bet · H201FiU8 · 2014-11-20 00:00:00 — Resultatskrivelse avseende det finansiella systemet Utskottet har behandlat regeringens skrivelse 2013/14:210 Resultatskrivelse avseende det finansiella systemet. I skrivelsen utvärderar regeringen resultatet av sin och berörda myndigheters åtgärder för att uppnå målet för det finansiella systemet. Utvärderingen gäller främst måluppfyllelsen , men omfattar även redovisningar av indikatorer liksom aktuella initiativ. Skrivelsen är ett komplement till den redovisning som regeringen gör i budgetpropositionen . Skrivelsen är resultatet av utskottets tillkännagivande till regeringen om att denna ska redovisa resultat avseende målet för det finansiella systemet i de delar som gäller effektivitet, stabilitet, konsumentskydd, reglering och tillsyn (bet. 2011/12:FiU2 s. 23). Utskottet föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna. I betänkandet finns ett särskilt yttrande (V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Det finansiella systemets uppgifter Målet för det finansiella systemet Medel för att nå målet för det finansiella systemet Fortsatt arbete och kommande rapportering Resultatskrivelse avseende det finansiella systemet (V) Förteckning över behandlade förslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Resultatskrivelse avseende det finansiella systemet lägger skrivelse 2013/14:210 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (SD), (M), (C), (MP), (M), (S), (SD), (KD), (S), (S), (S), (FP) och (V). Ärendet och dess beredning I detta ärende behandlas regeringens skrivelse 2013/14:210 Resultatskrivelse avseende det finansiella systemet. I samband med behandlingen av budgetpropositionen menade utskottet att det fanns en osäkerhet om vilka konsekvenser den rådande ekonomiska krisen kunde få för de finansiella systemen och instituten i och tillsynen över dem. Mot bakgrund av detta föreslog utskottet att regeringen skulle återkomma till med en resultatskrivelse avseende målet för det finansiella systemet i de delar som gäller effektivitet, stabilitet, konsumentskydd, reglering och tillsyn (bet. 2011/12:FiU2 s. 22 f.). Utskottet har i samband med behandlingen av budgetpropositionerna respektive 2014 återkommit till behovet av en särskild uppföljning av det finansiella systemet (bet. 2012/13:FiU2 s. 24 och bet. 2013/14:FiU2 s. 26). Av 4 kap. 8 § regeringsformen (RF) framgår att varje utskott har ansvar för att följa upp och utvärdera riksdagsbeslut inom utskottets ämnesområde. Utskottets förslag i korthet lägger resultatskrivelsen till handlingarna. Det finansiella systemets uppgifter Regeringen framhåller att finansiella tjänster är viktiga såväl för de enskilda konsumenterna och företagen som för samhällsekonomin i stort. Utan ett väl fungerande system för betalningar, förmedling av kapital från sparare till låntagare och hantering av finansiella risker har ett modernt samhälle svårt att fungera. har den finansiella sektorn i vuxit betydligt, vilket har gjort att kopplingarna till det globala finansiella systemet stärkts. som en större finansiell sektor är en tillgång för ett land medför den också en ökad risk. Kraftigare störningar i enskilda finansiella företag kan i vissa fall påverka förtroendet för hela det finansiella systemet. Det kan uppstå mycket stora samhällsekonomiska kostnader i samband med finansiella kriser. Det finansiella systemet har tre centrala funktioner: betalningsförmedling, kapitalförsörjning och riskhantering. Målet för det finansiella systemet har beslutat om följande mål för det finansiella systemet[1]: • Ett stabilt finansiellt system som präglas av högt förtroende med väl fungerande marknader som tillgodoser hushållens och företagens behov av finansiella tjänster som det finns ett högt skydd för konsumenter. • Statens finansförvaltning ska bedrivas effektivt och kostnaderna för statsskulden ska minimeras på lång sikt med beaktande av riskerna i förvaltningen. Skrivelsen är en fördjupning av den utvärdering av den första punkten som görs i budgetpropositionen (utg.omr. Den andra punkten utvärderas i en separat skrivelse. [2] För att kunna ge en nyanserad bild av måluppfyllelsen för det finansiella systemet har målet i den första punkten brutits ned i fyra delmål: finansiell stabilitet, förtroende, fungerande marknader och konsumentskydd. Medel för att nå målet för det finansiella systemet I skrivelsen redogör regeringen för de medel som regeringen och berörda myndigheter använt för att nå målet för det finansiella systemet. Ett flertal statliga myndigheter har ansvar för verksamhet som syftar till att uppnå målet för det finansiella systemet. , och har det huvudsakliga ansvaret. Även och har en roll för att värna ett gott konsumentskydd på det finansiella området. för finansiell stabilitet syftar till att minska risken för att det finansiella systemet drabbas av allvarliga problem. ska även kunna hantera en eventuell finansiell kris så att återverkningarna på tillväxt och sysselsättning begränsas och eventuella kostnader för skattebetalarna minimeras. De centrala delarna i ramverket är stärkta regelverk, förbättrad tillsyn och effektivt krishanteringssystem. Regeringen har föreslagit nya regler för kapitaltäckning som en följd av kapitaltäckningsdirektivet (CRD 4), vilket bl.a. innebär höjda kapitalkrav för banker och andra finansiella institut, höjda likviditetskrav, bättre riskkontroll samt ökade möjligheter för tillsyn och sanktioner. [3] Regeringen har mot bakgrund av att den svenska banksektorn är så stor i förhållande till BNP även aviserat att de svenska storbankerna ska ha högre krav än vad som slås fast av EU-reglerna. införde 2013 ett golv för riskvikterna på bankernas bolån. infördes ett likviditetskrav för större finansiella institut. Det pågår ett arbete inom EU för att bl.a. främja stabila, säkra och effektiva marknader. Regeringens ambition i detta arbete är att säkerställa att regelverket även anpassas för den i sammanhanget mindre svenska marknadens behov och struktur. har –2014 fått ökade anslag för att bl.a. stärka tillsynen, regelgivningen och det internationella arbetet. har vidare fått huvudansvar för makrotillsynsverk-tygen, inklusive kapitalbuffertar. Som ett led i den utvecklade makrotillsynen har regeringen inrättat ett finansiellt stabilitetsråd, med syfte att stärka det förebyggande arbetet och samarbetet under en kris. Rådet består av finansmarknadsministern och myndighetscheferna för , och . Rådet är ett diskussionsforum och inte ett beslutsfattande organ. Stödlagen ger regeringen rätt att ingripa med olika former av stöd till svenska banker och förhindra allvarliga störningar i det finansiella systemet. Stödet kan ges i form av garantier eller kapitaltillskott. beslutade att inrätta en stabilitetsfond för att finansiera stödinsatser vid finansiella kriser. Fonden utgörs av ett konto i till vilket staten tillförde när fonden upprättades. Fonden består även av stabilitetsavgifter från kreditinstitut och andra finansiella företag, vilket syftar till att dessa i förväg ska vara med och finansiera eventuella stödåtgärder. Vid slutet av uppgick Stabilitetsfondens behållning till . Insättningsgarantin är ett konsumentskydd för sparande på konto som infördes och syftar till att minska risken för s.k. uttagsanstormningar. Garantins omfattning och utformning styrs av regelverk inom och EU. Det maximala ersättningsbeloppet i den svenska insättningsgarantin motsvarar100 . Genom insättningsgarantidirektivet som antogs kommer beloppet att kunna anges i svenska kronor. Garantin finansieras genom avgifter från de anslutna instituten. Det samlade värdet på tillgångarna i Insättningsfonden var vid slutet av 2013. Investerarskyddet är ett konsumentskydd för värdepapper och pengar som banker och värdepappersbolag hanterar för kunders räkning. En kund kan få ersättning för förlorade tillgångar upp till ett värde av per institut. Investerarskyddet finansieras också genom avgifter från de anslutna instituten. Regeringen tillsatte , vars uppgift bl.a. var att se över det svenska regelverket för hantering av finansiella kriser och myndigheternas möjlighet att ingripa vid en hotande kris. överlämnades delbetänkandet Att förebygga och hantera finansiella kriser (SOU 2013:6) till regeringen. överlämnade sitt slutbetänkande Resolution - En ny metod för att hantera banker i kris (SOU 2014:52), med förslag till genomförande av EU:s direktiv om ett krishanteringsramverk. För att ska vara bättre rustat för finansiella störningar och kriser har utökat valutareserven . Finansieringen har skett genom att lånat upp utländsk valuta och lånat dessa vidare till . En utredning har sett över statsskuldspolitiken och lämnade sitt betänkande (SOU 2014:8) till regeringen . I betänkandet analyseras bl.a. hur kommande regelkrav på de finansiella marknaderna kan komma att påverka efterfrågan på statspapper. I betänkandet lämnas också förslag om att ska ges möjlighet att överupplåna i syfte att säkerställa god låneberedskap i perioder där lånebehovet är lågt och statsskulden liten. Insatser för stärkt konsumentskydd För att de finansiella marknaderna ska fungera väl är det enligt regeringen viktigt med ökad genomlysning. Det är även viktigt med ökad kunskap hos enskilda konsumenter och ökad kompetens hos de finansiella aktörerna och producenterna. Ökad öppenhet och bättre rådgivning arbetar med att ta fram nya föreskrifter för att öka transparensen när det gäller räntor på bolån. Regeringen skriver att den arbetar aktivt för att öka jämförbarheten och insynen i olika investeringsprodukter och ger som exempel jämförelsebelopp, som ska visa kostnadernas långsiktiga effekt på sparandet. Ett sådant jämförelsebelopp används i i form av det s.k. Normanbeloppet. Regeringen räknar upp ett antal åtgärder som vidtagits för att förbättra den finansiella rådgivningen. Bland annat har nya regler vid telefonförsäljning på premiepensionsområdet införts. Regeringen har också tillsatt en utredning om telefonförsäljning av finansiella tjänster och produkter samt en utredning som ser över konsumenternas ställning på rådgivningsmarknaden. Den senare har lämnat ett betänkande (SOU 2014:4) som har remissbehandlats. införde ett bolånetak om . Detta innebär att en högre belåningsgrad än av bostadens värde bör undvikas. Målet med regleringen är att motverka en osund kreditgivning på bolånemarknaden och allt högre belåningsgrader, som riskerar att leda till överskuldsättning. En ny modell för ränteskillnadsersättning infördes ; den ska underlätta låntagarens möjlighet att byta bank och därmed minska inlåsningseffekterna. Regeringen anser att det behövs en sundare amorteringskultur i för att stärka hushållens motståndskraft. lämnade en rapport med förslag om individuellt anpassade amorteringsplaner. har , i samverkan med , för sina medlemsbanker utformat en rekommendation om individuella amorteringsplaner för låntagarna. utvecklade rekommendationer om amortering som innebär att nya lån med belåningsgrad av bostadens marknadsvärde ska amorteras ned på 10–. gällde rekommendationen en belåningsgrad om . Regeringen har gett en utredare i uppdrag att föreslå hur EU-direktivet om bostadslåneavtal ska genomföras i (dir. 2014:13). EU-direktivet syftar till att främja en inre marknad för bostadskrediter med ett högt konsument-skydd. Uppdraget ska redovisas . Stärkt tillsyn för snabblån För att stärka konsumentskyddet vid kreditgivning och bidra till att minska problem med överskuldsättning infördes en ny lag – lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter. Lagen innebär bl.a. att krav ställs på företagen att driva rörelsen på ett sätt som är sunt. Genom att verksamheten görs tillståndspliktig och ställs under kan inspektionen kontrollera att företagen följer den nya lagen och övriga författningar som reglerar deras verksamhet. Genom den nya konsumentkreditlagen (2010:1846) som trädde i kraft infördes bl.a. krav på kreditprövning även för krediter som avser mindre belopp, t.ex. snabblån. Sedan de nya reglerna infördes har utfärdat 19 varningar till företag som brustit i sin kreditprövning. Från ska ta ut en sanktionsavgift på av näringsidkare som inte gör ordentliga kreditprövningar. Ökad kunskap hos konsumenter – finansiell folkbildning Regeringen redovisar i skrivelsen åtgärder som vidtagits för att stärka allmänhetens kunskaper om finansiella tjänster och produkter. Privatekonomi har införts som ämne både i gymnasieskolan och i . har fått som mål att genom finansiell folkbildning stärka konsumenternas ställning på finansmarknaden. beslutade i enlighet med budgetpropositionen om att informationsgivningen inom pensionsområdet ska ge pensionsspararna goda möjligheter att bedöma sin samlade framtida pension och vad som påverkar den. Informationsmålet blev vägledande för den nya . aviserade regeringen en satsning på ca för riktade informationsåtgärder till pensionssparare. I de senaste två årens regleringsbrev till har regeringen angett som mål att myndigheten ska stärka pensionssparare och pensionärers ställning som konsumenter genom att ge vägledning som är anpassad till individens behov och livssituation. ska också verka för att samtliga pensionssparares och pensionärer ska få en samlad bild av hela sin pension. redovisade planerade åtgärder i rapporten för att stärka pensionsspararnas och pensionärernas ställning inom pensionsområdet. Regeringen utvärderar i skrivelsen resultatet av statens åtgärder för att uppnå målet med det finansiella systemet. Utvärderingen har framför allt gjorts med hjälp av utvalda indikatorer relaterade till de fyra delmålen, såsom de beskrivs i budgetpropositionen : finansiell stabilitet, förtroende, fungerande marknader och konsumentskydd. Delmålen utvärderas var för sig, men regeringen understryker att delmålen har starka kopplingar till varandra. Exempelvis är ett högt ömsesidigt förtroende mellan de företag som verkar på finansmarknaderna centralt liksom att konsumenterna känner förtroende för finansmarknadernas aktörer. För att ett högt förtroende ska uppnås krävs att marknaderna fungerar väl. Ett högt förtroende och väl fungerande marknader är i sin tur viktigt för den finansiella stabiliteten. har på regeringens uppdrag lämnat underlag till skrivelsen i form av indikatorer. Indikatorer har även inhämtats från andra myndigheter och organisationer. Respektive delmål återfinns inledningsvis i nedanstående avsnitt. Därefter redovisas regeringens bedömning av resultatet för delmålet samt de resultatindikatorer som analysen bygger på. Det finansiella systemets stabilitet Delmål: Det finansiella systemet ska vara stabilt. Finansiell stabilitet utgör en hörnsten för samhällsekonomin, välfärden, tillväxten och sysselsättningen. Finansiella kriser har visat sig vara mycket kostsamma; finansiell instabilitet utgör därför ett allvarligt hot mot samhällsekonomin och de offentliga finanserna. Arbetet med att säkerställa ett stabilt finansiellt system är därför centralt i regeringens ekonomiska politik. Regeringens bedömning av det finansiella systemets stabilitet Regeringen gör i skrivelsen bedömningen att det svenska finansiella systemet är stabilt. Vidtagna åtgärder i form av högre kapital- och likviditetskrav, bolånetak och riskviktsgolv för bolån har bidragit till ett mer robust finansiellt system. utgör bankernas stora beroende av marknadsfinansiering i allmänhet och utlandsmarknadsfinansiering i synnerhet en förhöjd risk. Nivån och ökningen på hushållens skuldsättning utgör också en förhöjd risk även om ökningstakten dämpats . Även försäkringsföretagens finansiella styrka har betydelse för stabiliteten i det finansiella systemet. Försäkringsföretagens solvenskvot och s.k. trafikljuskvot indikerar att nivån är långsiktigt hållbar även om spännvidden mellan försäkringsföretagen är stor. Den låga statsskulden bidrar till förtroendet för statens krishanteringsförmåga och minskar risken för att en finansiell kris ska inträffa, eftersom marknaden vet att staten har en finansiell styrka att hantera krisen. Regeringen redovisar ett antal indikatorer som beskriver hur stabiliteten i det finansiella systemet har utvecklats , såsom bankernas tillgångar i förhållande till bruttonationalprodukten (BNP), bankernas marknadsfinansiering, hushållens skulder och nivån på statsskulden. Riskerna har minskat, men vissa kvarstår gav penningpolitiska stimulanser från både den amerikanska och den avsedd effekt. Läget på de internationella finansiella marknaderna var mindre stressat 2013 än 2012. Det kvarstår dock risker i det svenska banksystemet. Det svenska banksystemet är stort i förhållande till landets BNP i jämförelse med många andra länder. De svenska bankkoncernernas samlade tillgångar i och utomlands uppgick av svensk BNP. Det svenska banksystemet är också starkt integrerat, vilket gör att problem i en bank lätt kan spridas till andra delar av banksystemet genom exponeringar eller genom att förtroendet minskar. Vid en finansiell kris kan kostnaderna för samhället bli mycket stora. En av riskerna i det svenska banksystemet bedöms vara den förhållandevis stora användningen av marknadsfinansiering. En allt större andel av marknadsfinansieringen sker i utländsk valuta, vilket gör att bankerna är beroende av att den internationella kapitalmarknaden fungerar. Den ökade marknadsfinansieringen i utländsk valuta är det främsta skälet till att ökat valutareserven med . För att öka bankernas interna motståndskraft mot störningar på den internationella kapitalmarknaden har beslutat om likviditetskrav i både euro och dollar. De fyra storbankerna uppfyller med marginal både kapital- och likviditetstäckningskraven. Hushållens skuldkvot, dvs. skulderna som andel av disponibelinkomsten, har i stort sett varit . Åren steg den kraftigt. En tänkbar anledning till att skuldkvoten legat stilla är enligt regeringen det bolånetak som införde 2010. Även den allmänna debatten om hushållens skulder kan ha påverkat utvecklingen. införde ett golv på av riskvikterna på bankernas bolån, vilket innebär att bolåneinstituten behöver hålla mer kapital för sin utlåning. Statsskulden är låg både ur ett historiskt och ett internationellt perspektiv. Regeringen menar att den låga statsskulden har gynnat under finanskrisen, bl.a. ökar en låg statsskuld förtroendet för statens förmåga att hantera en kris. Det minskar även risken för att en finansiell kris ska uppstå, eftersom marknaden vet att staten har en finansiell styrka att hantera krisen. God motståndskraft i ett koncentrerat banksystem I och med att har ett koncentrerat banksystem som är stort i relation till storleken på den svenska ekonomin är det viktigt att bankerna har tillräckligt med eget kapital för att kunna hantera problem. Ett vanligt mått som används för att studera en banks kapitalstyrka är den s.k. kärnprimärkapitalrelationen. De svenska storbankerna har fortsatt att förbättra sina kärnprimärkapitalrelationer . Storbankerna uppfyller de högre kapitalkrav som ska gälla . genomför stresstester av bankernas motståndskraft vid en försämrad konjunktur. Slutsatsen av stresstest var att storbankerna har god motståndskraft. Efter avdrag för effekterna av kommande regelverksförändringar skulle däremot inte alla banker ha kapitalnivåer som fullt ut täcker de buffertkrav som planeras. bedömer dock att samtliga banker har goda möjligheter att uppnå tillräckliga kapitalnivåer, eftersom de har en hög underliggande lönsamhet och god kapitalberedskap. Långsiktigt hållbar finansiell ställning i försäkringsföretagen Även försäkringsföretagens förmåga att möta sina finansiella åtaganden är avgörande för att upprätthålla stabiliteten i det finansiella systemet. Därför är det viktigt att företagen har en solvenskvot som är långsiktigt hållbar och att de tillgångar som företagen förvaltar är skyddade. Av skrivelsen framgår att solvenskvoterna har stigit 2013 jämfört med . Det s.k. trafikljuset är en del av metodik för att utöva tillsyn över svenska försäkringsföretag. Trafikljuset mäter hur företagen klarar exponeringen mot finansiella risker och försäkringsrisker. Syftet är att i ett tidigt skede kunna identifiera företag som tagit så stora risker att de inte med fullgod säkerhet kan uppfylla sina åtaganden. Trafikljuskvoten har varit i stort oförändrad . Även i stressade tider har försäkringsföretagens solvens således varit relativt god. Delmål: Ett högt ömsesidigt förtroende mellan de företag som verkar på de finansiella marknaderna är en förutsättning för finansiell stabilitet. Likaså är det centralt att konsumenterna känner förtroende för finansmarknadernas aktörer; brist på förtroende minskar utbudet av kapital och leder till en sämre resursallokering. För att företagen effektivt ska kunna bekämpa penningtvätt och finansiering av terrorism är det viktigt med en god kännedom om och ett högt förtroende för kunderna. Regeringens bedömning av förtroendet på finansmarknaden Regeringens bedömning är att förtroendet mellan aktörerna på de finansiella marknaderna har förbättrats och att det nu är relativt högt. De åtgärder som vidtagits i syfte att stärka ramverket för finansiell stabilitet har bidragit till detta. Konsumenternas förtroende för finansmarknaden har däremot minskat något , trots att regeringen vidtagit flera åtgärder för att stärka konsumenten i förhållande till finansmarknadens aktörer. Utbudet av tjänster och aktörer på det finansiella området liksom de finansiella produkternas komplexitet ökar dock kontinuerligt. Detta gör att regeringen anser att arbetet för att stärka konsumenterna och ge dem rätt förutsättningar att kunna göra välgrundade och välinformerade val behöver fortsätta. Arbetet och insatserna för att stärka de preventiva åtgärderna för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism bör enligt regeringen också förstärkas ytterligare. Mer målmedvetna och riktade åtgärder är motiverade inte minst mot bakgrund av att flertalet företag i undersökningar uppvisat svårigheter att identifiera och hantera riskerna för penningtvätt och finansiering av terrorism i den egna verksamheten. I avsnittet beskriver regeringen hur förtroendet har utvecklats både ur ett marknads- och ett konsumentperspektiv. De förtroendeindikatorer som visas mellan marknadsaktörer är den s.k. TED-spreaden (skillnaden mellan interbankräntan och räntan på statsskuldväxlar på samma löptid), räntedifferensen mellan statsobligationer och bostadsobligationer (s.k. bospread) samt volatilitet på obligations- respektive aktiemarknaden (VIX). De indikatorer som används för att visa vilket förtroende konsumenterna har är nöjdhet med bolån, värdepapper och livförsäkring. Bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism är enligt regeringen nära sammanknuten med frågan om förtroende även om detta inte kan mätas i en enskild indikator. Regeringen menar även att det finns en rad omvärldsfaktorer som påverkar uppfyllelsen av delmålet, t.ex. har statsskuldskrisen i euroområdet haft en avgörande betydelse för hur TED-spreaden, bospreaden och obligationsmarknadsvolatiliteten har utvecklats . Minskad oro och risk på räntemarknaden Volatiliteten och storleken på TED-spreaden signalerar hur väl penningmarknaden fungerar. Den svenska TED-spreaden sjönk från de höga nivåer som rådde under finanskrisen . sjönk ränteskillnaden successivt till nivåer som rådde före krisen. Bospreaden avspeglar investerarnas syn på den svenska marknaden för bostadsobligationer jämfört med svenska statsobligationer. Förtroendet för svenska bostadsobligationer har gradvis stärkts . har bospreaden fortsatt minska. Det har skett en minskning av volatiliteten på obligationsmarknaden . Risken på den svenska obligationsmarknaden har återgått till ett mer normalt läge. Minskad volatilitet på aktiemarknaden I syfte att illustrera förtroendet på aktiemarknaden redovisas volatiliteten på Stockholmsbörsen . Den implicita volatiliteten sjönk gradvis , steg återigen för att falla tillbaka .