bet · H101FiU19 · 2014-06-18 00:00:00 — Det kontracykliska buffertvärdet ska beräknas kvartalsvis och ligga mellan . kan även besluta att institut ska tillämpa ett högre kontracykliskt buffertvärde än . ska även vara ansvarig myndighet för tillämpningen av kapitalbuffertar för systemviktiga institut och systemriskbufferten. ska offentliggöra beslut om kontracykliska buffertvärden och informera ESRB. Vidare ska besluta vilka institut som ska utgöra globala systemviktiga institut (G-SII) och vilka institut som ska utgöra övriga systemviktiga institut (O-SII). får besluta att institut som är identifierade som övriga systemviktiga institut ska upprätthålla en extra kapitalbuffert på individuell nivå, undergruppnivå eller gruppnivå. Kapitalbufferten för globalt systemviktiga institut ska uppgå till minst 1 och högst , och kapitalbufferten för övriga systemviktiga institut får högst fastställas till av institutets totala riskvägda exponeringsbelopp. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur systemviktiga institut ska identifieras och placeras i tillämpliga riskkategorier med tillhörande kapitalbuffertkrav samt vilka principer som bör ligga till grund för denna bedömning. Kapitaltäckningsdirektivets bestämmelser om systemriskbuffert ska införas i svensk rätt. ska i lag ges rätt att med de begränsningar som anges i direktivet besluta om en systemriskbuffert och vilka institut och geografiska exponeringar som ska omfattas samt vilka nivåer på systemriskbufferten som ska gälla. får överlämna frågor som avses i artikel 133.14 i direktivet till för tvistlösning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de principer som ska beaktas vid fastställandet och graderingen av systemriskbufferten och om fastställandet av geografisk tillhörighet hos exponeringar avseende systemriskbufferten samt hur de geografiska systemriskbuffertkraven ska sammanvägas. Vidare ska det i lag anges hur de olika buffertarna ska tillämpas för det fall att ett institut är föremål för fler än en av kapitalbuffertarna för systemviktiga institut och systemriskbufferten. Utöver det krav på kärnprimärkapital som följer av tillsynsförordningen och ett eventuellt särskilt beslut om kapitalbaskrav, ska ett institut vara skyldigt att uppfylla ett kombinerat buffertkrav. Det kombinerade buffertkravet utgörs av summan av de kapitalkrav som följer av kapitalkonserveringsbufferten, den institutspecifika kontracykliska kapitalbufferten och, i de fall som systemriskbufferten är tillämplig på utländska exponeringar, det högsta av systemriskbufferten och tillämplig buffert för systemviktiga institut, dvs. den högsta av de två kapitalbuffertarna för systemviktiga institut. Om systemriskbufferten är tillämplig endast på inhemska exponeringar, utgörs det kombinerade buffertkravet av summan av samtliga tillämpliga buffertar. Institut som inte uppfyller det kombinerade buffertkravet ska enligt en särskilt beskriven ordning rapportera detta till som får meddela föreskriftsrätt om hur förfogandebelopp ska beräknas, rapporteras, informeras och åtgärdas. ges också möjlighet att ingripa med administrativa sanktioner mot institut som inte uppfyller respektive agerar i strid med det kombinerade buffertkravet. får tillåta , , med beaktande av det enskilda företagets storlek och komplexitet. ska ta ställning till om planen kan godkännas. Om planen inte godkänns, ska förelägga institutet att vidta åtgärder för att öka sin kapitalbas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur förfogandebeloppet ska beräknas och rapporteras samt om innehållet i åtgärdsplanen, och om institutens underrättelse- och informationsskyldighet. Ny lag om tillsyn m.m. En ny lag om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag införs. Lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar, lagen om införande av lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar och lagen om avgifter enligt EU:s förordning om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag ska upphöra att gälla. Vissa bestämmelser i tillsynsförordningen ska kompletteras genom föreskrifter som meddelas med stöd av bemyndiganden i den nya lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Sådana bemyndiganden ska även kunna ge stöd för föreskrifter som behövs för att omhänderta riktlinjer som meddelas av . utses i lag att vara behörig myndighet enligt tillsynsförordningen. ska även utses som ansvarig myndighet för tillämpningen av artikel 458 i tillsynsförordningen. och värdepappersbolag som är skyldiga att tillämpa kapitaltäckningslagen, ska vara skyldiga att tillämpa tillsynsförordningen. Fondbolag och förvaltare av alternativa investeringsfonder (AIF-förvaltare) som är skyldiga att tillämpa bestämmelserna om kapitalkrav i lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar, ska även i fortsättningen vara skyldiga att tillämpa motsvarande kapitaltäckningsregler som gäller för värdepappersbolag med motsvarande verksamhet. Tillsynsförordningen ska, med undantag för reglerna om stora exponeringar, även äga tillämpning på . Kravet i lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag om att årsredovisningen ska innehålla en upplysning om var den information som instituten enligt kapitaltäckningslagen ska offentliggöras tillhandahålls upphävs. Lagen kompletteras med en bestämmelse som innebär att artikel 434.2 i tillsynsförordningen ska gälla för samtliga institut som omfattas av lagen. Bestämmelserna i lagen om bank- och finansieringsrörelse och lagen om värdepappersmarknaden om kvalificerade innehav, samt bestämmelserna om krav på startkapital för pågående verksamhet i lagen om bank- och finansieringsrörelse, införandelagen till lagen om bank- och finansieringsrörelse, lagen om värdepappersmarknaden och i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till samma lag ska upphävas. Utökade bestämmelser om bolagsstyrning och riskhantering Kapitaltäckningsdirektivet innebär att bestämmelserna för riskhantering, styrformer, organisation och ersättning utvecklas för kreditinstitut och värdepappersföretag. Allmänt gäller att proportionalitetsprincipen ska beaktas när de nya kraven tillämpas. Det innebär att bestämmelserna ska tillämpas på instituten med hänsyn till verksamhetens art, omfattning och komplexitet. De nya bestämmelserna i kapitaltäckningsdirektivet som rör bolagsstyrning handlar bl.a. om 1.tydliga principer för ledningsorganet vad gäller dess sammansättning, funktion och roll i riskhanteringen samt krav på att tillräckligt med tid avsätts för arbete i ledningsorganet med begränsningar i fråga om antalet uppdrag en ledamot kan ha 2.krav på inrättandet av en riskkommitté och en oberoende riskkontrollfunktion 3.krav på separation av rollen som styrelseordförande och verkställande direktör 4.specifika begränsningar för hur stor den rörliga ersättningen får vara i förhållande till den fasta ersättningen. Regleringen i lag av den prövning som ska göras av ledningen i institut utökas och kompletteras. Prövningen ska omfatta en bedömning av styrelsens samlade kompetens, och antalet uppdrag som ledningspersoner har begränsas. En bedömning ska göras av om den som ingår i ledningen för ett institut kan avsätta tillräcklig tid för uppdraget. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka åtgärder som ett institut ska vidta för att uppfylla kraven på mångfaldspolicy för tillsättandet av styrelse och vilka krav på avsättande av resurser för utbildning av ledamöter i styrelsen som kan ställas på institutet samt vilka kompetens- och lämplighetskrav som ska ställas på den som ska ingå i ett instituts ledning samt på styrelsen i sin helhet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den rapporteringsskyldighet för globala systemviktiga institut som anges i artikel 89.3 i kapitaltäckningsdirektivet. Den rörliga ersättningen till en anställd vars funktion eller totala ersättningsnivå innebär att han eller hon kan ha en väsentlig inverkan på ett kreditinstituts eller värdepappersbolags riskprofil får inte vara större än den fasta ersättningen. möjlighet att som behörig myndighet vidta korrigerande åtgärder i ett instituts interna metoder ska regleras i lag. Befintliga bestämmelser om att kraven på styrformer, riskhantering och intern kontroll samt kraven på att sunda strategier och processer för kapitalutvärderingen ska tillämpas på gruppnivå förs in i den nya lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Bestämmelserna kompletteras med den nya skyldigheten för instituten att införa motsvarande styrformer, processer och rutiner för dotterföretag i tredjeländer. Den som är verkställande direktör i ett värdepappersbolag får inte vara ordförande i styrelsen. får efter ansökan från bolaget medge undantag från detta. Kapitaltäckningsdirektivet innebär att bestämmelserna om de behöriga myndigheternas tillsynsmetoder utvecklas ytterligare i förhållande till kreditinstitutsdirektiv. De behöriga myndigheterna ska bl.a. utföra stresstester och för vissa institut anta s.k. tillsynsprogram. Vidare ställs tydligare krav på behöriga myndigheters befogenheter, och reglerna om tillsynsansvaret för filialer som kreditinstitut etablerat i andra medlemsstater ändras. Regeringen föreslår bl.a. att rätt att inspektera och begära information av filialer till utländska kreditinstitut ska omfatta samtliga utländska kreditinstitut som inrättat filial i landet. Bestämmelserna om tillsyn av institutens interna metoder och möjligheter för inspektionen att ingripa vid brister i metoderna tas in i lag. får ta ut avgifter för prövning av ansökningar och anmälningar enligt tillsynsförordningen, lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag samt lagen om kapitalbuffertar. De företag som står under tillsyn av ska betala årliga avgifter för att bekosta inspektionens övervakning enligt tillsynsförordningen, lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag samt lagen om kapitalbuffertar. Regeringen får meddela föreskrifter om avgifterna. Regeringen föreslår att det i lag anges att , inför en undersökning hos ett utländskt kreditinstitut hemmahörande inom EES som inrättat filial i , är skyldig att samråda med den behöriga myndigheten i den medlemsstat som har auktoriserat det utländska kreditinstitutet. Det nya direktivet ställer krav på att medlemsstaterna inför särskilda regler i sin nationella lagstiftning som gör det möjligt för tillsynsmyndigheterna att vid överträdelser av tillsynsförordningen och kapitaltäckningsdirektivet vidta olika former av administrativa sanktioner. Dessa ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Enligt regeringens förslag utvidgas uppräkningen i lag av möjligheter att ingripa. ges rätt att utfärda förelägganden om åtgärder redan i de fall då det finns skäl att anta att institutet sannolikt kommer att bryta mot de regler som gäller för verksamheten. möjlighet att fatta beslut om att institut ska uppfylla ett särskilt kapitalbaskrav utökas så att möjligheten kan tillgripas redan om det står klart att inspektionen har skäl att anta att institutet sannolikt kommer att bryta mot de regler som gäller för verksamheten. För att ålägga ett högre kapitalbaskrav till följd av vissa angivna brister ska det inte längre krävas att andra åtgärder bedöms som otillräckliga för att få institutet att rätta till bristerna inom rimlig tid. ska kunna ålägga institut ett särskilt kapitalbaskrav för att täcka risker som institutet kan bli utsatt för samt de risker som institutet utsätter det finansiella systemet för (systemrisker). ska inte vara skyldig att ingripa om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om åtgärder vidtagits som bedöms tillräckliga. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de omständigheter som ska beaktas vid fastställandet av en lämplig nivå för kapitalbasen i samband med en översyn och utvärdering av ett institut. kommer att få besluta om ett särskilt likviditetskrav, om det är nödvändigt för att täcka de likviditetsrisker som institut är eller kan bli exponerat för och för de risker som instituten kan utsätta det finansiella systemet för. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska enligt förslaget meddela föreskrifter om de omständigheter som ska beaktas vid fastställandet av en lämplig nivå för det särskilda likviditetskravet i samband med en översyn och utvärdering av ett institut. System och skydd för visselblåsare När missförhållanden uppstår inom en organisation finns det vanligtvis ett intresse från ledningens sida att komma till rätta med problemen. Missförhållandena kan dock vara dolda på grund av att enskilda personer inom organisationen döljer förhållandena. Det kan också uppstå situationer då ledningen är medveten om att det förekommer oegentligheter men av olika skäl underlåter att agera, eller till och med aktivt mörklägger förhållandena. Personer som blåser i visselpipan, s.k. visselblåsare (engelskans whistleblowers), kan därför ha en viktig roll för att avslöja olika former av oegentligheter i både offentlig och privat sektor. Syftet med särskilda rapporteringssystem, s.k. visselblåsarsystem är att möjliggöra för samtlig personal att utan rädsla för repressalier kunna rapportera om allvarliga händelser. Ett bra skydd för visselblåsare innefattar således inte endast särskilda rapporteringssystem utan även ett skydd för att den som väljer att rapportera om eventuella missförhållanden inte drabbas av repressalier från arbetsgivarens sida. Skyldigheten enligt kapitaltäckningsdirektivet att behöriga myndigheter ska inrätta effektiva procedurer för att motta och följa upp anmälningar om oegentligheter bör enligt regeringen genomföras genom föreskrifter på förordningsnivå. Institut ska ha ändamålsenliga system för att omhänderta anmälningar från anställda om eventuella missförhållanden inom instituten. En bestämmelse ska tas in i offentlighets- och sekretesslagen om att sekretess ska gälla i en statlig myndighets verksamhet som består av tillståndsgivning eller tillsyn för uppgifter i en anmälan eller en utsaga om överträdelse av en bestämmelse som gäller för den som myndighetens verksamhet avser, om uppgiften kan avslöja anmälarens identitet. Tystnadsplikten som följer av den nya sekretessbestämmelsen ska ha företräde framför meddelarfriheten. Sekretessen ska gälla i högst . De nuvarande bestämmelserna om sekretess i lagen om bank- och finansieringsrörelse och lagen om värdepappersmarknaden ska utvidgas till att omfatta uppgifter i en anmälan eller en utsaga om en misstänkt överträdelse av en bestämmelse som gäller för verksamheten, om uppgiften kan avslöja anmälarens identitet. Lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag, lagen om införande av lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag, lagen om kapitalbuffertar, lagen om införande av lagen om kapitalbuffertar samt de följdändringar som syftar till att i svensk rätt genomföra kapitaltäckningsdirektivet och de bestämmelser som kompletterar tillsynsförordningen ska träda i kraft . Kapitalbufferten för systemviktiga institut ska börja tillämpas . Kapitalbufferten för globala systemviktiga institut ska införas gradvis . möjlighet att överlämna frågor som rör ett förfarande av en annan myndighet inom EES till för tvistlösning i sådana situationer som avses i artiklarna 41.2, 43.5, 50.4 och 51.2 i kapitaltäckningsdirektivet ska börja tillämpas fr.o.m. det datum som regeringen bestämmer. De positiva samhällsekonomiska effekterna av att bankerna håller mer kapital av högre kvalitet uppstår på grund av flera olika faktorer. För det första bidrar ökade kapitalkrav till att minska sannolikheten för att samhället ska drabbas av bankkriser. För det andra bidrar högre kapitalkrav till att riskerna i banksektorn minskar, vilket i sin tur bör leda till att aktieägarnas avkastningskrav minskar. För det tredje bidrar högre kapitalnivåer till att minska risken för allvarliga störningar i kreditutbudet då konjunkturen viker, och därmed också till att mildra konjunktursvängningar. De negativa samhällsekonomiska effekterna av högre kapitalnivåer uppstår genom att bankernas totala kapitalkostnad ökar, eftersom eget kapital är en dyrare finansieringskälla än lånat kapital. Om bankerna väljer att kompensera sig för den ökade kostnaden genom att höja sina utlåningsräntor, och om utlåningsvolymerna därmed blir lägre, blir konsekvensen att BNP-nivån blir lägre. För enskilda institut kommer ökade kapitalkrav sannolikt att leda till bl.a. ökade finansieringskostnader, ökade administrativa kostnader men också till ökad internationell konkurrenskraft och utjämnad konkurrens inom landet. Nya krav på bolagsstyrning och riskhantering medför vissa initiala kostnader för instituten. De föreslagna åtgärderna kommer att innebära högre krav på respektive merarbete för , samt en viss ökning av antalet mål hos allmänna förvaltningsdomstolar. Kostnaderna för detta bedöms kunna hanteras inom befintliga budgetramar. I kommittémotion 2013/14:Fi15 föreslår m.fl. (V) yrkande 1 ett tillkännagivande till regeringen om att bör ges i uppdrag att utforma förslag som leder till att kravet på kärnprimärkapital som andel av de riskvägda tillgångarna sätts till mellan . Motionärerna anför att man välkomnar de förslag som regeringen och lagt fram för att skärpa kraven på storbankernas kärnprimärkapital, men menar dock att dessa bör höjas ytterligare. Detta kan förslagsvis ske genom att nivån på systemriskbufferten höjs. Kapitalkravet bör enligt motionärerna göras progressivt, dvs. ju större bank, desto högre kapitaltäckningskrav. Motionärerna föreslår i yrkande 2 ett tillkännagivande till regeringen om att rörliga ersättningar inom finanssektorn ska förbjudas. Motionärerna anför att huvudregeln i kapitaltäckningsdirektivet är att den rörliga ersättningen till en anställd i finanssektorn inte får vara större än den fasta ersättningen. Direktivet ger dock medlemsländerna rätten att införa en lägre maximal procentsats för den rörliga ersättningen än . Rörliga ersättningar inom finanssektorn ska enligt motionärerna förbjudas eftersom det kan uppmuntra spekulativt beteende på de finansiella marknaderna som i förlängningen kan leda till nya finanskriser med stora samhällsekonomiska kostnader. Utskottet välkomnar regeringens förslag till regler som innebär att svensk rätt anpassas till tillsynsförordningen samt att kapitaltäckningsdirektivet införlivas. Sammantaget syftar dessa till att förhindra överdrivet risktagande inom den finansiella sektorn. I detta sammanhang utgår utskottet från att regeringen kommer att följa hur det nya regelverket kommer att tillämpas av de finansiella aktörerna. Mot bakgrund av detta finner utskottet inte skäl att rikta tillkännagivanden till regeringen om vare sig ytterligare uppdrag till om specificerade krav på kärnprimärkapital eller om förbud mot rörlig ersättning inom finanssektorn. Utskottet avstyrker därför motion 2013/14:Fi15. Utskottet har i övrigt inte något att invända mot regeringens förslag om nya kapitaltäckningsregler m.m. och tillstyrker regeringens lagförslag i proposition 2013/14:228. Förstärkta kapitaltäckningsregler m.m. (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: antar regeringens lagförslag och tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör återkomma med förslag om ändrade regler i enlighet med motion. Därmed bifaller proposition 2013/14:228 punkterna 1–27 och motion 2013/14:Fi15 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2. välkomnar de förslag som regeringen och har lagt fram för att skärpa kraven på storbankernas kärnprimärkapital. Erfarenheterna från visar dock att det är rimligt att kraven höjs ännu något högre. Regeringen bör därför uppdra åt att utforma förslag som leder till att kravet på kärnprimärkapital som andel av de riskvägda tillgångarna sätts till mellan . Detta kan förslagsvis ske genom att nivån på systemriskbufferten höjs. Kapitalkravet bör göras progressivt, dvs. ju större bank, desto högre kapitaltäckningskrav. På så sätt ges bankerna incitament att inte bli "too big to fail". Ersättningssystemen inom den finansiella sektorn har varit en flitigt debatterad fråga i finanskrisens kölvatten. Den finansiella sektorn har de senaste två decennierna präglats av att lönerna till såväl företagens ledande skikt som löntagare på lägre nivåer i stor utsträckning varit rörliga. Såväl de ledande skikten som tjänstemännen på lägre nivåer har haft stora delar av sina löner kopplade till omsättningen (kreditvolymerna) och till kortsiktiga resultatmål, vilket uppmuntrat riskabel kreditgivning och placeringar i riskfyllda värdepapper. Kapitaltäckningsdirektivet innehåller regler om ersättningar inom finanssektorn. Huvudregeln är att den rörliga ersättningen till en anställd inte får vara större än den fasta ersättningen, dvs. den får maximalt uppgå till av den fasta ersättningen. Direktivet ger dock medlemsländerna rätten att införa en lägre maximal procentsats än för den rörliga ersättningen. Rörliga ersättningar inom finanssektorn ska förbjudas eftersom det kan uppmuntra spekulativt beteende på de finansiella marknaderna som i förlängningen kan leda till nya finanskriser med stora samhällsekonomiska kostnader. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2013/14:228 Förstärkta kapitaltäckningsregler: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om införande av lagen (2014:000) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om kapitalbuffertar. 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om införande av lagen (2014:000) om kapitalbuffertar. 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173). 6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1980:1097) om . 7.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring sparbankslagen (1987:619). 8.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank. 9.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument. 10.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. 11.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1995:1570) om medlemsbanker. 12.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. 13.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:35) om byte av redovisningsvaluta i finansiella företag. 14.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-fonder). 15.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. 16.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder. 17.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. 18.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:298) om införande av lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. BILAGA 1 FÖRTECKNING ÖVER BEHANDLADE FÖRSLAG 19.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:531) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat. 20.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. 21.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. 22.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).