bet · H101UU24 · 2014-05-12 00:00:00 — 2013/14:UU24 Associeringsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan Associeringsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan Utskottet tillstyrker i detta betänkande regeringens proposition 2013/14:167 Associeringsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan. Inga motioner har väckts med anledning av propositionen. I betänkandet finns ett särskilt yttrande (V, MP). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Associeringsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan godkänner associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan. Därmed bifaller proposition 2013/14:167. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (MP), (SD), (V), (M), (S), (FP) och (KD). Utskottet behandlar i detta betänkande regeringens proposition 2013/14:167 Associeringsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan. Vid ett toppmöte mellan och beslutade EU:s och de centralamerikanska republikerna , , , och stats- och regeringschefer att inleda förhandlingar om ett associeringsavtal mellan de båda regionerna. Rådet fattade beslut om förhandlingsmandat för Europeiska kommissionen, och inleddes förhandlingarna. begärde om att få delta i förhandlingarna. Regeringen lämnade in faktapromemoria 2011/12:FPM129, i vilken den sammanfattade Europeiska kommissionens förslag till associeringsavtal mellan och , och redogjorde för svenska ståndpunkter och ärendets fortsatta beredning. Rådet fattade beslut om att EU skulle underteckna avtalet. beslutade att godkänna avtalet. Samtliga centralamerikanska länder har ratificerat avtalet. är ett blandat avtal, dvs. både EU och medlemsstaterna är avtalsparter tillsammans med de centralamerikanska länderna. Avtalet kommer att träda i kraft i den månad som följer på den månad då parterna har anmält till varandra att de har slutfört de interna rättsliga förfaranden som krävs. Den del av avtalet som rör handel tillämpas redan provisoriskt mellan EU och de centralamerikanska länderna. Regeringen gör sammantaget bedömningen att avtalet bör anses vara av större vikt och att det därför enligt 10 kap. 3 § regeringsformen ska godkännas av . Inga motioner har väckts med anledning av propositionen. Avtalet mellan och är det första avtal EU har ingått med en annan region, och det är också unikt genom att vara det första frihandelsavtalet mellan två regionala organisationer. Ett associeringsavtal är den mest avancerade typen av avtal som EU sluter med ett land eller en region. En grundtanke med associeringsavtalet är att de tre pelarna – politisk dialog, samarbete och handel – ska komplettera varandra. För att sådana avtal ska förhandlas förutsätts att det finns en avsikt att skapa en stark och långsiktig relation baserad på ömsesidigt förtroende samt gemensamma värderingar och principer. Avtalet ger en rättslig ram för alla aspekter av EU:s förbindelser med . I avtalets inledande del slås i artiklarna 1–11 fast att målet med avtalet är att stärka och befästa parternas förbindelser genom en associering på grundval av tre sinsemellan beroende och grundläggande delar: politisk dialog, samarbete och handel. De allmänna principer som ligger till grund för avtalet omfattar respekten för de demokratiska principerna, mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen. Även främjande av en hållbar utveckling och en god samhällsstyrning anges som vägledande principer vid tillämpningen av avtalet. I avtalets övriga delar återfinns bestämmelser om politisk dialog (artiklarna 12–23), samarbete (artiklarna 24–76), handel (artiklarna 77–351) samt bestämmelser om avtalets ingående och frånträde (artiklarna 352–363). Till avtalet fogas även ett protokoll om kulturellt samarbete, vilket är baserat på Unescokonventionen om skydd för och främjande av mångfalden av kulturyttringar. Avtalet med tillhörande protokoll bifogas i en bilaga till propositionen. De centralamerikanska ländernas ekonomier präglas av ett stort beroende av den nordamerikanska marknaden. är ländernas största handelspartner, och för flera av länderna är inflödet av valuta från migranter i en av de huvudsakliga inkomsterna av utländsk valuta. Den finansiella krisen fick tydliga effekter i de centralamerikanska länderna. Arbetslösheten ökade som inflödet av kapital från de många centralamerikanerna i utlandet minskade. De centralamerikanska länderna uppvisar skilda utvecklingsnivåer. och är s.k. övre medelinkomstländer, medan övriga länder klassas som lägre medelinkomstländer. De lägsta inkomstnivåerna har och . Stora inkomstskillnader är ett genomgående utvecklingsproblem. Den genomsnittliga tillväxten i uppgick till , med stora variationer länderna emellan. drabbades hårt av den internationella ekonomiska krisen , men har därefter haft en relativt god återhämtning. Den globala finanskrisen slog även hårt mot med minskad export och en negativ tillväxt på . Därefter har tillväxten varit positiv. har haft en stabil tillväxt med ett genomsnitt på med undantag för krisåren 2008–2009. står inför stora ekonomiska utmaningar i form av låg tillväxt och statsfinansiella underskott. har en relativt öppen ekonomi där exporten står för av landets BNP, och har haft positiv tillväxt . är en frihandelsvänlig ekonomi med en omfattande tjänstesektor inom handel och finans- och bankväsende. Landet har haft en bättre utveckling än de latinamerikanska länderna i genomsnitt, och har landets ekonomiska tillväxt de flesta år varit . EU och de centralamerikanska länderna inledde 1984 den s.k. , som syftade till att finna förhandlingslösningar på de väpnade konflikterna som under den tiden plågade flera av regionens länder. Sedan denna dialog etablerades har EU lämnat viktiga bidrag till freds- och demokratiseringsprocesserna i . EU bedriver ett omfattande bistånd till , såväl till stöd för den regionala integrationen som till de enskilda länderna. ingick EU och de centralamerikanska länderna ett samarbetsavtal om politisk dialog och samarbete. De nuvarande förhandlingarna om associeringsavtal mellan och hade sin utgångspunkt i, och byggde vidare på, detta samarbetsavtal. Vidare har EU antagit en särskild strategi för samarbetet med för åren 2007–2013 (regional Central American strategy paper 2007–2013). Handelsflödet mellan och ökade med i genomsnitt . uppgick den totala handeln mellan och till . är EU:s största handelspartner i följt av , och . Exporten från till EU bestod huvudsakligen av transportutrustning, maskiner och jordbruksprodukter som kaffe och bananer. Den största exporten från EU till gick till (), () och () och bestod främst av läkemedel, bensin och fordon. Historiskt sett har huvuddelen av de centralamerikanska ländernas handel skett med och , och det är först som regionen har försökt öka sin handel med och . var EU näst största handelspartner efter som representerade av handelsflödet. har under haft ett omfattande engagemang för fred, demokrati och utveckling i . I spelade en aktiv roll för de nationella fredsavtalens tillkomst 1996, vars genomförande är en utgångspunkt för det svenska bilaterala biståndet till landet. I bedrev ett bilateralt bistånd till stöd för det landets fredsavtal, vilket avslutades . Till inleddes ett omfattande svenskt bistånd , vilket avslutades . fasade även ut det bilaterala biståndet till , som hade pågått . Den bilaterala handeln är begränsad och utgör av totala handel. Jordbruksprodukter, främst bananer och kaffe, är de viktigaste importprodukterna från . export till består främst av verkstadsprodukter, utrustning för telekommunikation, transportmedel samt papper och papp. I propositionen föreslås att godkänner associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan. I propositionen redogör regeringen i huvudsak för utvecklingen i , och relationer med regionen, associeringsavtalets innehåll samt skälen för regeringens förslag. Avtalet med tillhörande protokoll bifogas i en bilaga till propositionen. Utskottet välkomnar associeringsavtalet mellan och , som innebär att ett nytt kapitel i förbindelserna mellan de två regionerna inleds. Utskottet konstaterar att avtalet, som är det första i sitt slag mellan två regionala organisationer, vilar på de tre pelarna politisk dialog, samarbete och frihandel. De grundläggande principerna för avtalet är mänskliga rättigheter, demokrati, rättsstatsprincipen samt nedrustning och icke-spridning av massförstörelsevapen. Vidare konstaterar utskottet att avtalet kan förväntas bidra till att stärka den regionala integrationen i och skapa nya möjligheter till handel och investeringar. Den ekonomiska tillväxten kan förväntas öka och leda till ökad sysselsättning, framför allt i . Härvid framhåller utskottet att ekonomisk tillväxt är en förutsättning för framgångsrik fattigdomsbekämpning i regionen. Avtalet kommer även att leda till välfärdsvinster för konsumenter i form av lägre priser och ett ökat utbud av varor och tjänster i såväl EU som i de centralamerikanska länderna. Utskottet konstaterar att associeringsavtalet är en viktig politisk signal om den stora vikt EU och fäster vid öppna marknader och frihandel. Att verka för ekonomisk tillväxt och ökat välstånd genom en öppen handel är kärnan i den svenska handelspolitiken. I sammanhanget konstaterar utskottet att det senast lyfte fram associeringsavtalet mellan och och dess betydelse för mänskliga rättigheter i betänkandena /14:UU15 och 2011/12:UU8. Liksom regeringen bedömer utskottet att EU:s möjligheter att föra en konstruktiv dialog om mänskliga rättigheter med kommer att stärkas genom avtalet. Inom ramen för diskussionerna inom EU har särskilt fört fram frågan om hur EU inom avtalets ram ska kunna bevaka efterlevnaden av mänskliga rättigheter i . Utskottet delar regeringens sammantagna bedömning att avtalet bör anses vara av större vikt och att det därför enligt 10 kap. 3 § regeringsformen ska godkännas av . Med vad som anförts ovan tillstyrker utskottet att godkänner associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan. Associeringsavtal mellan och (MP, V) (MP) och (V) anför: Handel spelar en central roll för både ekonomi och den ekonomiska världsordningen. Genom utbyte av varor och tjänster skapas både arbetstillfällen och enorma vinster. Men handeln förs inte på rättvisa villkor, och de vinster som handel skapar fördelas inte på ett rättvist sätt. Orättvisa handelsvillkor och ojämlika möjligheter att delta i världsekonomin är en av huvudförklaringarna till att vår värld är så ojämlik och att klyftorna mellan och inom länder i stora delar av världen fortsätter att växa. Handelspolitiken måste därför spela en central roll i den breda utvecklingspolitiken. För och är arbetet för en solidarisk handelspolitik centralt. Vi vill bygga ett rättvist handelssystem som bidrar till att minska fattigdomen, ökad jämställdhet mellan män och kvinnor, en hållbar utveckling och ökat inflytande för syd över sina naturtillgångar och resurser. För oss är handel inte ett mål utan ett medel. Men handel och handelsregler påverkar inte bara människors vardag i syd. ekonomi är en liten handelsberoende ekonomi. Handelssystem som bygger på konkurrens med lägre löner, urholkad miljöhänsyn och nedrustat socialt ansvarstagande kommer därför att slå hårt även mot vårt land. När kapitalet agerar globalt måste även arbetet för de fackliga rättigheterna och en hållbar utveckling bedrivas globalt. Eftersom arbetet i i stora delar lamslagits har en rad länder och regionala samarbetsorganisationer i stället valt att gå vidare med olika former av handelsavtal med regioner och enskilda stater. Denna utveckling är problematisk. Genom de regionala handelsavtalen splittras utvecklingsländerna, och det sker en betydande maktförskjutning från syd till nord vid förhandlingarna. med är ett exempel på det växande antal bilaterala handelsavtal som EU ingår. Många av dagens handelsavtal är omdiskuterade och kritiserade av både många folkrörelser och länder i syd för att de inte gynnar fattigdomsbekämpning och utveckling. Trots att handelspolitik borde vara samstämmig med den av beslutade politiken för global utveckling (PGU) ser vi tyvärr att så ofta inte sker. Vi lever inte i en rättvis världsordning. Resurser och makt är djupt ojämlikt fördelade mellan och inom länder. Möjligheterna att delta i det internationella ekonomiska utbytet och handla ser därför väldigt olika ut. En småbonde från och ett subventionerat industrijordbruk i EU konkurrerar inte på lika villkor på en global marknad. Fri handel innebär därför alltför ofta en frihet för den som har resurser och makt att exploatera och konkurrera ut dem som har mindre makt och resurser. och anser att om handel ska kunna ske på rättvisa villkor måste man tvärtom låta fattiga länder få fördelar och större handlingsutrymme att själva utforma sin handelspolitik och avgöra när och i vilken grad näringar och marknader ska öppnas upp mot de transnationella bolagen. Fattiga länder måste få möjlighet att utveckla en handelspolitik som stöder landets egen utvecklingsstrategi. För oss är det en självklarhet att länder i , och ska ha samma möjligheter att göra sina ekonomiska vägval som vi har haft i . Vi anser att det överordnande målet för svensk handelspolitik ska vara att handeln ska bidra till minskade klyftor inom och mellan länder, ökad jämställdhet och en hållbar utveckling. med har fått hård kritik av enskilda regeringar, men framför allt av sociala rörelser och det civila samhället i både och . Tanken är att avtalen ska vila på tre ben: politisk dialog, utvecklingssamarbete och handel. Tyvärr har det dock visat sig att EU:s nya handelsstrategi (Global Europe: Competing in the world) har fått större inflytande på förhandlingarna än vad EU:s samstämmighetspolicy har fått. Handelsstrategin slår bl. a. fast att handelspolitiken ska underlätta för europeiska företag att konkurrera på världsmarknaden och säkra tillgången till råvaror. Således tar EU i förhandlingarna mycket liten, eller ingen, hänsyn till fattiga människors behov. I stället ligger tyngdpunkten på att stärka europeiska storföretags intressen på bekostnad av länders handlingsutrymme att välja sin egen politik för att bekämpa hunger och fattigdom. och har varit mycket kritiska mot EU:s handelsavtal. Vi har, precis som många röster i de berörda länderna, sett att avtalen riskerar att försvåra möjligheterna att bekämpa fattigdom och öka riskerna för att småbönder ska slås ut och naturtillgångar exploateras på ett ohållbart sätt. Vi har också varit starkt kritiska mot att EU ingått avtal med eftersom de fackliga rättigheterna är starkt begränsade i detta land och man toppar den globala statistiken när det kommer till mord på fackliga aktivister. Även i är brotten mot de mänskliga rättigheterna omfattande och grova. Förespråkarna av avtalen har pekat på att avtalen innehåller flera ben, bl.a. politisk dialog. När nu flera avtal är på plats anser och att det är centralt att och EU använder den politiska dialog som avtalen ger möjlighet till för att lyfta frågor om fackliga rättigheter, ursprungsbefolkningens rättigheter och ett hållbart nyttjande av naturresurser. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2013/14:167 Associeringsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan: godkänner associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan. Finns det någon relation mellan antalet sidor text och debattens längd ska vi se fram emot en sen kväll.Det går att göra sig lustig över detaljeringsgraden och vad som behövs för de här avtalen. Men jag tror att vi ska se bortom det. Bortom alla regler och bortom alla de textsidor som avtalen innehåller finns det nämligen någonting mycket viktigt som beskrivs i de här avtalen. Det uttrycktes kanske tydligast av mannen som jag träffade på en tillställning som sydkoreanerna hade. Han berättade att han jämte sin 64 tums LCD-tv hade varit tvungen att sätta upp en liten fjäder som han hade köpt i skolan så att barnhemsbarnen i kunde få mat för dagen.Jag har inte hittat information om någon fjäderkampanj , så jag kan inte gå i god för exakt den historien. Men någonstans visar den här utvecklingen hur man under två mansåldrar eller två generationer kan ta sig från att vara ett land som är beroende av andras insatser och som är beroende av de småsmulor som fjädern symboliserar till att bli ett land som är en del i handeln. Det är ett utvecklat land som vi faktiskt ser som jämbördig konkurrent.Stegen från att vara ett utvecklingsland till att, via samarbeten och olika utbyten, bli konkurrent på en global marknad går att ta relativt snabbt, förutsatt två saker: förutsatt rätt politiska beslut och förutsatt en öppenhet på andra sidan.De avtal vi diskuterar , som i grunden Europeiska unionen har tecknat, är just tecken på den typ av samarbete som innebär att länder tar steg i trappan.Det är fyra olika typer av avtal. Det är ett frihandelsavtal. Det är ett partnerskapsavtal. Det är ett ramavtal om partnerskap. Det är associeringsavtal. De betyder lite olika saker. Det mest långtgående är naturligtvis frihandelsavtalet, liknande det som Europeiska unionen har med . Men det är ändå intressant att just de här avtalen definierar precis den utveckling av öppenhet, handel, kontakter och kommunikation som är det som har visat sig vara effektivast för att stater ska kunna lyfta sig ur fattigdom.Det här är en mycket välkommen utveckling. Vi skulle naturligtvis väldigt gärna se det här med många fler länder. Det är naturligtvis så att någonstans ligger framtidens möjligheter i att vi länkar ihop våra ansträngningar för tillväxt och utveckling, alla stater tillsammans.Därför är det glädjande att vi tekniskt sett har fyra betänkanden där vi är eniga. Vi är alltså eniga i de här frågorna. Det finns särskilda yttranden, som jag tycker är lite intressanta. De pekar på en del av farorna i det här men också på en del av möjligheterna. Vill man uttrycka det lite elakt kan man säga att de särskilda yttrandena säger: Vi tror på frihandel, men handel kan vara farligt.Så är det naturligtvis. Det kan finnas baksidor av det om det sköts på fel sätt, om det inte kopplas till politiska reformer och om man inte utnyttjar den möjligheten.För egen del tycker jag att det som ligger närmast till hands när jag läser detta är det citat som jag tror tillskrivs : Mina tvivel är mina värsta fiender. De hindrar framgångar jag kunde ha fått.Någonstans är det liksom den inställningen. Det är kanske bra att tvivla, men det är också bra att man inte låter det hindra det som man ändå känner är riktigt och rätt att gå vidare med.Den andra delen handlar om en oro för utvecklingen av mänskliga rättigheter i några stater. Det finns anledning att vara uppmärksam på det. Men det finns också anledning att använda alla möjligheter vi har till kommunikation, stat till stat men också företag till företag eller varför inte produktionschef till konstruktör, eller hur nu handeln ser ut. I alla de här kommunikationerna finns nämligen information och mänsklighet, som oftast är det som kan bidra till att förändra långsiktigt.Det har aldrig varit bra att isolera sig. Det har aldrig varit bra att sluta sig. Det har alltid varit bra att öppna sig.Jag har tidigare här i kammaren berättat om min morfar, som tidigt lärde mig detta: Knyter jag handen förlorar jag aldrig någonting ur den, men det kommer heller aldrig någonting nytt i den.Det är den inställning vi måste ha till handelsavtal, till internationella relationer och till öppenhet. Vi ska inte knyta näven. Vi ska snarare ha den öppen och acceptera att en del ramlar ur den men att vi också får mångfalt mer tillbaka.Fru talman! Debatten blir inte så mycket längre. Det här är i grunden en positiv dag. Vi kan unisont i kammaren säga att vi står bakom de fyra avtalen med varierande grad av samarbete med andra länder. Vi gör det gemensamt, har möjligen några randkommentarer, men de är inte avgörande. Det avgörande är att vi står upp för öppenheten, friheten och kontakten.Fru talman! Jag yrkar bifall till förslagen i de fyra betänkandena som vi nu samdebatterar. Precis som säger står vi bakom alla betänkandena, men vi har också några randanmärkningar. tycker att samarbeten av alla slag med andra länder är bra så länge de är positiva för båda parter och också för hela befolkningen i berörda länder. Tyvärr har inte EU:s avtal alltid varit det, utan många avtal har ingåtts där det europeiska egenintresset varit grunden eller där villkor skrivits in om till exempel återtagande av flyktingar som inte får uppehållstillstånd i något EU-land i utbyte mot fördelaktigare handels- eller partnerskapsrelationer eller till och med bistånd.EU brukar ha klausuler med i avtalen om vikten av att mänskliga rättigheter respekteras, att minoriteter respekteras etcetera. Men när så inte sker händer inget. Då fortsätter vi bara som om ingenting har hänt och hoppas på att det blir bättre längre fram - av sig självt. Kanske blir det någon liten protest från den gemensamma utrikestjänsten men inte så mycket mer. Det är en fråga jag tror att vi behöver uppmärksamma och tänka på. Hur ska vi ha det framöver? EU:s gemensamma värdegrund vilar på de mänskliga rättigheterna. Det gäller också våra relationer med närområdet. Därför måste vi bevaka hur avtalen efterlevs.När det gäller de avtal vi hanterar handlar det bland annat om länder fasat ut ur eller planerar att fasa ut ur det svenska biståndet. Det är därför bra att andra relationer tillkommer som förhoppningsvis kan bidra till fortsatta goda relationer med länderna i fråga så att vi inte bara lämnar dem utan att påbörja ett nytt steg i våra relationer.Fru talman! Jag tänkte fokusera lite mer på i mitt anförande eftersom jag tyckte att texten i betänkandet såg lite väl rosenrött på situationen medan jag har en bild med mig från mitt senaste besök att det faktiskt börjat gå bakåt i förhållande till när utskottet var där året innan. Det är också en viktig tid för just nu på grund av det pågående valet.Den 25 maj var det ju inte bara val i EU och presidentval i . Också höll presidentval. Enligt uppgift har det aldrig varit så lågt valdeltagande i modern tid. Jag vet inte när de börjar räkna modern tid. Historia reciente står det i alla fall på . Soffan och blankrösterna utgjorde , vilket är en ökning med 17 procent.Valet var det första av två eftersom ingen klar vinnare kunde utses i första omgången. Óscar från Centro Democrático fick mot sittande presidenten från Unidad Nacional som fick . Förutom dessa två fanns två kvinnliga kandidater och vår gröna kandidat. Vem som i slutänden blir president kan jag inte sia om eller vilka den gröna eller de kvinnliga kandidaterna kommer att hänvisa sina väljare till att rösta på.Colombia är en demokrati med fria val men med stora interna problem av inbördeskrig. Det har skett många förändringar till det bättre, och landet är på rätt väg. Men fortfarande har MR-försvarare, fackligt aktiva med flera mycket svårt att vara verksamma i landet. Den dagliga säkerheten för människor är inte tillfredsställande. Det är därför viktigt att inte okritiskt ta till sig den bild som den colombianska regeringen försöker förmedla. Man måste också tala med människor i byarna, med dem som fortfarande drabbas av de olika väpnade grupper som finns kvar. Det räcker inte att staten säger att den skyddar sin befolkning när den sedan inte har kontroll över hur administrationen, polisen med flera behandlar människor på den regionala eller lokala nivån. har en lång väg att gå. Det är en svår väg att gå, och det behövs en internationell närvaro i syfte att hålla statsmakten på rätt köl.