bet · H101FöU12 · 2014-06-03 00:00:00 — Men om man bara är intresserad av en sak - vilket jag i grund och botten är - nämligen om de fem partier som står bakom är beredda att ta ansvar för den här rapporten eller inte, då kommer frågan: Är vi beredda att göra upp ekonomiskt för att klara det? har vi inte löst den knuten, och jag anser alltså att och de övriga borgerliga partierna inte har skött sina kort på den kanten. Ni har lagt orealistiska bud. Ni har inte en genomtänkt syn på ekonomin. Vi har lagt oss en bit högre eftersom vi anser att det är nödvändigt.Om ni vill ta ansvar kan ni göra upp det här med oss . Jag anser att ni har en hemläxa när det gäller det. Sedan kan jag tycka att det finns andra partier som också har en hemläxa på en hel del områden när det gäller försvars- och säkerhetspolitik. Så ser det politiska fältet ut. Men om ni är beredda att ta ansvaret inleder ni en ny förhandling med oss, och då kommer ni med något annat än när vi föreslår 900 miljoner. När talar försvarspolitik inleder han med "jag" och väldigt sällan med "vi". Det säger något om höstens val.När Socialdemokraterna vill göra upp är det inte med de partier som partiledare säger att man vill bilda regering med, utan det är med oss andra. Jag gör gärna upp. Vi kan gärna träffa breda överenskommelser. Men då får ni börja göra upp själva, på er kant. Vad är det för mandat ni söker väljarnas förtroende för egentligen?Försvarsberedningen är över. Den har presenterat sin slutrapport. ska den finansieras. Vi lärde oss i valet att det som står i rapporten inte spelar så stor roll om man inte är beredd att öppna plånboken också. Vi var eniga redan då, men ändå gick oppositionspartierna till val på en ram som var 2 miljarder lägre.Ni snirklar runt kärnfrågan. Vad är egentligen ert besked till väljarna inför valet? Den frågan undviker med klinisk precision. svar om vad ett eventuellt maktskifte skulle innebära för försvarets ekonomi och vad de rödgrönas ekonomiska ram skulle vara är lite som att skjuta med en revolver: Det låter jättemycket, det smäller en massa och det är mycket krut, men det är väldigt få kulor. Det var spännande att höra . Jag vet inte riktigt vad essensen var i det anförande som han höll. Men nog om detta.Riksrevisionen har ett flertal gånger gett Försvarsmakten och regeringen svidande kritik för att de inte har följt upp beslut på ett tillfredsställande sätt. Det gäller ett antal områden.I den här granskningen har granskat om Försvarsmakten har haft förmåga att uthålligt genomföra insatser i den mängd och inriktning som regering och riksdag har beslutat. Den stora frågan som vi politiker och allmänhet har ställt är: Vad får Försvarsmakten för de ca 42 miljarder som de får i budgeten?Har Försvarsmakten förmåga att uthålligt över tiden och effektivt genomföra insatser i den omfattning och med den inriktning som riksdag och regering har beslutat? Har regeringen gett Försvarsmakten tillräckliga förutsättningar att planera och genomföra en insatsverksamhet av hög kvalitet över tiden samt redovisat resultat för ?Riksrevisionen har också granskat om det har funnits tillräckligt mycket personal för de insatser som behövs. Svaret på alla dessa frågor är nej. bedömning är att man varken eller kommer att kunna nå upp till de krav på insatsverksamheten som regeringen och har beslutat. De ca 100 miljarder som regering och riksdag har beslutat att satsa på det nya JAS-planet skulle kunna användas bättre, bland annat till att försöka få tillräckligt med personal till Försvarsmakten. Det fattas ca 8 000 soldater och annan personal i Försvarsmakten . Hur alla dessa poster ska kunna tillsättas inom är mycket svårt att se i dag.Personalfrågan är definitivt den enskilt viktigaste frågan som Försvarsmakten har att lösa . Det sade till och med vår försvarsminister vid den senaste debatten vid Folk och försvar. Utan kompetent personal spelar det ingen roll vilken typ av materiel vi har. Fattas det personal och soldater kan vi ändå inte utnyttja materielen på ett tillfredsställande sätt.Svensk försvars- och säkerhetspolitik har åkt bergochdalbana. skulle skyddet av helt utgå från internationella insatser: Försvaret av skulle börja i . har skutan vänt . ska skyddet av helt och hållet utgå från . Det är en politik som inte inger någon trovärdighet. Det handlar naturligtvis om både och. Vi måste vara ute på internationella uppdrag som vi ska försvara på ett tillfredsställande sätt.Sverige måste naturligtvis stå upp för våra vackra ord i utrikesdeklarationen och vara aktivt i fredskampen runt om i världen. Då måste vi i på ett mer adekvat sätt vara delaktiga just i internationella insatser och bidra med fredsbevarande trupper. Även här har sett att vi inte lever upp till de mål som vi har satt upp. Allt detta ska, tycker vi i , naturligtvis vara i FN-regi.När det gäller just våra bidrag till FN-ledda operationer är det en dyster läsning vi kan ta del av. har nästan helt valt bort att delta i just FN-ledda fredsbevarande insatser. I stället har EU- eller Natoledda insatser prioriterats.Åren 1960-1964 deltog med 6 300 soldater i FN:s fredsbevarande styrkor i . Missionen var en milstolpe i de fredsbevarande operationernas historia eftersom det förutom närmare 20 000 soldater ingick en viktig civil komponent. bidrog med 1 500 personer i internationell militär tjänst, vilket faktiskt motsvarade av världens totala fredsbevarande personal.Trots diskussion och uttalade ambitioner om ökad internationalisering av försvaret har utlandsstyrkan inte växt utan varit omkring 850 personer . Antalet har sjunkit ytterligare , och var vi nere på ca 500 soldater. När vi nu tar hem våra soldater från sjunker siffran ytterligare. Vi är nu nere på den lägsta nivån sedan tidigt 1980-tal.Sedan mitten av 1990-talet har dessutom, med undantag för Liberiainsatsen 2004-2006, nästan helt upphört med att lämna truppbidrag till fredsfrämjande insatser ledda av FN. har i snitt färre än 30 personer deltagit i sådana insatser. Det rimmar illa med tanken på att FN-medlemskapet ska vara en hörnsten i svensk utrikespolitik.Den nuvarande trenden måste brytas och åter bli ett land som engagerar sig också militärt för en säkrare värld. Det stärker också svensk säkerhet. Försvarsberedningen har uttryckt att ska öka sitt deltagande i FN:s fredsfrämjande insatser. Den insikten måste också omsättas i praktiken.Fru talman! Detta var några exempel på den kritik som ger när det gäller de målsättningar som vi har haft. Vi har haft målsättningen att få ut 2 000 personer, vilket vi inte har uppnått. Det tycker jag är djupt beklagansvärt.Jag yrkar bifall till reservationen. Det fanns en hel del i anförande som jag tycker är klokt, inte minst det som gäller internationella bidrag. Att vi varit en sådan bidragsgivare är något som har utmärkt . Vi har på många olika ställen runt om i världen medverkat till fred och demokrati.Jag vill därför varna för att bara för att världen är ganska lugn just för tillfället göra kraftiga reduktioner av de internationella inslagen. Jag tror att det är ganska bra att det faktiskt finns en sådan beredskap. Vi lever i en orolig värld, och man vet aldrig vad som händer framöver. Men det var inte detta jag tänkte ställa en fråga om.I stället anknyter jag till den diskussion vi hade i det förra replikskiftet, om Försvarsberedningen och om möjligheten att göra upp. Jag undrar hur för egen del ser på det som står i beredningens rapport, till exempel när det gäller ytterligare JAS Gripen-plan.Vi har precis fått höra att det som står i slutrapporten gäller. Vi kan gå vidare; vi behöver inte tala mer om det. Den regering som kommer efter valet har oavsett politisk färg bara att förhålla sig till det som står i beredningens rapport.Delar och denna uppfattning? sade att vi för tillfället har en lugn värld. Jag vet inte om jag delar den uppfattningen. Vi har och andra oroshärdar i världen, så speciellt lugnt är det väl inte i vår omvärld.Miljöpartiet tyckte att de 2 000 personerna var en bra ambition, även om vi står bakom Försvarsberedningens råd att ta bort dem och i stället se till insatsen i sig. Det är historia, men det jag vill säga är att det är otroligt viktigt att vi är ute på internationella uppdrag. Det var detta mitt anförande till stora delar handlade om.Johan tog upp JAS Gripen. sade nej, och vi är nästan tillbaka på ruta ett. Det måste bli en lösning på JAS Gripen-affären med innan december månads utgång, annars faller det.Förslaget skickas till regeringen. sade att det är detta som gäller, men så är det väl inte riktigt. Detta skickas till regeringen som får komma med en proposition, och sedan får vi se vad det blir.Stora delar av Försvarsberedningens rapport är bra, och vi hoppas att den blir kommande regerings proposition. Det betyder dock inte att alla dessa JAS kommer att förverkligas. Det får vi se när vi kommer så långt och det blir förhandling. sade nej, och vi vet inte vad kommer att göra. Vi är som sagt tillbaka på ruta ett i denna fråga. har givetvis rätt i att vi inte lever i en lugn värld. Jag syftade snarare på truppbidragen och utvecklingen där. Det är dessutom skönt att höra bekräfta att vi har ett nytt säkerhetspolitiskt läge i vårt närområde.Åter till sakfrågan. Jag tycker att min fråga är befogad. I ett tidigare replikskifte hörde vi att det är beredningens rapport som gäller och att det inte finns så mycket att tycka och tänka om den. Varje parti och regeringsalternativ har så att säga bara genomföra det. Men säger något helt annorlunda, faktiskt raka motsatsen. Det är en bild som också har bekräftats av språkrör . Ni verkar inte alls hålla med om att det bara är att skicka beredningens rapport till nästa regering utan att det ska ske en helhetsförhandling.Jag tackar för svaret, men jag tror att det väcker betydligt fler frågor om vad som kan ske i försvarspolitiken efter höstens val, inte bara när det gäller JAS Gripen utan på en rad områden. Det vore klädsamt om det regeringsalternativ som jag har förstått att vill ingå i efter höstens val kan börja ge besked. Det återstår till valet. Jag blir lite förvånad, . Alla rapporter som skickas till regeringen är väl underlag, och sedan får vi se var underlaget tar vägen.Jag är helt övertygad om att om och Socialdemokraterna bildar regering kommer vi överens i denna fråga precis som i många andra frågor. Vi har löst denna fråga tidigare när var stödparti. Vi hade åtta budgetar med Socialdemokraterna och delvis . Därför är jag inte ett dugg orolig.Det förvånar mig att säger att det är Försvarsberedningens rapport som gäller, punkt. Ja, då kan man väl bara kopiera den.Det schweiziska folket sade nej till JAS . De ville inte ha ett plan, utan de vill satsa på skolan och annat. De valde bort JAS. Vi får se vad som händer med . Den frågan kommer tillbaka, och då får vi se var vi hamnar då.Riksrevisionens rapport visar att regeringen inte klarar av att återrapportera och hålla de löften man gett. Jag pekade på de internationella insatserna där ska bidra i större utsträckning, vilket en i stort sett enig riksdag har ställt sig bakom. Det stöter på patrull gång på gång. När det gäller FN-ledda insatser har det mer eller mindre varit en katastrof då vi i stort sett haft noll soldater i FN-regi. har dock regeringen och Försvarsberedningen lyft på detta lock, och jag ser med tillförsikt på att vi får en förändring. Världen blöder utanför vår dörr, och måste vara en del av det fredsfrämjande kittet. Då ska vi vara där ute, och det tror jag blir vår viktigaste uppgift framöver. Det svenska försvaret av är, för att använda det språk som en gång förekom i , resultatet av en långvarig söndring. och 00-talet avskaffade vi krigsplaceringarna. Vi avskaffade våra krigsförbandsövningar, det vill säga det som kallades repmånad. Vi lade ned vår försvarsplanläggning. Vi lade ned våra mobiliseringsförråd och samlade alla våra tillgångar och vår materiel i ett enda centralt förråd i . Vi avvecklade brigaderna och lade ned i stort sett vartannat militärt förband i vårt land. Denna resa, fru talman, har tagit oss dit där vi står i dag.Riksrevisionen har tagit de enda kvantitativa mål som formulerats för det svenska militära försvaret . De har låtit dessa kvantitativa mål vara utgångspunkten för hela sin revidering.Det finns skäl att påminna om att dessa mål inte enkom är förestavade av de regeringar som har funnits , utan dessa mål stod också i stora delar hela bakom när de formulerades.Inte heller i den gamla försvarsberedningen fanns det någon ur den politiska oppositionen som invände mot denna höga insatsambition som kom att bli en del av inriktningsbeslut.Jag tror att man skulle kunna landa i två vitt skilda slutsatser beträffande frågan om uthålligt eller kan ha 2 000 soldater insatta eller inte.Det första svaret är nej, det går inte. Militär prestation, inte minst när vi talar om internationell insatsmiljö, är ett processarbete som aldrig går i mål. vi har befunnit oss i har vi sett det nödvändigt att addera nya förmågor till den svenska förmågebredden. När vi har gjort det upptäcker vi att det finns andra saker som andra länder har som vi också måste ha och som vi definierar som kvalitativa eller kvantitativa brister.Jag har följt försvarspolitiken i under drygt , och jag tror mig kunna konstatera att vi aldrig riktigt går i mål. Vi politiker gör bäst i att förstå och ta till oss att detta är ett arbete utan definitiva mål.Å andra sidan kan man säga, fru talman, att självklart kan sätta in 2 000 soldater i nationella eller internationella insatser. Om bara ett halvårs tid påbörjar en beredskap inom ramen för Nordic Battlegroup 2015 där i stort sett 2 000 svenska soldater ingår, färdiga för insats inom från Bryssel.Vore den svenska staten utsatt för ett existentiellt militärt hot kan vi vara övertygade om att inte bara 2 000 soldater kan ställas på krigsfot. Vi kommer att kunna ställa minst 20 000 i hög beredskap till försvar av vårt land.Med detta sagt är det min uppfattning att den politiska styrningen, den politiska uppföljningen och ansvarsutkrävandet på försvarsområdet är mycket dåligt i Sverige.Risken, fru talman, är att den revisionsrapport som nu lämnar ifrån sig i slutändan kommer att leda till att ingen regering vågar ställa upp något mätbart mål av rädsla för att misslyckas. Då är frågan: Var detta av godo eller av ondo?Jag minns tiden när socialdemokratiska regeringar styrde försvarspolitiken. Den utvärderingsmening som alltid återkom i budgetpropositionen lydde: Vår militära förmåga måste anses tillfredsställande med hänsyn till omvärldsläget. Jag är inte säker på att det var ett tydligare uttryck för vår militära förmåga än det som har kommit senare.Torbjörn Björlund säger att det inte duger att hänvisa till det kommande försvarsbeslutet, som förmodligen anländer i propositionsform till denna kammare . Han menar att vi måste agera , före valet. Det är klart att man kanske kan hinna med lite grann under semesterveckorna , men om slutsatsen från ska omhändertas på allvar och sättas i ett sammanhang är det givet att lejonparten av arbetet måste ske i samband med beredningen av nästa försvarsbeslut.Fru talman! I det särskilda yttrande som Socialdemokraterna lägger fram säger man att man vill föra av årets anslag för internationella insatser och fördela det lika mellan förbandsanslag och materielanslag.Såvitt jag vet har den åsikten inte materialiserats i ett yrkande som har ställts under avgörande här i kammaren. Man kan, tycker jag, med rätta fråga varför yrkandet - om det är så viktigt som Socialdemokraterna tror - inte har blivit föremål för kammarens ställningstagande.Likväl, även om det hade blivit föremål för sådant ställningstagande och till hade tillförts försvarsanslaget hade det naturligtvis inte gjort någon avgörande skillnad i målet. talar själv om den problematik som uppstod när det schweiziska folket sade nej till den tilltänkta exporten av JAS Gripen version E. I sådana sammanhang är ingenting.Peter efterlyser fler svenska bidrag till FN-ledda insatser. Han kommer att bli tillfredsställd av det faktum att befinner sig av den "svenska utlandsstyrkan" just i en FN-ledd operation.Jag ska inte ge mig in i den debatt som förekommer om vad olika regeringsalternativ kan komma att presentera efter , men när jag hör säga att de nog kommer att bli överens med Socialdemokraterna ifall att de bildar regering tror jag att han har helt rätt. Frågan är bara vad man blir överens om.Fru talman! Detta tror jag är den sista debatt försvarsutskottet har , och jag vill passa på att tacka alla mina kolleger för ett gott samarbete. Jag gör detta i förvissningen att alla kanske inte återkommer till utskottet efter nästa val.Jag yrkar bifall till utskottsmajoritetens förslag. Vårt förslag om att föra över 400 miljoner från internationella anslag där pengarna inte används både till förbandsverksamhet och till materielanslag ligger med i vår vårmotion.Svaret på vårmotionen har redan kommit från försvarsministern. Hon säger att regeringen kommer att föreslå en omfördelning med 110 miljoner. Det är betydligt lägre än vad vi har föreslagit. I så fall har ni presterat ännu sämre än vår åtgärd, som du menar är så dålig. Det blir en väldigt märklig diskussion.Om vi fick en överföring med 400 miljoner skulle det resultera i avsevärda förbättringar framför allt när det gäller övningsverksamheten. Med den knappa ekonomi vi har behöver vi alltså försöka göra allt som går.Sex sju övningsdygn är vad vi har på årsbasis i många förband i Försvarsmakten . Vi borde upp i 25-30 övningsdygn. En gång i tiden - och - hade vi en ordning där vi som slutövning i förbanden hade tio plus tio övningsdygn. Då var det även övningar . Man hade tidigare alltid bataljonsövningar med 600-700 man med olika vapensystem.Är det tillfredsställande att ha en nivå med sex sju övningsdygn? Leder det till en militär förmåga som är rimlig? Detta måste anses vara ett rejält misslyckande för den försvarspolitik ni har bedrivit.Vi vill nu göra något med 900 miljoner extra . Ni föreslår 75 miljoner. Skulle inte du som har lite insikter i detta, , kunna försöka bidra och övertyga dina så kallade kamrater på allianssidan om att förnuftet nu måste gå före partitaktiken och om att ni ska inleda förhandlingar med oss? Jag kan försäkra att jag efter min skrala förmåga gör vad jag kan för att medverka till en ökad operativ förmåga i det svenska militära försvaret. Det kommer inte enbart an på antalet övningsdygn. Mycket annat krävs också.Jag har inte sagt att det är dåligt med till förbandsanslaget och materielanslaget. Det jag sade, fru talman, var att det är otillräckligt när man ser till de storheter som involveras i svensk försvarsekonomi. Jag återvände då till frågan om varför Socialdemokraterna inte har yrkat på detta på ett sätt som gör att kammaren har fått ta ställning till det.Socialdemokraterna är ett statsbärande och erfaret parti. Om detta är den bärande tråden i den nuvarande socialdemokratiska oppositionspolitiken inom försvarsområdet, varför har det inte ställts under yrkande?Peter uppehöll sig kring övningstiden för de svenska stridskrafterna. Jag delar synen att det inte finns något som egentligen berättar mer om vår militära operativa förmåga här och än just övningstid, gångtimmar och flygtimmar.I mitt anförande, fru talman, försökte jag beskriva hur det svenska försvaret har varit utsatt för en nedmontering i operativa termer. En del av den nedmonteringen handlade om att vi i mitten av 1990-talet slutade kalla in våra krigs- och insatsförband och genomföra regelrätta krigsförbandsövningar. Då hade vi tempo med både KFÖ:er och SÖF:er som alla visste hur de fungerade. Officerarna upprätthöll sin kompetens, och de värnpliktiga såg att systemet fungerade. Om man en gång tagit bort detta är det svårt att återskapa. Som jag sade ligger de 400 miljonerna i vårmotionen, som tar ställning till som en helhet. Men det finns en annan viktigare aspekt här. För vår del ingick detta i en helhetsförhandling med regeringen om försvarsekonomin.Här finns möjligheter. Vi är beredda att diskutera en bättre summa än den ökning med 1,1 miljarder som ni har erbjudit . Vi tror inte att det här är tillfredsställande, så det är bara att komma igen och sätta sig ned och förhandla med oss om detta.Jag tycker faktiskt att de fem partier i Försvarsberedningen som hade identiska skrivningar borde kunna diskutera ekonomin gemensamt. Strunta i att det är val nu! Se det långsiktigt så att vi kan lösa situationen så långt vi kan!Jag är säker på att om vi gör en uppgörelse nu sitter vi kanske där igen och är tvungna att göra kompletterande uppgörelser. Om man bara har ansvarsperspektivet framför sig borde man kunna göra upp. Jag hoppas att du, , och då skulle kunna vara en positiv part som får de lite mer övertaktiska personerna att tona ned sig och ser mer till Försvarsmaktens och landets bästa. Vi är i en sådan situation att något måste göras.Det är bra att du håller med mig om antalet övningsdygn och analysen av det. Precis som du säger står det i direkt relation till militär förmåga. Bara det visar att vi är tvungna att göra något om vi är seriösa, och det lämpar sig inte för alltför mycket av övertaktiserande på politisk nivå. Jag hoppas att du kan göra en insats där.Är berett att vara en konstruktiv kraft för att lösa upp blockpolitiken i den här frågan? Jag tillhör dem som tycker att försvar och säkerhet är alltför viktiga för att inte hanteras utifrån tämligen strikta, sakliga utgångspunkter. Emellanåt har Socialdemokraterna, jag och även andra i Alliansen haft en omfattande samsyn när det gäller vilka mått och steg som behöver vidtas inom Försvarsmakten och inom våra krigsförband på olika punkter. Men när det gäller säkerhetspolitiken och förhållande till Nato ser jag att det inte finns någon som helst förståelse för de synpunkter som mitt parti har.Jag vill gärna understryka att försvarspolitiken inte kan bedrivas skild från säkerhetspolitiken. Det är dessa politikområden tillsammans som förhoppningsvis bildar en fungerande helhet.Med detta sagt: Jag tror, fru talman, att många har funderat över klokskapen i att lägga en försvarsberedningsrapport före en allmän valdag i det här landet. Det har säkert inte befordrat saklighet och seriositet i alla delar. Jag tror att ingen kan svära sig fri från skuld för att låta valtaktiska aspekter komma in i vår debatt.Jag bedömer att det efter valet förmodligen kommer att ske omtag inom försvars- och säkerhetspolitiken. Jag lovar att ska göra vad det kan för att se till att vi får överenskommelser som är långsiktiga och hållbara, som fungerar , för att använda språkbruk, och som också tjänar vårt land och vår säkerhet på bästa sätt. I sitt anförande lyfter bland annat fram hur lägger fram bara kvantitativa mål. Det uppfattade jag var kärnan.Problemet är att vi har haft ett antal rapporter om Försvarsmaktens utveckling där man framför allt har lyft fram kvalitativa mål och förmågor. Det är en lång rad rapporter från som har pekat på de problem som vi har , de problem som har skapats av den försvarsreform som den här alliansregeringen tog initiativ till och genomförde med tre rösters övervikt. Det har också skapat de problem som vi har , menar jag.Hur ställer man sig till det? Ser inte de kvalitativa bristerna, på grund av de kvantitativa bristerna, som naturligtvis också finns? Men är det något som vi ska lyfta fram är det just att man förändrar kvaliteten. Det är också där man kommer in när det gäller regeringens enighet om försvarspolitiken. Det finns ju ett antal saker som har lyfts fram av till exempel : hur man förändrar personalförsörjningen, öppenheten att göra andra saker än precis det man har beslutat om förut, till exempel värnplikt. Partiell värnplikt är en sådan sak som kan öppna upp för en personalförsörjning som ger kvantitet och också kvalitet. Jag vet att har sagt det förut. Står ni fast vid det?Att man i försvarspolitiken aldrig riktigt kommer i mål håller jag med om. Frågan är bara: Hur långt från upploppet är vi ?