bet · H101SoU12 · 2014-03-11 00:00:00 — Men om något barn blir misshandlat eller utsatt för sexuella övergrepp eller någonting annat hemma, då är det ingen som har berättat vart vi ska vända oss. Vi behöver ha en socialtjänst som har ett betydligt tydligare uppdrag att kommunicera aktivt och uppsökande bland barn och unga. Men då måste också socialsekreterarna få reella möjligheter att göra detta. är det ju en väldigt pressad arbetssituation. På sina håll förekommer det att unga eller nyutbildade socialsekreterare får jobba med svåra barnärenden. Det är stor personalomsättning. Det är ofta också brist på introduktion. Så här får det inte vara.Vi vill förstärka rätten till introduktion. Vi vill också inrätta en avancerad specialistutbildning som kommunerna ska vara skyldiga att anordna för att stötta socialsekreterarna i deras svåra arbete. Vi vill också införa lex . Många socialsekreterare kan berätta att budgeten ibland styr mer än behov när det gäller till exempel barn. Det kan också röra sig om människor i missbruk eller annat. Vi tycker att en socialsekreterare ska kunna lägga fram vad de utifrån sin erfarenhet, yrkeskunskap och utbildning anser behöver göras. De ska ha den rätten i alla lägen. Sedan får den som ska fatta beslut tänka efter vad det är man gör. Och politiken måste då ta ett mycket tydligare ansvar.Hem för vård och boende och behandling av unga är en starkt privatiserad sektor. Vi från tycker inte att vinstintressen hör hemma när man ska ta hand om barn och unga som far illa. Det behövs stöd, utbildning och bättre kontroll av familjehemmen. Därför är det viktigt att de förslag som har lagts fram och ytterligare förslag blir verklighet. Den stora presenterade några få förslag medan de andra hamnade på hyllan.Det behövs en kampanj nationellt, regionalt och lokalt för fler familjehem. ska vara skyldig att ge utbildning innan eller i anslutning till placeringen. Familjehemsutredningarna behöver kvalitetssäkras och det behövs ett nationellt jour- och familjehemsregister. Det behövs också tydligare gränser mellan vad som är familjehem och HVB-verksamhet. Den privata konsulentverksamheten som växer fram måste kontrolleras på ett helt annat sätt än i dag.När barn utsätts för våld och övergrepp måste samhället stöd finnas där. Det behöver finnas barnahus i alla kommuner. Kvinnojourer måste få ett tillräckligt stöd för att kunna skydda både misshandlade kvinnor och deras barn. Det behövs ett nationellt kompetenscenter, ett barnfridscenter som kan samla kunskaper, erfarenheter och forskning och sprida detta för att öka kvaliteten på och andra myndigheters arbete när det gäller barn som utsatts för våld. Vi har förslag och finansiering av dem i vår budget.Till sist: Det handlar om vilket samhälle vi vill ha - ett samhälle med solidaritet och omtanke där välfärdssektorn fungerar så att inte så många människor som ramlar genom de alltför vida maskorna. Dagens motionsbetänkande som vi nu ska debattera är socialtjänstfrågor. Ser man till motionsfloran är engagemanget stort, och det är bra. Är det några frågor som ska väcka engagemang så är det väl dessa frågor. Det handlar om människor som ofta har det ganska tufft. Det är frågor som för många av oss borde få oss att inse att våra egna problem och de utmaningar som vi brottas med måste ses som riktiga i-landsutmaningar. Läser jag i motionsfloran så berörs många områden. Jag har inte för avsikt att under mina minuter här beröra alla dessa, men jag vill djupdyka i några av dem.Fru talman! Jag tänkte börja med kunskap och kompetens hos - en socialtjänst som får oförtjänt mycket kritik, trots att vi vet vilket arbete som utförs, dag ut och dag in, i det tysta och innehållande många tuffa beslut som harföregåtts av ett gediget arbete.För sen så stärkte vi kraven när det gäller socialsekreterare som ska göra detta arbete och fatta dessa svåra beslut, allt för att stärka barnens skydd och rättigheter. Vi som har besökt många socialtjänster och kommuner runt om i vårt land är också medvetna om att förutsättningarna ser väldigt olika ut. Den lilla i har med självklarhet inte alls samma möjligheter och muskler som det stora . Därför är regeringens överenskommelse med Kommuner och Landsting, att utveckla en evidensbaserad praktik för god kvalitet inom helt avgörande för att man ska få en likvärdighet för alla barn, oavsett var man bor. Mina besök runt om på socialtjänsterna i mitt eget hemlän, vittnar också om hur mycket man uppskattar detta. Vi fortsätter denna satsning även 2014. Att vi nu går ifrån hitte-på-metoder till evidens, det vill säga tittar på tillvägagångssätt som verkligen gör skillnad, är hög tid. har insatser gjorts för våra barn som i bästa fall har inneburit status quo, men i värsta fall har varit negativa. Att det kan vara helt avgörande för barnen är det inte tu tal om, men jag tror det är ytterst viktigt också för socialsekreterarna själva. Alla de socialsekreterare som jag mött vittnar om detta. Att inte behöva uppfinna hjulet själv alla gånger, att känna en trygghet i att fatta beslut och att det finns kolleger runt om i landet att få stöd av.Fru talman! Det är inte bara kompetens som är viktig. Jag skulle vilja stanna ett litet tag och beröra barnens kunskaper och kompetens - kunskaper som är nödvändiga för deras väg in i vuxenlivet. Då tänker jag inte minst på familjehemsplacerade barn och deras skolresultat. Läser vi i den statistiken är det inte särskilt upplyftande, inte minst för de barn som har placerats sent. Ungefär hälften av dessa barn är behöriga till gymnasiet. Det ser betydligt bättre ut för de barn som placeras tidigt, och det ser riktigt bra ut för adopterade barn. Ja, tänker nog många av er , vad är hönan och vad är ägget? Jag ställer mig frågan: Vad göra? Går det att göra något, oavsett om det är hönan eller ägget? Jag är övertygad om att det gör det. träffade jag den nationella samordnaren för Skolfam som bevisade att det faktiskt går att förändra. finns Skolfam i 17 kommuner i och flera är på gång. I dessa kommuner har man, likt föregångskommunen , identifierat barn som riskerar att få en skolgång som inte är speciellt bra.Tillsammans med skolan, och den aktuella familjen sätter man sig tillsammans och går igenom varje barn och utifrån det ser man vilka åtgärder som behövs för att barnet ska få den skolgång som han eller hon har rätt till. I dessa samtal är det inte enbart resurser som diskuterats utan också vilka förväntningar man har. Jag tror inte att jag är ensam om att alltför ofta mötas av att förväntningarna på barn i familjehem eller tuffa hemmamiljöer ibland är skrämmande låga, och ibland inga alls. Att det finns en tycka-synd-om-attityd och att man ibland ska vara nöjd med att har varit i skolan , om än eller två, men ändå, är enligt mitt förmenande att göra den största björntjänsten som man kan göra.För barn som fått hjälp, stöd och uppmärksamhet inom Skolfam är det irrelevant vad som är hönan och vad som är ägget. För dessa barn är resultatet att av dem är behöriga till gymnasiet. Jag kan inte annat än hålla med den rektor som jag träffade i - en rektor som är anställd av för att enbart arbeta för en lyckad skolgång för barn som riskerar att inte få den skolgång som man har rätt till. Han sade ungefär så här: För dessa barn är kanske skolan ett viktigare verktyg för att nå sina mål in än en förälder. Oavsett vad jag tycker om det så är skolan helt avgörande. Det är hög tid att följa dessa kommuners strategi. Resultaten är entydiga. Gör det inte för budgetens skull, utan gör det för barnens skull!Herr talman! gäller det - kanske det viktigaste - att gå från ekonomiskt bistånd till arbete. I reservation 8 av och Socialdemokraterna uppmanar man regeringen att bedriva en aktiv jobbpolitik. Det är ingen uppmaning som alliansregeringen behöver. Den finns där, och den bedrivs på bred front!Inom vårt eget område var det inte så länge sedan vi i denna kammare tog beslutet att det ska löna sig att gå från ekonomiskt bistånd till arbete genom att få behålla delar av biståndet upp till även om man har fått ett arbete. var inte det fallet alla gånger.Socialdemokraterna, som förtidspensionerade 140 människor per dag, har en hel del trovärdighetsarbete att göra i frågan. Det är en socialdemokrati som sade nej till samtliga jobbskatteavdrag och sedan sade ja - det kanske inte var så dumt i alla fall. Det är en socialdemokrati som vill fördyra att anställa unga, ta bort krogmoms och minska ROT- avdrag eller i alla fall RUT-avdrag.Då ställer jag mig frågan: Vad är en aktiv jobbpolitik enligt Socialdemokraternas förmenande? Är det en fyra veckors Amskurs i svetsning som ska leda till att de människor som vi ofta diskuterar inom detta utskott står närmare arbetsmarknaden?Det är människor som inte har haft ett jobb , människor som har flytt från ett land där man inte får lära sig att skriva och läsa, unga människor som har vuxit upp i hem där det bruna kuvertet från innehåller månadens enda inkomst.Just för dessa människor är jobb med låga trösklar in den enda vägen in i arbetslivet: att få möjlighet att försörja sig och bli förankrade på arbetsmarknaden, att ha makt över sin egen vardag, att slippa jobba på en svart arbetsmarknad och att vara på en arbetsmarknad där vettiga anställningsvillkor finns och kunna tjäna ihop till sin pension.Allt detta förnekar den rödgröna oppositionen människor som behöver alla möjligheter för att få fotfäste på en riktig arbetsmarknad. Att fördyra, försvåra och minska incitamenten att gå från bidrag till arbete är inte att bedriva en aktiv jobbpolitik. Att massförtidspensionera människor är inte heller rätt väg.Alliansregeringen tänker fortsätta på den inslagna banan, som har lett till att fler människor arbetar, att färre barn ärver utanförskap, att fler får vara med och bidra, att vi i , trots en ekonomisk kris, har kunnat investera i vår gemensamma välfärd och att ca 200 000 människor har lämnat ett utanförskap.Med dessa ord, herr talman: Ja till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner! Jag kan bara konstatera att räknar upp alla de insatser som har utvärderats och inte ger så många jobb och att hon håller fast vid dem. Det vore kanske bra att lära av utvärderingarna och göra andra insatser.Vänsterpartiet har till exempel ett heltäckande program för alla unga som är utan jobb, och det är utbildning, praktik, stöd att ta jobb, läsa in gymnasiekompetens etcetera. Man ska inte behöva gå arbetslös.Den borgerliga regeringen har stoppat in en massa människor i fas 3 utan att ge dem verktygen att kunna ta jobben. Man har rustat ned arbetsmarknadspolitiken.Det jag egentligen begärde replik på var detta med och , som pratade om i början. Det ser olika ut, och det är evidensbaserade förslag. Det tycker jag också är bra. Det är bra om man sprider kunskap och erfarenheter om de metoder som man vet hjälper.Jag skulle vilja fråga dig: När många socialsekreterare säger att de inte får lägga fram sådana förslag, därför att budgeten styr mer än all den kunskap och evidens som man har, skulle det inte vara bra att ge dem rätten att lägga fram de förslagen, att det fanns en lex realia-rätt där man fick tala om vad som gällde? Sedan blir det tydligt för politiken: Nej, vi kan inte ge detta barn bästa möjliga hjälp och stöd, för vi tycker inte att vi har råd. Eller också kunde man säga: Det är kanske viktigt att vi gör det, och då får vi se till att hitta pengarna.Det skulle jag vilja fråga dig: Vore inte det ett bra sätt både att stärka möjligheten att använda kunskapen och evidensen och att ge socialsekreterarna en rimlig roll att lägga fram förslag som de kan stå för? Jag tycker att tar upp en väldigt viktig fråga, det vill säga: professionalisera socialsekreterarna!Ibland när jag åker runt i kommunerna och träffar socialsekreterarna slår det mig: Hur kommer det sig egentligen att det är politikerna som fattar de yttersta besluten? Jag är någonstans ganska inne på att man i högre grad skulle professionalisera socialsekreterarna.Jag har inte varit med i denna värld som , men jag har ändå en uppfattning om att man inom denna sfär i betydligt högre grad söker efter evidens än hittepåmetoder. Det tror jag är viktigt.Regeringen gör nu en satsning ute i våra olika län, där det finns ansvariga, duktiga socialsekreterare som arbetar för att kunna öka professionalismen. Oavsett om de i eller har kunnat ta rätt beslut är det säkert rätt och en vettig väg att gå att även har det underlag som krävs. Om du har en stark argumentation och kan visa evidensbaserade insatser som ger resultat tror jag att politikerna är tillräckligt kloka för att fatta rätt beslut.Jag kommer ihåg som ordförande i när en socialsekreterare kom och drog ett enskilt ärende, och jag frågade henne: Vet du om denna insats, denna åtgärd eller denna placering verkligen ger resultat? Hon kunde tyvärr inte svara på den frågan. Jag kan förstå att de kommunalpolitiker som förväntas lägga ut blir ganska eftertänksamma. Jag skulle nog vilja ha ett gediget och bra professionellt underlag om jag ska satsa så mycket pengar på ett enskilt barn, för då vill jag veta att det ger resultat. Visst - man ska lägga fram förslag enligt den erfarenhet och den kunskap som finns. Det är jättebra att man utvecklar den delen inom det sociala arbetet. Det är ibland lite mer komplicerat och tar lite att utvärdera och forska där än i fråga om mer konkreta, hårdare eller tydligare inom sjukvård och annat.Jag fick inget svar om kunde tänka sig en lagstiftning typ lex . Både facken och socialsekreterarna berättar ofta att det inte behöver vara politikerna, utan det kan vara trycket på att hålla budgeten på som gör att förslagen inte ens kommer fram till politikerna.Jag skulle också vilja fråga om de papperslösa kvinnor som är våldsutsatta och lever i en väldigt utsatt situation. Det finns sällan kompetens och resurser för att ta hand om dem på kvinnojourerna. Dessutom är de naturligtvis rädda för att bli utvisade.Det finns partier, som , som tycker att dessa kvinnor är kriminella och inte ska ha stöd av samhället. Då tar man ställning mot den utsatta kvinnan och för den man eller de män som misshandlar eller våldtar en kvinna. Det är ett hemskt sätt att se på saker och ting.Röda Korset har lämnat en rapport där man pekar på att likaväl som rätten till sjukvård borde kvinnor som är våldsutsatta få rätten till stöd.Vissa kommuner har gått före, som och , medan har sagt nej. Men det är olika styren där. Man har sagt att det nog måste tas ett nationellt initiativ på det här planet för att det verkligen ska bli ordning på det. Är beredda att göra det? tar återigen upp en jätteviktig och problematisk fråga. Vår nationella samordnare, , har rest land och rike runt för att kunna lägga fram förslag.När jag besöker kvinnojourerna uttalar de ofta farhågor om hur vi når dessa kvinnor. De nämner dels papperslösa, dels en hel del kvinnor som har kommit hit under falska förespeglingar vad gäller äktenskap. Hon sitter långt ute i en kommun, hon behärskar inte språket och hon är helt i händerna på den så kallade äkta mannen, som har tagit hit kvinnan för att utföra vissa tjänster eller vad det nu kan vara.Om jag uppfattat rätt är den största utmaningen att få kontakt, att hitta de kvinnorna. Sitter man längst ut i skogar är det inte så himla lätt att veta vart man ska vända sig. Jag tror också att om det har gått så långt att kvinnan kommer till sjukvård känner hon en otrolig otrygghet: Vad ska hända med mig om jag säger någonting? Där tror jag faktiskt att den största utmaningen är att kunna kommunicera så att hon får reda på vart hon ska vända sig. Kvinnojourerna säger ofta till mig: Vi får tag i väldigt många kvinnor, men tyvärr får vi inte tag i de kvinnor som framför allt inte behärskar språket och som är fruktansvärt isolerade på stället där de bor.Jag hoppas att kommer fram till hur vi ska få tag i de kvinnor som du beskriver så väl, . De ska definitivt ha rätt till den vården och det omhändertagandet. höll ett ganska långt och engagerat anförande som handlade om att förväntningar är oerhört viktiga. Jag delar den uppfattningen. Förväntningar är viktiga när det gäller barn och deras skolresultat men också när det gäller regeringen och resultat av regeringens politik. Tyvärr löser inte det alla problem.Jag har väldigt höga förväntningar på en svensk regering och på de insatser man gör för att se till att människor kommer i arbete. Därför undrar jag om skulle vilja utveckla lite grann hur regeringen tänker att det ska bli lättare för personer att komma i arbete när regeringen fokuserar på ökade krav och ökad kontroll och har en arbetsmarknadspolitik som faktiskt inte fungerar särskilt väl.Jag skulle nog tycka att det vore klädsamt om man kunde erkänna det misslyckande som det nog ändå måste innebära att så pass många som har försörjningsstöd har det för att de är arbetslösa och för att a-kassan har tagit slut eftersom regeringen har genomfört ett antal stora förändringar när det gäller våra socialförsäkringar.Det är som sagt inte nog att personerna som är arbetslösa i större utsträckning hänvisas till försörjningsstöd med allt vad det innebär av en annan typ av granskning när försäkringen inte längre räcker till. Det är dessutom ett sätt för staten att skjuta över kostnaderna på kommunerna. Det gör att man drar undan resurser från andra viktiga saker, som berörde i sitt anförande.Jag skulle vilja att fick möjlighet att förklara lite grann hur regeringen tycker att dess politik hänger ihop på det här området. Jag läser faktiskt ur en artikel i . Den har även varit publicerad i , så det kommer inte från eller eller någonting sådant. Så här skriver de: "Sedan regeringsskiftet har antalet personer med förtidspension, eller sjuk- och aktivitetsersättning som det numera heter, minskat med 191 000 personer. har antalet långtidssjuka minskat med 54 500 personer. "Ja, det har blivit fler långtidsarbetslösa - där har vi definitivt en utmaning. Psykisk ohälsa är en jätteutmaning. Men de har bara ökat med 46 000 personer. "I runda slängar har utanförskapet minskat med 200 000 personer. Att detta skett med internationell finanskris och europeisk lågkonjunktur kan inte ses som något annat än en betydande framgång för regeringens kamp mot utanförskapet." Det skrev i veckan.Jag är inte nöjd. Jag tycker inte att det är bra. Men det visar väl ändå att våra aktiviteter och satsningar på bred front har gett goda resultat trots att vi ekonomiskt sett har haft en otroligt tuff värld omkring oss.Min fråga till måste bli hur många förtidspensionärer ni ska ha. Ni var väl uppe i 550 000. Hur många är rätt?Hur många fler långtidssjukskrivna vill ni ha, och hur ska det finansieras? Jag noterar att inte vill beskriva hur regeringens politik hänger ihop på området att skjuta över kostnader från staten till kommunerna, vilket drar undan möjligheterna att göra viktiga insatser när det gäller till exempel barn och unga som är i behov av särskilt stöd.Jag tycker också att det är flagrant att koppla ihop och se självklara samband mellan långtidsarbetslöshet och psykisk ohälsa. Det är sant att psykisk ohälsa är en stor utmaning, vilket det har varit och troligtvis kommer att vara . Men att göra en direkt koppling till att det är de personerna som är långtidsarbetslösa är nog att dra det lite väl långt.Det blir som sagt mycket vackert och engagerat tal om barn och unga och deras behov av hjälp och stöd på olika sätt. Men även det måste finansieras. När staten skjuter över kostnader på kommunerna i form av försörjningsstöd med allt vad det innebär för de enskilda personerna är det klart att jag tycker att regeringen inte lever upp till väldigt viktiga och relevanta förväntningar som jag och säkert många andra har.Det är mycket möjligt att man kan säga att allt inte var bättre . Men det finns också många områden där det banne mig inte är bättre . Det tycker jag att regeringen borde vara lite ödmjuk inför, men i stället blir det mycket tal om de olika skattesänkningarna.När det gäller ungdomsarbetslösheten måste jag säga, med den erfarenhet jag har, att det är oerhört fascinerande att regeringen väljer att hantera ungdomsarbetslösheten som om den vore hundraprocentig när man inte ens vill erkänna att den ligger någonstans mellan . Det gläder mig att är rädd om kronorna. Alliansregeringen är tydlig med att saker och ting ska finansieras krona för krona. Vi är inte den typen av regering som vill skjuta över en skuld på våra barn.Meeri Wasberg talar om dräneringen av ekonomin. När antalet förtidspensionerade var som högst, 550 000, tror jag att till och med Socialdemokraterna insåg att det dränerade ekonomin. Det var inte möjligt att fortsätta så.Jag tror att det är otroligt viktigt att vi tittar på den förmåga som människor faktiskt har. De jag möter när jag reser runt i kanske inte någonsin kommer att få full arbetsförmåga, men man tittar på om de kanske klarar eller tre timmar.Jag var senast uppe i och träffade en kvinna som hade varit utanför arbetsmarknaden . är hon engagerad i ett socialt företagande och har en plan för att kunna jobba . Hade hon levt i socialdemokratins hade hon varit förtidspensionerad. Då hade hon tillhört de 550 000 förtidspensionerande. Vi hade slängt bort nyckeln och talat om för henne att så här skulle hennes liv se ut - ett liv utan möjlighet att påverka vare sig arbetsgemenskap eller framtida arbetsinkomst på något annat sätt än genom förtidspension.Vår regering, alliansregeringen, har valt en annan väg. Jag tror att det är otroligt viktigt att vi har förväntningar och att vi tror att det finns en arbetsförmåga hos alla, oavsett hur stor eller liten den är. Det tror jag är den enda vägen in för . Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna.Det är många viktiga områden som behandlas i det här motionsbetänkandet. Jag kan bara konstatera att regeringen har varit aktiv på flera sätt och tagit flera initiativ till lagstiftning inom socialtjänstområdet, och väldigt mycket är på gång.Folkpartiet är väldigt nöjt med den lagstiftning som funnits och som har ökat rättssäkerheten och tryggheten för barn i samhällsvård. Bland annat har man sagt i socialtjänstlagen att socialnämnden numera ska utse en särskild socialsekreterare för det placerade barnet. har även ansvar för att utbilda och stödja familjehemmen och teckna avtal med dem man ger uppdrag. Det är viktigt att den nya tillsynsmyndigheten, , följer upp det. Det är också oerhört viktigt att socialnämnderna tar sitt ansvar.Dessutom håller lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU, på att ses över. Syftet är även här att stärka barnets perspektiv, barnrättsperspektivet, och bidra till kvalitetsutveckling inom socialtjänsten.Man har också nu lämnat ett delbetänkande, Boende utanför det egna hemmet. Där tittar man bland annat på placeringsformer för barn och föreslår också alternativa placeringsformer.Vi kan lugnt konstatera att det ingår mycket i uppdrag - alltifrån beslut om försörjningsstöd till kontaktpersoner, kontaktfamiljer, samarbetssamtal vid vårdnadstvister, utredningar kring barn som far illa, placeringar, frågor kring missbruk, våld i nära relationer, adoptioner och anhörigstöd, för att bara nämna något. ska också arbeta förebyggande och verka för att barn och ungdomar växer upp under trygga förhållanden. Man ska samarbeta med hemmen och främja en allsidig personlighetsutveckling och gynnsam fysisk och social utveckling hos barn och unga, och man ska följa unga som riskerar en ogynnsam utveckling och ingripa om det är nödvändigt. ska vara av god kvalitet, och det ska finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Allt detta står i socialtjänstlagen.Herr talman! Jag sade tidigare att regeringen har gjort mycket och att arbetet fortsätter. I budgeten fokuserar regeringen på äldres rätt till trygghet och vård och att man ska få vård efter behov. Man fortsätter att fokusera på barn och unga i samhällsvård och den sårbarhet som barn kan känna och få utstå.