bet · H101MJU13 · 2014-03-17 00:00:00 — Detta bör innebära ändringar både i kraven på information som ska lämnas vid registrering och i reglerna om ämnesutvärdering. När det gäller frågan om brister vid registrering ska Echa enligt Reach-förordningen vägra att registrera ett ämne om en registrering är ofullständig och bristerna inte kompletteras . I detta sammanhang bör uppmärksammas att den svenska offentlighetsprincipen är viktig att följa, vilket enligt uppgift från också har fått gehör för inom EU. Det finns dock även bestämmelser om sekretess som begränsar rätten att ta del av allmänna handlingar. Därmed anser utskottet att motionerna 2013/14:MJ11 (MP) yrkande 25 och 2013/14:MJ492 (S) yrkande 20 kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet välkomnar att regeringen har fastställt ett särskilt etappmål för substitutionsprincipen med innebörden att dess tillämpning stärks i samband med begränsningar, tillståndsprövning och andra relevanta moment i regelverket. Genom att utveckla kemikaliereglerna och deras tillämpning så att de blir mer substitutionsdrivande kan takten i utfasningen av särskilt farliga ämnen öka som användningen av andra farliga ämnen minskar. Förutom ett förbättrat skydd för människors hälsa och miljön kan en sådan utveckling stimulera innovation av och efterfrågan på såväl alternativa kemiska ämnen som nya tekniska lösningar. Utskottet instämmer i regeringens syn om att ett brett spektrum av insatser kan bidra till att öka substitutionen. Det gäller insatser som är direkt relaterade till lagstiftningens utformning och tillämpning, t.ex. ändringar av Reachförordningen för att förtydliga att regelverket syftar till att gradvis ersätta alla ämnen som inger mycket stora betänkligheter. Även aktiviteter som stöder och stimulerar substitution i vidare bemärkelse kan bli aktuella, exempelvis kunskapsuppbyggnad om kemiska och icke-kemiska alternativ. Det behövs en fortsatt analys av vilka insatser som bör prioriteras i det fortsatta arbetet för att nå etappmålet om utveckling och tillämpning av EU:s kemikalielagstiftning. Ett problem när det gäller substitution är bristen på kunskap om alternativ i form av kemiska ämnen eller annan teknik. Detta problem gäller vid såväl tillämpningen av olika kemikalieregler som i företagens frivilliga arbete. Ett arbete som är inriktat på att aktivt ta fram, sammanställa och tillgängliggöra sådan kunskap är därför angeläget. Utskottet delar regeringens uppfattning om att en verksamhet på EU-nivå som tar fram och tillgängliggör kunskap om alternativ skulle vara till nytta för både företag och myndigheter inom EU. En sådan stödfunktion skulle t.ex. kunna tillhandahålla kunskap och information vid utformningen av tillståndsansökningar och begränsningsdossierer samt vid prövningen av sådana. När det gäller substitution och tillståndsprövning i Reachförordningen konstateras att substitutionsprincipen betonas starkt i förordningens tillståndsregler. bör, vilket regeringen också anger, se till att principen så långt som möjligt också får genomslag vid tillämpningen av dessa regler. Vid prövningen av tillstånd bör arbeta för att det tydliggörs att substitution är det slutliga målet. Det bör vidare tydliggöras i vägledningen för tillståndsansökan att den substitutionsplan som ska ges in vid ansökan ska omfatta forsknings- och utvecklingsbehov för att få fram alternativ i de fall sådana saknas. Utskottet välkomnar regeringens avsikt att undersöka förutsättningarna för att inrätta ett nationellt för ökad substitution av farliga ämnen. Som framgår av propositionen har många företag efterlyst en plattform för kunskapsutbyte och informationsspridning inriktad på utbyte av farliga ämnen som skulle underlätta uppfyllandet av kraven i Reachförordningen. Genom att företag i större utsträckning ställer krav på information om innehållet av kemiska ämnen i varor från andra företag i leverantörskedjan skapas drivkrafter att byta ut farliga ämnen. Detta driver i sin tur på produktutveckling och innovation. Det kan också bidra till att minska affärsriskerna och kostnaderna för avfallshantering och återvinning. Utskottet konstaterar att ett för substitution skulle kunna visa vilka alternativ som finns och stödja företagen i deras arbete med att ställa krav på leverantörer och byta ut farliga ämnen. Detta kan underlätta för företagen att arbeta proaktivt och påbörja en utfasning innan ämnen förbjuds inom EU. Ett sådant centrum skulle ha till syfte att öka kunskapen om farliga ämnen i varor, främja ett ökat utbyte av information om farliga ämnen och därmed verka för att hållbara produkter och varor utvecklas. Centrumet skulle också underlätta för företagen att följa kraven i Reachförordningen och övrig kemikalielagstiftning. Vidare skulle ett kunna ha en roll i att bearbeta och göra den mycket omfattande kemikalierelaterade information som tas fram vid tillämpningen av Reachförordningen tillgänglig och anpassa informationen efter olika branschers behov. Centrumet skulle därmed kunna bli ett viktigt komplement till myndigheterna, vars roll främst är att tillämpa och kontrollera att kemikalielagstiftningen följs. Utskottet utgår avslutningsvis från att frågan om ett utreds så att man kan klarlägga dess närmare utformning och finansiering. Därmed kan enligt utskottet motion 2013/14:MJ11 (MP) yrkandena 16 och 23 lämnas utan vidare åtgärd. Handlingsplan för gruppen poly- och perfluorerade ämnen Utskottet delar regeringens bedömning att en handlingsplan för gruppen poly- och perfluorerade ämnen bör tas fram inom EU. Gruppen poly- och perfluorerade ämnen omfattar hundratals kemiska föreningar med ett kolskelett, där väteatomerna helt (per) eller delvis (poly) har ersatts av fluorföreningar. Ämnenas vatten- och fettavstötande egenskaper, och deras värmetålighet, är skälet till att de har fått många användningsområden. Användningen av poly- och perfluorerade ämnen är utbredd och de finns i en mängd produkter, t.ex. fritidskläder och skor, köksutrustning, impregneringsmedel och brandsläckningsmedel. Som redovisats i propositionen kan polyfluorerade ämnen brytas ned till perfluorerade ämnen som är långlivade och i vissa fall giftigare än ursprungsämnet. De perfluorerade ämnena kan även transporteras långa sträckor, vilket är orsaken till att de förekommer i höga halter hos djur i . Det är vidare känt att vissa av ämnena i gruppen poly- och perfluorerade ämnen är bioackumulerande och toxiska, och att de kan skada fortplantningen hos människor och djur. För de flesta av ämnena i gruppen saknas emellertid grundläggande kunskap om deras miljö- och hälsofarliga egenskaper. Människor utsätts för perfluorerade ämnen främst via mat, dricksvatten och damm. Ämnen från denna grupp används i vissa livsmedelsförpackningar eftersom de skyddar förpackningarna både från fett och från vatten. I vissa fall kan de perfluorerade ämnena vandra över från förpackningen till livsmedlet. Det finns också flera kända fall där perfluorerade ämnen har förorenat mark och vattentäkter. Utskottet instämmer sammanfattningsvis i regeringens uppfattning att det är angeläget att göra en samlad bedömning av riskerna med hela gruppen poly- och perfluorerade ämnen. Ytterligare skäl till detta är att ämnena används i olika kombinationer och att ett ämne i en vara ofta byts ut mot ett annat snarlikt. Det finns således starka skäl för att inom EU ta fram en handlingsplan med en samlad bedömning av vilka åtgärder som behövs för hela gruppen poly- och perfluorerade ämnen. Handlingsplanen kan täcka allt från behovet av forskning, utveckling av metodik för riskbedömning och miljöövervakning till vilka möjligheter och begränsningar som dagens kemikalie- och varuregler innebär när det gäller att genomföra riskminskande åtgärder. Därmed anser utskottet att motionerna 2012/13:MJ207 (V) yrkande 8 och 2013/14:MJ299 (V) yrkande 7 bör lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att kemikalietillsynen behöver intensifieras både generellt och specifikt genom att följa upp brister i företagens underlag (MP) samt utveckla tillsynsvägledningar (V). Jämför reservationerna 25 (MP, V) och 26 (MP). Regeringen har fastställt ett etappmål för en effektivare kemikalietillsyn inom EU. Etappmålet är att det har fattats beslut inom EU som förstärker och effektiviserar tillsynen i medlemsländerna samt utvecklar tillsynssamverkan inom unionen när det gäller regler för kemikalier, inklusive farliga ämnen i varor, och avfall. Enligt regeringens bedömning bör formella krav på erfarenhetsutbyte, metodutveckling och samverkan när det gäller tillsyn föras in i rättsakter på kemikalieområdet. Regeringen anser även att det bör övervägas om det bör införas minimikriterier för kemikalietillsynen inom EU samt mål och indikatorer för tillsynen. Regeringen framhåller att tillsynssamverkan inom EU behöver öka. Utmaningarna för varutillsynen ligger bl.a. i mångfalden av varor och det stora antalet företag som tillverkar, importerar och saluför dessa. Exempelvis uppskattas att över 30 000 företag på den svenska marknaden potentiellt berörs av regler gällande farliga ämnen i varor. Tillsynsmyndigheternas stickprover visar inte sällan att tillåtna halter av farliga ämnen överskrids i varor. Eftersom få analyser genomförs i förhållande till mängden varor på marknaden är det emellertid svårt att få en bild av hur vanligt detta är. Kemikaliereglerna är i stor utsträckning harmoniserade på EU-nivå, och kemiska produkter och varor rör sig fritt på den inre marknaden. Tillsynen är däremot till största delen nationell och kan endast rikta sig mot företag i den egna medlemsstaten. Nationella tillsynsmyndigheter har inte möjlighet att agera direkt mot ett företag i ett annat land inom EU, exempelvis om en vara inte uppfyller kraven i kemikalielagstiftningen. Lösningen på sådana problem bygger på informella kontakter mellan myndigheterna i medlemsländerna. Regeringen anser att det finns ett behov av att undersöka hur kemikalietillsynen inom EU kan utvecklas och effektiviseras. Ett sådant arbete bör ske i nära samarbete med de berörda myndigheterna, främst Kemikalieinspektionen och . Detta bör utmynna i en plan för hur prioriteringar ska drivas inom EU. I kommittémotion 2013/14:MJ11 av m.fl. (MP) yrkande 18 föreslås att den nationella tillsynen över farliga ämnen i varor behöver intensifieras. Det behövs även en förstärkning av miljöarbetet i olika led i rättssystemet t.ex. att förstärka miljöåklagarna. Motionärerna menar också att det behövs tillsyn av bristfälliga uppgifter som företag lämnar till Echa. Regeringen bör därför ge Kemikalieinspektionen i uppdrag att aktivt följa upp bristerna i de underlag som företag lämnar till Echa (yrkande 26). Enligt kommittémotion 2013/14:MJ9 av m.fl. yrkande 2 har en effektiv varutillsyn av kemikalier stor betydelse för att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Det finns ett behov av att förstärka såväl tillsynsvägledningen som tillsynen av kemikalier i varor och lokaler för att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö till 2020. Utskottet anser att tillsynen över kemikalieregler och andra miljöregler är grundläggande för att reglerna ska följas av verksamhetsutövarna och för att dessa ska motiveras att ta reda på vilka krav de omfattas av. En tillsyn av likartad kvalitet och omfattning inom hela EU är angelägen för att åstadkomma lika konkurrensvillkor för företagen. En välutvecklad tillsyn stöder dessutom företagen i deras arbete med att följa kemikaliereglerna. Utskottet välkomnar därför regeringens intention att verka för att förbättra kemikalietillsynen inom EU. Utskottet instämmer i regeringens syn om att det behövs formella krav på erfarenhetsutbyte, metodutveckling och samverkan om tillsyn, vilket bör föras in i rättsakter på kemikalieområdet. Likaså delar utskottet regeringens uppfattning att man behöver utreda om det är lämpligt att fastställa mål och indikatorer för kemikalietillsynen på EU-nivå och i så fall ta fram förslag på utformningen av sådana. Detsamma gäller utökade satsningar på EU-nivå för att säkerställa en viss miniminivå för tillsynen i alla unionens medlemsstater. När det gäller frågan om den nationella tillsynen bedrivs kemikalietillsyn på olika nivåer av olika myndigheter i . Kemikalieinspektionens tillsyn gäller primärleverantörer som släpper ut produkter på marknaden. Det är företag som tillverkar eller för in kemiska produkter, varor med kemiskt innehåll eller bekämpningsmedel till . Kommunerna och länsstyrelserna har tillsynsansvar för hanteringen av kemikalier i verksamheter, exempelvis yrkesmässiga användare och miljöfarlig verksamhet. Dessutom har kommunerna tillsynsansvar för kemiska produkter, bekämpningsmedel och varor i detaljhandelsledet. Förutom Kemikalieinspektionen har flera andra centrala myndigheter delar av ansvaret för kemikalietillsynen, t.ex. , när det gäller arbetsplatsen, , när det gäller utsläpp till yttre miljö, platsanknuten tillsyn och , när det gäller jordbruksfrågor. Kemikalieinspektionen ska särskilt ansvara för den centrala tillsynsvägledningen inom sitt verksamhetsområde (förordning [2009:947] med instruktion för Kemikalieinspektionen). I regleringsbrevet fick Kemikalieinspektionen i uppdrag att ta fram en plan för tillsynsvägledning för åren 2010–2012. Planen ska uppdateras och fyllas på med nya vägledningsaktiviteter för de kommande tre åren. Kemikalieinspektionen har tagit fram en sådan plan med syfte att skapa förutsättningar för en likvärdig och effektiv lokal och regional kemikalietillsyn, som därigenom bidrar till att säkerställa lagstiftningens avsikter. Den gällande planen omfattar tillsynsvägledning för åren 2012–2014. Syftet med planen är att tydliggöra vilken tillsyn Kemikalieinspektionen tänker bedriva och underlätta för kommunerna, länsstyrelserna och andra i deras planering. De aktiviteter som finns med i planen har valts utifrån de behov som kommunerna och länsstyrelserna har uttryckt och utifrån Kemikalieinspektionen bedömning av behoven (Kemikalieinspektionen, Plan för tillsynsvägledning för åren 2012–2014). Utskottet har senast i sitt budgetbetänkande 2013/14:MJU1 framhållit regeringen satsning på handlingsplanen för en Giftfri vardag. har efter förslag från regeringen höjt Kemikalieinspektionens anslag för att bl.a. förstärka myndighetens inspektionsverksamhet. Utskottet har erfarit att en viktig del av inspektionsverksamheten är att aktivt följa upp bristerna i företagens underlag till Echa. Insatsen har, utöver det som annars skulle ha genomförts, gjort det möjligt för Kemikalieinspektionen att ha ett omfattande tillsynssamarbete med och . Detta arbete har varit inriktat på leksaker, inklusive gemensamma informationsinsatser till företagen, på att kraftigt öka antalet inspektioner på plats hos företagen, på att kraftigt öka antalet kemiska analyser för att kontrollera att företagen följer reglerna om farliga ämnen i varor och på att införa ett mer strukturerat och förebyggande arbetssätt genom att fokusera på en hel bransch eller produktgrupp på den svenska marknaden, t.ex. golv eller leksaker. Mer resurser har således kunnat läggas på operativ tillsyn och tillsynsvägledning samt på kemiska analyser för kontroll av hur företagen följer reglerna om farliga ämnen i varor. Kemikalieinspektionen har i tillsynen upptäckt ett flertal överträdelser som har lett till åtalsanmälningar. Andelen åtalsanmälningar har varit störst för leksaker (16 av 238 analyserade varor) och enklare hemelektronik (15 av 107). Överträdelserna har främst gällt att gränsvärdena för bly, ftalater och bromerade flamskyddsmedel har överskridits. När det gäller frågan om att förstärka miljöåklagarna vill utskottet hänvisat till att justitieutskottet har behandlat och avstyrkt ett sådant motionsyrkande senast i sitt budgetbetänkande. följde utskottets förslag (2013/14:JUU1, rskr. 2013/14:97). Därmed anser utskottet att motionerna 2013/14:MJ9 (V) yrkandena 2, 2013/14:MJ11 (MP) yrkande 18 och 26 bör lämnas utan vidare åtgärd. Barn och förbud mot farliga ämnen Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att genomföra ett uppdrag för att minska barns exponering för farliga kemikalier (S), utfasning av bly i elektronikprodukter (V), förbud mot deka-BDE (MP, V), parabener (MP, SD, V) nonylfenoletoxilat (S, V) samt triklosan, triklokarban och silver i konsumentprodukter (V). Jämför reservationerna 27 (MP, V), 28 (MP, V), 29 (SD), 30 (S, MP, V), 31 (MP), 32 (MP, V) och 33 (S, MP, V). Regeringen har fastställt ett etappmål att minska barns exponering för farliga kemikalier. Etappmålet är att har beslut fattats avseende befintliga och vid behov nya regelverk och andra styrmedel, vilka medför en betydande minskning av hälsoriskerna för barn till följd av den samlade exponeringen för kemikalier. Riskminskningen ska bedömas i jämförelse med situationen 2012. Enligt regeringen bör användningen av särskilt farliga ämnen, inklusive hormonstörande och allergiframkallande ämnen, begränsas i varor som barn ofta kommer i kontakt med. Arbetet med att minska barns exponering för farliga kemikalier i varor bör fokusera på byggprodukter och inredningar, elektriska och elektroniska produkter, textilier samt leksaker och andra varor avsedda för barn. Det är särskilt viktigt att skydda barns och ungdomars hälsa från skador av kemikalier. För att nå etappmålet om att minska barns exponering för kemikalier krävs enligt regeringen ett långsiktigt arbete med ett brett spektrum av insatser nationellt, inom EU och internationellt. Ansatsen är att vidta fortlöpande riskminskningsåtgärder som särskilt tar hänsyn till barns samlade exponering för farliga kemikalier och barnens särskilda känslighet. Insatser för att skydda barns hälsa innebär ofta ett stärkt skydd för andra känsliga grupper och generellt för människors hälsa. Insatserna för att nå etappmålet om att minska barns exponering för kemikalier är nära sammankopplade med insatser för att nå de övriga etappmål och åtgärder som beskrivs i denna proposition. Regeringen ser vidare ett behov av en analys av hur miljö- och hälsoriskerna för barn kan minskas i barnens offentliga miljöer och boendemiljöer. När det gäller elektriska och elektroniska produkter bedömer regeringen att man bör identifiera vilka ytterligare ämnen som ska regleras i RoHS-direktivet3[ och rådets direktiv /65/EU av om begränsning av användning av vissa farliga ämnen i elektrisk och elektronisk utrustning. Regeringen anser också att det behövs utökade kemikaliekrav för leksaker och andra varor särskilt avsedda för barn. Enligt regeringen bör allergiframkallande och hormonstörande ämnen som huvudregel inte få förekomma i leksaker. Vidare bör migrationsgränsvärdet för bly i leksaker sänkas. Kemikaliekraven i de standarder som utgår från de allmänna produktsäkerhetsreglerna bör stärkas. När det gäller byggprodukter och inredningar anger regeringen att kemikaliekraven kan behöva stärkas. Enligt regeringen bör man undersöka om det finns ett behov av proportionerliga nationella begränsningar gällande farliga ämnen i byggprodukter för att minska barns exponering för farliga kemikalier. I byggproduktförordningen4[ och rådets förordning (EG) nr 305/2011 av om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv /106/EG.] framgår att ska utvärdera det särskilda behovet av information om innehållet av farliga ämnen i byggprodukter och överväga en eventuell utvidgning av det informationskrav som gäller enligt Reachförordningen. Regeringen uppger att det viktigt att aktivt bidrar i detta arbete. För att minska barns exponering för farliga kemikalier bör enligt regeringen en harmonisering av kemikalieregler för textilier införas på EU-nivå. bör därför arbeta för en harmonisering på EU-nivå av miljökrav på textilier. Enligt regeringen är en samlad lagstiftning som reglerar användningen av farliga ämnen i textilier är att föredra. En sådan lagstiftning bör bl.a. ta hänsyn till barns användningsmönster och deras särskilda känslighet, vilket innebär att även ämnen som är farliga vid intag via munnen kan behöva begränsas. En reglering av farliga ämnen i textilier kan således inte bara behöva omfatta ämnen som är allergiframkallande vid hudkontakt, utan även ämnen som är hormonstörande, cancerframkallande, reproduktionsstörande, skadliga för arvsmassan eller skadliga vid inandning. Enligt kommittémotion 2012/13:MJ455 av m.fl. (S) yrkande 15 bör regeringen besluta om att genomföra de uppdrag kring barn och farliga ämnen som Miljömålsberedningen har föreslagit. I kommittémotionerna 2013/14:MJ299 yrkande 9 i denna del och 2012/13:MJ207 yrkande 10 i denna del, båda av m.fl. (V), förordas en utfasning av bly i elektronikprodukter och i varor som barn kommer i kontakt med. I kommittémotionerna 2013/14:MJ11 av yrkande 5 samt 2013/14:MJ299 yrkande 13 och 2012/13:MJ207 yrkande 13, båda av m.fl. (V), föreslås att bör återinföra förbudet mot det bromerade flamskyddsmedlet deka-BDE i möbler och textilier som den borgerliga regeringen avskaffade. I kommittémotion 2013/14:MJ11 av m.fl. (MP) yrkande 4 anförs att propyl- och butylparaben bör förbjudas i kosmetik- och hygienprodukter. Enligt motionärerna är ett föredöme; har förbjudit dessa parabener i produkter som är avsedda för barn och arbetar för att motsvarande förslag ska införas även på EU-nivå. I kommittémotionerna 2013/14:MJ299 yrkande 17 och 2012/13:MJ207 yrkande 14, båda av m.fl. (V), föreslås också att bör införa förbud mot produkter som innehåller propyl- och butylparabener och riktar sig till barn . I motion 2012/13:MJ209 av (SD) förordas att bör verka för att det införs ett förbud mot kemikaliegruppen parabener i produkter som är avsedda för småbarn tills man med säkerhet kan konstatera att dessa kemikalier inte är hälsovådliga. I kommittémotion 2013/14:MJ11 av m.fl. (MP) yrkande 8 föreslås att regeringen bör genomföra Kemikalieinspektionens förslag om att utreda nationella begränsningar för farliga ämnen i byggprodukter. Enligt kommittémotionerna 2013/14:MJ299 yrkande 8 och 2012/13:MJ207 yrkande 9, båda av m.fl. (V), är nonylfenoletoxilat en mycket giftig kemikalie för vattenlevande organismer och tillhör en grupp av ämnen som prioriteras i bl.a. EU:s vattendirektiv. Nonylfenoletoxilat bör därför förbjudas i alla varor som kommer i kontakt med barn. Även i kommittémotion 2013/14:492 av m.fl. (S) yrkande 14 framhålls att farliga ämnen i textilier, t.ex. nonylfenoletoxilat, måste stoppas. Regeringen bör därför ta initiativ till ett direktiv för textilier liknande de som finns för leksaker och elektronik. Enligt kommittémotionerna 2013/14:MJ299 yrkande 10 och 2012/13:MJ207 yrkande 11, båda av m.fl. (V), behövs ett förbud mot triklosan, triklokarban och silver som tillsatser i olika konsumentprodukter eftersom dessa ämnen kan bidra till utvecklingen av resistenta bakterier. Utskottet välkomnar såväl regeringens etappmål som inriktningen på arbetet för att minska barns exponering för farliga kemikalier. Utskottet instämmer också i regeringens bedömning att insatserna för att nå etappmålet är nära sammankopplade med insatserna för att nå de övriga etappmålen och de åtgärder som beskrivs i regeringens proposition. Utskottet konstaterar att har de sätt på vilka barn och ungdomar utsätts för kemikalier kraftigt förändrats. Exponeringen för vissa särskilt farliga kemikalier, t.ex. bly, är betydligt lägre men i stället utsätts barn och ungdomar för många fler kemikalier. Jämfört med har barn och ungdomar ett mycket större antal leksaker, kläder och andra varor som innehåller olika kemikalier. Den snabba omsättningen av varor bidrar också till att exponeringen blir högre. Normalt ger leksaker, elektronik och andra varor ifrån sig mindre mängder av kemikalier när de har använts jämfört med när de är nya. Kläder som har tvättats ger också ifrån sig mindre mängder kemikalier. Barn och ungdomar är mer sårbara än vuxna för påverkan från kemikalier. Det finns flera skäl till detta.