertid ska kunna vara mer aktiva i att stärka intresset och motivationen för läsning och litteratur i grupper som sällan eller aldrig läser. Studieförbunden kan i detta avseende vara en fortsatt stark resurs. har av bidraget till folkbildningen destinerats för planerad läsfrämjande verksamhet enligt regleringsbrevet till Kammarkollegiet för i fråga om anslagen 14:1, 14:2 och 14:2 (2011). Vidare har beslutat om en ny bibliotekslag (prop. 2012/13:147, bet. 2013/14:KrU2, rskr. 2013/14:26). I bibliotekslagen har det införts en bestämmelse om att folkbiblioteken särskilt ska främja läsning och tillgång till litteratur. Folkbiblioteken ska vidare verka för att öka kunskapen om hur informationsteknik kan användas för kunskapsinhämtning, lärande och delaktighet i kulturlivet. Utskottet behandlade i anslutning till det ett yrkande om arbetsplatsbibliotek (2013/14:KrU2). Utskottet anförde då bl.a. att det är en fråga för berörda aktörer. I propositionen Bildning och tillgänglighet – radio och tv i allmänhetens tjänst 2014–2019 (prop. 2012/13:164) föreslog regeringen att medelstilldelningen till () skulle höjas med för att stärka företagets utbildningsuppdrag. I propositionen framhöll regeringen att UR ska utveckla och vidga sitt utbildningsutbud och även rikta sig till folkhögskolor och studieförbund. har beslutat i enlighet med förslaget (bet. 2013/14:KrU3, rskr. 2013/14:60). Utskottet har , bl.a. i betänkandet 2013/14:KrU4 Läsa för livet, framhållit att läsning är grundläggande för demokratiskt deltagande, inlärning och utbildning. Utskottet har därför välkomnat och ställt sig bakom de nationella målen för litteratur- och läsfrämjande om att alla i ska, oavsett bakgrund och med utgångspunkt i vars och ens särskilda förutsättningar, ges möjlighet att utveckla en god läsförmåga och ha tillgång till litteratur av hög kvalitet. Ett flertal läsfrämjande insatser har genomförts . Statens kulturråds stöd till läsfrämjande insatser har uppgått till ca . Med de beslut som nu tagit om budgeten ökas anslaget med . Inom ramen för folkbildningsanslaget avsätts vidare för läsfrämjande insatser.