bet · H101SoU10 · 2014-03-05 00:00:00 — Enligt uppgift från SKL pågår arbetet med en rapport och som beräknas vara färdig tidigast . I Assisterad befruktning – etiska aspekter (Smer 2013:01) behandlas bl.a. frågan om assisterad befruktning för ensamstående. I denna del gör rådet följande överväganden och ställningstaganden (s. 211): Rådet vill framhålla vissa frågor av etisk karaktär som bör beaktas vid verkställandet av beslut om att ensamstående ska ges möjlighet till assisterad befruktning. Dessa frågor handlar bl.a. om olika konsekvenser av ensamståendes tillgång till olika behandlingsmetoder. Assisterad befruktning för ensamstående bör föregås av en särskild bedömning utifrån ett barnperspektiv, där bl.a. kvinnans sociala nätverk ska beaktas. Det finns även anledning att överväga om spermiedonatorer bör ges särskild möjlighet att samtycka till donation till ensamstående kvinnor. Rådet vill framhålla att det är viktigt att omgående stödja forskning och uppföljning av barn som tillkommer genom assisterad befruktning till ensamstående kvinnor. Det är viktigt att följa upp den psykologiska och sociala utvecklingen hos dessa barn för att kunna förutse om det finns behov av särskilda insatser och stöd till denna grupp. I samma rapport behandlas också frågan om nedfrysning av befruktat ägg och könsceller. I denna del anser rådet att den nuvarande tidsgränsen för frysförvaring av befruktade ägg bör förlängas (s. 138). I enlighet med utskottets förslag beslutade att tillkännage att regeringen skyndsamt ska återkomma med lagförslag som innebär att ensamstående kvinnor ges rätt till assisterad befruktning samt att frågor om surrogatmoderskap utreds förutsättningslöst (bet. 2011/12:SoU26, rskr. 2011/12:180). Utskottet konstaterar att regeringen tillsatte Utredningen om utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet (dir. 2013:70). När det gäller ensamståendes möjligheter till assisterad befruktning ska utredaren lämna förslag som ger ensamstående möjlighet till assisterad befruktning i motsvarande utsträckning som gifta par och sambor, samt ta ställning till vilka ändringar som behöver göras i lagstiftningen om assisterad befruktning och tillämpningen av denna till en ordning där en ensam tilltänkt förälder avser att genomgå behandlingen. Utskottet utgår från att regeringen därefter skyndsamt återkommer till med ett lagförslag i enlighet med tillkännagivande . Utskottet anser därmed inte att det är nödvändigt för att ta något initiativ med anledning av motionerna 2013/14:So301 (MP) yrkande 2, 2013/14:So387 (FP), 2013/14:So574 (M) och 2013/14:So657 (S) yrkande 55 som får anses åtminstone delvis tillgodosedda. När det gäller motionsyrkanden om ägg- och spermadonation konstaterar utskottet att samma utredning har i uppdrag att ta ställning till om det vid assisterad befruktning ska krävas att barnet har en genetisk koppling till den eller de tilltänkta föräldrarna (dir. 2013:70). Om utredaren anser att det bör finnas en genetisk koppling ska utredaren ta ställning till om äggdonation ska tillåtas inom ett äktenskap eller samboskap. Mot denna bakgrund anser utskottet inte att det finns skäl för att ta ytterligare initiativ. Motion 2013/14:So202 (V) yrkande 2 får anses åtminstone delvis tillgodosedd och avstyrks. När det gäller ett motionsyrkande om en omprövning av tiden för nedfrysning av befruktade äggceller konstaterar utskottet att SKL har gett Nationella i uppdrag att göra en nationell kartläggning och ta fram gemensamma nationella tolkningar av frysförvaring av embryon avseende omfattning, rutiner i landstingen etc. En rapport kommer att presenteras . Utskottet konstaterar också att har behandlat frågan i sin rapport – etiska aspekter. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ. Motion 2013/14:So669 (C) får anses i huvudsak tillgodosedd och avstyrks. Utredningen om utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet har även i uppdrag att analysera och allsidigt belysa frågan om surrogatmoderskap och ta ställning till om surrogatmoderskap i någon form ska tillåtas i . I uppdraget ingår att undersöka i vilken omfattning surrogatmoderskap efterfrågas i och bedöma om detta kan mötas av en reglering som är juridiskt, etiskt, medicinskt och i övrigt acceptabel. Om utredaren anser att surrogatmoderskap ska tillåtas i ska utredaren bl.a. ta ställning till i vilka fall och under vilka förutsättningar surrogatmoderskap ska kunna genomföras och föreslå hur en heltäckande reglering av surrogatmoderskap ska utformas. Utskottet anser att motion 2013/14:301 (MP) yrkande 8 därmed får anses tillgodosedd. Motion 2013/14:So517 (KD) om att i lagstiftningen tillvarata barnets rätt till kännedom om båda sina föräldrar anser utskottet också får anses tillgodosedd genom utredningens uppdrag. Abort för utländska kvinnor Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om abort för utländska kvinnor. Jämför reservation 35 (V). I partimotion 2013/14:So400 av m.fl. (V) yrkande 38 begärs ett tillkännagivande om information om svensk abortlagstiftning. Motionärerna anför att regeringen bör genomföra en satsning på att informera om svensk abortlagstiftning i länder i vårt närområde där abort är förbjudet. I yrkande 39 begärs ett tillkännagivande om att utreda abortverksamhet i vissa landsting för utländska kvinnor. Förutom de allmänna reglerna om hälso- och sjukvård som finns i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) finns det bestämmelser om abort i abortlagen (1974:595) och i föreskrifter om abort (SOSFS 2009:15 [M]). I abortlagen anges att om en kvinna begär att hennes havandeskap ska avbrytas får en abort utföras om åtgärden vidtas före utgången av den 18:e havandeskapsveckan och den inte på grund av sjukdom hos kvinnan kan antas medföra allvarlig fara för hennes liv eller hälsa (1 §). Efter utgången av den 18:e havandeskapsveckan får aborter utföras endast om ger kvinnan tillstånd till åtgärden. Sådant tillstånd får lämnas endast om synnerliga skäl föreligger för aborten. I och med en lagändring har kvinnor som inte är svenska medborgare eller bosatta i rätt att få abort utförd i landet utan särskilt tillstånd. Finansieringen av och betalningen för en abort ska ske enligt de generella regler som gäller när utländska personer får hälso- och sjukvård i . Landstingens kostnader för vården ersätts således antingen av personens sjukvårdsförsäkring i hemlandet eller av personen själv, beroende på vilka regler som gäller i det enskilda fallet. Bakgrund och pågående arbete m.m. behandlade socialutskottet regeringens proposition 2006/07:124 Abort för utländska kvinnor och förebyggande av oönskade graviditeter (bet. 2007/08:SoU4, rskr. 2007/08:29). anförde bl.a. följande i sitt ställningstagande (1 res. V i dessa delar): Utskottet välkomnar regeringens förslag att i abortlagen (1974:595) ta bort kravet att kvinnan ska vara svensk medborgare eller bosatt i för att genomgå abort eller avbrytande av havandeskap. Det är vidare positivt att propositionen tydligt anger att utländska kvinnor som genomgår abort i ska erbjudas samma omhändertagande som svenska kvinnor, samt att de generella reglerna för ersättning av kostnader för hälso- och sjukvård när en utländsk person får vård i ska gälla. Utskottet anser att det är viktigt med god kunskap om svensk lagstiftning i andra länder. Information finns t.ex. att tillgå via ambassader och konsulat. Utskottet ställer sig dock inte bakom motionerna []. Utskottet delar uppfattningen att det är viktigt att följa konsekvenserna av lagändringen och välkomnar en utvärdering. Utskottet anser att det vore värdefullt om den frågeställning om ekonomiska villkor som tas upp i motion [] inbegrips i utvärderingen. Med det anförda får motionen anses delvis tillgodosedd. Mot bakgrund av den ändrade lagstiftningen fick regeringens uppdrag att för samla in statistik över antalet utländska kvinnors aborter i . Rapporten aborter i publicerades . Resultatet visade att 132 aborter utfördes vid 29 av totalt 106 abortkliniker. Den största andelen aborter utfördes på kvinnor från (), följt av från länder inom EU utom () och (). av det totala antalet aborter utfördes på kvinnor från . Mer än hälften, , av aborterna genomfördes i tidig graviditet, dvs. före utgången av den nionde (9+0) graviditetsveckan, och knappt var fjärde abort utfördes efter vecka nio (9+0) men före utgången av den tolfte veckan, (12+0), . Andelen sena aborter, utförda efter utgången av den tolfte veckan, var . Vid de flesta aborter, 126 av 132, hade kvinnan fått information i samband med åtgärden. Vid av aborterna hade kvinnan varit på stödsamtal och vid på efterkontroll. Utskottet står naturligtvis bakom den ändring i abortlagen (2007:998) som gör det möjligt för kvinnor som inte är svenska medborgare eller bosatta i att få abort utförd i landet utan särskilt tillstånd. Utskottet vidhåller att det är viktigt att det finns kunskap om svensk lagstiftning i andra länder. bör dock inte ta något initiativ med anledning av motion 2013/14:So400 (V) yrkandena 38 och 39. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om organ- och kroppsdonation. Jämför särskilt yttrande 11 (S, MP, V). I kommittémotion 2013/14:So657 av m.fl. (S) yrkande 18 begärs ett tillkännagivande om organdonation. Enligt motionärerna är det angeläget att den översyn av nuvarande regler och hantering som pågår leder fram till förslag om hur fler organ ska kunna tillvaratas och användas för donation. I motion 2013/14:So621 av Finn m.fl. (M) begärs ett tillkännagivande om ytterligare en översyn av rutinerna för organdonationer. Motionärerna anför att det fortfarande förekommer en brist på organdonationer i landet samt längre transplantationsköer och vill att regeringen, trots pågående arbete, överväger möjligheten att se över behovet av ytterligare en översyn av rutinerna för organdonationer. I motion 2013/14:So520 av (KD) begärs ett tillkännagivande om behovet av fler kroppsdonationer till universitetssjukhusen. Motionären anför att den pågående utredningen bör få i tilläggsuppdrag att titta på frågan om kroppsdonation. behandling och pågående arbete behandlade motioner om organdonation i betänkandet Organdonationsfrågor (bet. 2011/12:SoU9, rskr. 2011/12:122). Utskottet anförde då följande: Den medicinska utvecklingen går mycket snabbt och aktualiserar olika etiska, samhälleliga och juridiska frågeställningar. kan grundläggande etiska frågeställningar både för den enskilde och för samhället behöva belysas. Det kan vara frågor som har betydelse för den personliga integriteten eller som påverkar synen på människovärdet. Lagstiftning som har betydelse för området är bl.a. hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), lagen (1987:269) om kriterier för bestämmande av människans död och lagen (1995:831) om transplantation m.m. Hälso- och sjukvårdslagen trädde i kraft , lagen om kriterier för bestämmande av människans död trädde i kraft och lagen om transplantation m.m. trädde i kraft . Utskottet har i avsnittet Gällande rätt ovan redogjort för huvuddragen i olika regelverk. Genom transplantation kan människor få ett bättre liv och fler liv kan räddas. En förutsättning för transplantation är att det finns människor som vill donera sina organ och vävnader. Flera opinionsundersökningar har visat att åtta av tio svenskar är positiva till att donera organ och vävnader efter sin död. i – En sammanställning av dödsfall inom intensivvården visar på ett trendbrott ; fler möjliga hade en känd inställning till donation och färre närstående lade in sitt veto när donationsviljan hos den avlidna personen var okänd. Det finns således en klar vilja att donera, men tillgången till organ räcker inte för att fylla behovet för alla de patienter som väntar på en transplantation. Under allmänna motionstiden väcktes ett tiotal motioner om olika organdonationsfrågor. För att bredda kunskapsunderlaget inför beredningen av dessa har utskottet kallat till sig företrädare för och . Vidare har företrädare för vid Organisationen för organdonation lämnat information till utskottet. Utskottet noterar att , mot bakgrund av den kunskapsutveckling som skett, anser att en översyn av regelverket är nödvändig (prot. Av redovisningarna inför utskottet har det framkommit att det behövs en översyn för att bättre kunna tillgodose behovet av organ för donation. Sammanfattningsvis drar utskottet slutsatsen att det finns vissa otydligheter på området som kan gälla såväl regelverket som rutiner och organisationsfrågor. Utskottet anser att det är mycket angeläget med en översyn i enlighet med vad som sagts i syfte att förbättra tillgången på organ och vävnader för donation. Utskottet välkomnar därför att regeringen som en inledning på ett sådant arbete hade ett möte med experter och sakkunniga på området . Utskottet har därtill fått veta att regeringen har inlett ett arbete med att ta fram en plan för det fortsatta arbetet. Utskottet anser att regeringen ska återkomma till senast innan sommaruppehåll 2012 med en redovisning av en plan för vilka åtgärder som krävs i det fortsatta arbetet i syfte att förbättra tillgången på organ och vävnader för donation. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av vissa donations- och transplantationsfrågor (dir. 2013:25). De områden som omfattas är information till allmänheten samt dess möjlighet att ta ställning till donation, vårdgivarnas organisation och arbetssätt och deras betydelse för donations- och transplantationsverksamheten, förutsättningarna att bedriva donationsfrämjande insatser i vården samt uppgiftsutbytet med Scandiatransplant. Syftet med utredningen är enligt direktiven att säkerställa en fortsatt välfungerande donations- och transplantationsverksamhet i samt att möjliggöra ett ökat antal och tillgängliga organ. lämna förslag på hur informationen till allmänheten kan förbättras samt hur förutsättningarna för enskilda personer att göra sin vilja känd kan förenklas bedöma vilket kunskapsstöd vårdgivarna behöver i fråga om organisation och arbetssätt göra en bedömning av förutsättningarna för donationsfrämjande insatser i vården göra en översyn och ta fram förslag till reglering av uppgiftsutbytet med Scandiatransplant. fick utredningen ett tilläggsdirektiv (2014:9) i vilket tiden fram till det första redovisningstillfället förlängdes som längst till . Redovisningen, som ska ske i rapportform, ska innehålla en beskrivning av nuvarande ansvarsfördelning mellan olika aktörer gällande information till allmänheten och professionen en genomgång av de alternativ som finns för enskilda att göra sin vilja känd en kartläggning av i vilka sammanhang som donationsfrågor på ett mer rutinmässigt sätt skulle kunna aktualiseras. Det som återstår av uppdraget, dvs. att bedöma förutsättningarna för den enskilde att göra sin vilja känd, ska redovisas i slutredovisningen . behandlade utskottet motionsyrkanden om organdonation i betänkandet Hälso- och sjukvårdsfrågor (2012/13:SoU13). Utskottet anförde då bl.a. följande (s. 58, inga reservationer): Utskottet drog slutsatsen att det fanns vissa otydligheter på området för organdonation som kan gälla såväl regelverket som rutiner och organisationsfrågor (bet. 2011/12:SoU9). Utskottet ansåg därför att det var mycket angeläget med en översyn i syfte att förbättra tillgången på organ och vävnader för donation och föreslog ett tillkännagivande till regeringen. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2011/12:122). Mot denna bakgrund ser utskottet mycket positivt på och välkomnar att regeringen nu har beslutat att tillsätta en utredning om donations- och transplantationsfrågor. Resultatet av utredningens arbete bör avvaktas. Utskottet drog slutsatsen att det fanns vissa otydligheter på området för organdonation som kan gälla såväl regelverket som rutiner och organisationsfrågor (bet. 2011/12:SoU9). Utskottet ansåg därför att det var mycket angeläget med en översyn i syfte att förbättra tillgången på organ och vävnader för donation och föreslog ett tillkännagivande till regeringen. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2011/12:122). beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av vissa donations- och transplantationsfrågor (dir. 2013:25). De områden som omfattas är information till allmänheten samt dess möjlighet att ta ställning till donation, vårdgivarnas organisation och arbetssätt och deras betydelse för donations- och transplantationsverksamheten, förutsättningarna att bedriva donationsfrämjande insatser i vården samt uppgiftsutbytet med Scandiatransplant. Syftet med utredningen är enligt direktiven att säkerställa en fortsatt välfungerande donations- och transplantationsverksamhet i samt möjliggöra ett ökat antal och tillgängliga organ. Vid sammanträdet informerades utskottet om den pågående utredningen. Utskottet ser mycket positivt på att donations- och transplantationsfrågorna utreds och ser fram emot att ta del av utredningens resultat. Motionerna 2013/14:So621 (M) och 2013/14:So657 (S) yrkande 18 avstyrks i avvaktan på detta. Även motion 2013/14:So520 (KD) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om medicin-etik. I motion 2013/14:So469 av och (båda KD) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om sjukvårdens uppgift i livets tjänst. Motionärerna anför bl.a. att medicinska landvinningar medför ett stort ansvar. Detta kan i vissa fall innebära begränsningar i den medicinska forskningen och utvecklingen, då det inte alltid är etiskt självklart att allt som medicinskt kan göras ska göras. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om ett opolitiskt medicinsk-etiskt råd. Det bör utredas varför har politiskt valda företrädare med syfte att skapa ett opolitiskt medicinsk-etiskt råd i likhet med andra länder. Bakgrund och pågående arbete m.m. I socialutskottets betänkande om vissa medicinsk-etiska frågor (1984/85:SoU4)4[ Rskr. 1984/85:23.] begärdes ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt skulle överväga lämplig form för ett kontinuerligt informations- och åsiktsutbyte i fråga om sådan medicinsk forskning och behandling som kan anses känslig för den mänskliga integriteten eller påverka respekten för människovärdet (s. 2). Enligt utskottet behövdes ett permanent medicinsk-etiskt organ, gärna med tvärvetenskaplig inriktning, där bl.a. parlamentariker, sjukvårdsansvariga, forskare och teologer kan samråda i medicinsk-etiska frågor och där grundläggande gemensamma värderingar kan formuleras. (Smer) inrättades av regeringen . Dess uppgift är att ge vägledning till regeringen och . Rådet ska mot bakgrund av den snabba utvecklingen bedöma konsekvenserna för människovärdet och den mänskliga integriteten i samband med medicinsk forskning, diagnostik och behandling. I rådet ingår ordförande, sju företrädare för de politiska partierna och tio sakkunniga. var efter det andra landet i som etablerade ett rådgivande nationellt organ. har flera europeiska länder inrättat en motsvarande funktion. är dock det enda landet som har politiskt valda företrädare i sitt råd. beslutade att vårdgivaren ska göra en etisk bedömning innan nya diagnos- eller behandlingsmetoder som kan ha betydelse för människovärde och integritet börjar tillämpas i hälso- och sjukvården. Bedömningen ska göras utifrån både individ- och samhällsetiska aspekter. Ansvaret regleras genom 2 h § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) (prop. 2009/10:83, bet. 2009/10:SoU8, rskr. 2009/10:213). anförde bl.a. följande i sitt ställningstagande: Utskottet välkomnar förslaget att en etisk bedömning ska göras innan nya diagnos- eller behandlingsmetoder som kan ha betydelse för människovärde och integritet börjar tillämpas i hälso- och sjukvården. Det är viktigt att en övergång till nya metoder föregås av noggranna etiska överväganden av de konsekvenser som kan uppstå för olika grupper i samhället. Vidare är det angeläget att den etiska bedömningen och analysen blir regel överallt inom hälso- och sjukvården. Det är vårdgivaren som ska se till att den aktuella diagnos- eller behandlingsmetoden har bedömts från individ- och samhällsetiska aspekter. Utskottet anser liksom regeringen att nya diagnos- och behandlingsmetoder bör införas på ett ordnat och öppet sätt. Utskottet påminner om bestämmelsen 2 h § hälso- och sjukvårdslagen som gäller , dvs. att vårdgivaren innan en ny diagnos- eller behandlingsmetod som kan ha betydelse för människovärde och integritet börjar tillämpas i hälso- och sjukvården ska se till att metoden har bedömts från individ- och samhällsetiska aspekter. Utskottet delar inte motionärernas bedömning om en annan sammansättning av det . Motion 2013/14:So469 (KD) yrkandena 2 och 3 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om blodtransfusion. Jämför reservation 36 (S). I motion 2013/14:So495 av (S) begärs ett tillkännagivande om behovet av att införa ett NAT-system (nucleic acid testing) vid blodtransfusioner. Motionären anför att regeringen bör ge ett uppdrag att granska och överväga förslaget till NAT-system för ökad patientsäkerhet. Kvalitet och säkerhet kring hanteringen av blod och blodkomponenter som ska användas för transfusion på människor regleras av och rådets direktiv /98/EG om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för insamling, kontroll, framställning, förvaring av humanblod och blodkomponenter samt av lagen (2006:496) om blodsäkerhet. trädde nya föreskrifter (SOSFS 2009:28) om blodverksamhet i kraft. Författning innehåller kompletterande föreskrifter till lagen (1995:831) om transplantation m.m. och lagen (2006:496) om blodsäkerhet. Den syftar till att med respekt för den enskilda människans integritet säkerställa att blod och blodkomponenter håller hög kvalitet och säkerhet för att förhindra att smitta eller sjukdom överförs vid användning på människor (transfusion). publicerade av blodgivare – kunskapsunderlag från experter. Rapporten togs fram i samband med revideringen av föreskrifter om blodverksamhet (SOSFS 2009:28). Av rapportens sammanfattning framgår bl.a. följande: I sjukvården behöver blod och blodkomponenter transfunderas i samband med större kirurgiska ingrepp, trauman och olycksfall, brännskadebehandlingar, tumör- och leukemibehandlingar, förlossningsblödningar, blodbyte på nyfödda, prematuritet och andra orsaker till akut och kronisk anemi. Det har uppskattats att mellan cirka en tredjedel och 80–av de givna transfusionerna är direkt livräddande på mycket kort sikt. I används serologiska testmetoder för sållningstesten av blodgivare. Det innebär att de smittsamma fönsterperioderna bedöms vara för HIV (kombinerat ag/ak-test), för hepatit B (antigentest) och för hepatit C (antikroppstest). Om de serologiska testmetoderna kompletteras med individuell NAT-testning av varje blodtappning minskar fönsterperioderna med för HIV, för hepatit B och för hepatit C. Att införa NAT innebär dock kraftigt ökade kostnader. Den årliga kostnadsökningen i för sållningstest vid tillägg av NAT skattas till , exklusive stora initiala kostnader för att byta till en annan metod samt för ev. logistik och omorganisation. Den beräknade kostnaden för tillägget av NAT blir då per förhindrad virusöverföring respektive per vunnet QALY (kvalitetsjusterat levnadsår). I stället för NAT kan man införa ett kombinerat test med antikropp plus antigen för att testa mot HIV, och många laboratorier har redan gått över till ett sådant kombinerat test. Detta innebär en kortare fönsterperiod med lägre smittöverföringsrisk utan några högre kostnader än , jämfört med ett antikroppstest. kan även ett kombinerat antigen antikroppstest för hepatit C komma att finnas, och kan då efter utvärdering övervägas för blodscreening verksamheten. I den nya föreskriften (SOSFS 2009:28) har kraven på hiv-test ändrats så att man måste använda kombinerade test där blodgivaren testas för både antikropp och antigen för hiv. Detta har medfört att den s.k. fönsterperioden har förkortats.