· H101SoU11 · 2014-05-05 12:34:45 — Man har ansett att kvinnor ska sköta omsorgen som ett obetalt jobb. importerar man människor från andra länder som jobbar i hemmen och tar hand om allting.Nu ser vi hur denna välfärdsstruktur urholkas. Både forskning och senaste rapport visar att anhöriga får ta hand om mycket mer, och det blir inte lättare av att man fragmentiserar äldreomsorgen och sjukvården. De är uppdelade på en massa olika utförare, så det finns inte en sammanhållen vård och omsorg. Jag skulle verkligen vilja ha svar på frågan: Vad vill statsrådet göra för att ändra på detta, för att kvinnorna inte återigen ska behöva utföra mer obetalt arbete? Att det finns en fungerande äldreomsorg är ju en väldigt viktig del i välfärdsstrukturen för de äldres skull, men också för att vi ska få ett jämställt samhälle. Jag vet inte vad statsrådet säger om att utvecklingen går åt fel håll. Jag har inte hört någonting om det. Äldreomsorgen urholkas inte. Den har tillförts mycket resurser . 80 miljarder användes för äldreomsorg när vi tillträdde, och det är nästan 100 miljarder . Det är ingen urholkning.Sluta upp med den här mytbildningen! Den skapar oro hos de äldre. Vi har massor med väl fungerande äldreomsorg. Det säger de äldre själva, och det säger utländska bedömare.När det gäller anhörigas insatser är det fantastiskt att så många människor gärna vill göra en insats. Det ska vi välkomna och ta emot. Det jag är intresserad av att veta mer om handlar om de som säger att de gör mer än de skulle vilja, av någon anledning. Därför har vi givit ett uppdrag att titta närmare på den frågan.Jag skulle vilja ställa en fråga till , som ju går till val på att mota bort alla vinster i välfärden.En personlig assistent betyder väldigt mycket för en person med funktionsnedsättning, och hälften av alla personer med funktionsnedsättning köper sin assistans av ett privat företag - ett företag som gör vinst. En del av de företagen har gjort rejäla vinster. möter jag funktionsnedsatta som är väldigt oroliga för vad som ska hända med deras assistans. De vill ha samma person. Vad är ditt svar till alla de oroliga funktionsnedsatta? Vi diskuterar ju äldreomsorgen , och precis som i en annan debatt tar statsrådet upp personlig assistans. Jag har redan svarat på det, och dessutom är det en kunskap som finns inom funktionshindersrörelsen. Vi tänker inte avskaffa möjligheten att välja personlig assistans eller ta bort företag. Vi kommer att titta på frågan men göra det i en dialog med funktionshindersrörelsen - en dialog som den till stora delar har saknat med statsrådet.Jag återgår till äldreomsorgen. Nej, det är inte mytbildning. Man kan både se på fakta och höra vad de säger på äldreboenden. Vad de berättar är naturligtvis att människor kommer hem väldigt snabbt från sjukhuset och ska ha hemtjänst eller kommer tillbaka till äldreboendet, och de behöver många fler insatser än de behövde . kan berätta att de tar hand om människor som förr bodde på äldreboendet men som bor hemma och behöver insatser.Vad vi kan se är en hemtjänst som inte har fått resurser när antalet äldreboenden har minskat.Jag skulle vilja fråga statsrådet: statsrådet verkligen att det räcker med investeringsstöd? Det behövs faktiskt personal på dessa boenden också - de behöver inte bara byggas. Det finns en ekonomisk anledning till att kommunerna håller nere antalet äldreboendeplatser.Tycker statsrådet att fungerar? Har statsrådet gått med en undersköterska som ska hjälpa tolv stycken , som går in en kvart här och där och sedan tillbaka ? I värsta fall får hon dessutom stå, som i vissa av de privata hemtjänstföretagen, för gångtiden och får inte ens betalt för den eller får ta den av de äldres lön.Är det inte så att det behövs mer resurser och att den kanske viktigaste valfrihetsfrågan är att det finns tillräckligt med personal i och på våra äldreboenden? Vi har fått ett väldigt viktigt besked. tycker att vinst i äldreomsorgen är fult, men vinst hos assistansbolag är helt okej. Snacka om brist på logik! Jag tycker att det är anmärkningsvärt att man, av rädsla för att funktionshindersrörelsen verkligen ska storma för att de ska få behålla sina egna assistenter, inte är lika dogmatisk när det gäller den delen som i den retorik man nu anför när det gäller äldreomsorgen.När det gäller är mitt intryck att det fungerar väldigt olika i olika kommuner. Jag har bland annat träffat hemtjänstpersonal i hemkommun, där de var förtvivlade över den nya organisation som innebar att samma äldre skulle få besök av väldigt många fler personal. Personalen tyckte inte att det var bra, men det skulle göras ur något slags rättvisesynpunkt så att alla fick vara lika mycket hos alla äldre.Jag förstod mig inte på det där, men det var ett stort uppror. Jag tycker inte att det var någon bra modell. Det var den kommunala omsorgen. Jag tycker att utgångspunkten måste vara den äldres önskemål och behov.När jag tittar på detta ser jag att är nöjda med sin hemtjänst. Det säger inte allt, men det säger mycket. Det ger oss mycket mer kunskap än vi har haft tidigare, och det är inte någon dålig siffra att börja med. Vi i oppositionen har fått kritik för att vi tiger så mycket även om det går väldigt bra för svensk äldreomsorg. Men det är ofta så att hälsan tiger still, som man säger. Det vi är nöjda med finns det ju ingen anledning att ta upp.Men äldrevården är tyvärr inte alltigenom frisk. Jag tog upp ett par saker i mitt anförande, och de som har varit uppe före mig nu har tagit upp bland annat bristen på äldreboenden. Jag förstår att det är ett problem även för ministern. Och det är klart att det är ett problem om inte har täckt behovet.Då undrar jag: Varför är inte detta med boende ett prioriterat område i den utredning som startar? Jag har ingenting emot de tre områden som finns, men om man tänker utifrån de äldres situation borde boendet vara nummer ett.Då återkommer jag till något annat som ministern sade: den äldres önskemål och behov. Det handlar återigen om boendet och den valmöjligheten, som jag tycker är mycket viktigare än att välja skylt. Det viktiga är att över huvud taget få plats på ett äldreboende. Jodå, boendet finns med i utredningen som handlar om framtidens äldreomsorg. Det handlar både om det ordinära boendet och om annan typ av boende. Det handlar om att se vad de äldre önskar, vilken typ av boende det kan gälla och vad som krävs av en bostad.Det vi ser är att många vill bo kvar i sitt ordinarie hem, och kan hemtjänst och hemsjukvård göra fantastiska saker. Jag har varit ute och rest med hemsjukvården, och det är helt enormt vad de kan göra i en bostad . För många är det den största tryggheten. Men vi ser också att en del som önskar det inte får tillgång till ett särskilt boende med heldygnsomsorg.Jag tror att man tar för lite hänsyn till den förändring vi har gjort i socialtjänstlagen, att värdegrunden innebär att man ska titta inte bara på de fysiska och medicinska behoven utan också på de sociala behoven. Ensamheten är svår för många äldre, och det måste vägas in när man biståndsbedömer om det behövs en plats på ett särskilt boende.Därför är jag djupt bekymrad över att av kommunerna säger att de inte har behovet täckt. Även om det har blivit fler, och fler är bättre rustade, är det för många som inte gör vad de ska. Jag funderar mycket över hur vi ska få kommunerna att verkligen ta sitt ansvar. Behövs det mer av sanktionsåtgärder, eller vad är det som ska till?En del av svaren när det gäller boendets utrustning och ett innovationstänkande kring boende kommer vi att få i utredningen, men det kommer kanske också att behöva göras andra saker kring denna fråga. Detta att det fattas leder mig osökt in på nästa fråga. På grund av att det fattas så mycket boenden i många kommuner är det 1,3 miljoner som vårdar sina anhöriga. Många får helt enkelt inte plats på äldreboendet, eller också ser man att vården där inte är tillräcklig. Då är frågan naturligtvis: Är det över huvud taget acceptabelt?Nu är jag medveten om att många gör en insats därför att de vill göra det. Men jag hör också att många gör mer än vad de egentligen vill och orkar. Är det en bra lösning på äldrefrågan att man får förlita sig så mycket på anhöriga? Jag insåg att jag glömde fråga vad de vill göra med LOV. Vad vill ni i säga till de 800 företag som är verksamma? Det var synd att jag missade det i förra replikskiftet, men jag blev så tagen.När det gäller de anhörigas roll har vi låtit kartlägga hur det ser ut. Vi kan se att av de 1,3 miljoner människor som utför kärleksgärningar varenda dag i det här landet är nöjda med omfattningen. De säger att de känner sig nöjda med att ge den insats de ger. Det är naturligt att vi i de små gemenskaperna - i grannskapet och åt släkten, åt mamma eller pappa - gärna vill ge omsorg och hjälpa till i den mån det står i vår förmåga.Det som är viktigt är dock, och detta säger jag i vartenda anförande som handlar om anhöriga, att det alltid ska bygga på frivillig grund. Man är aldrig tvingad till det, och om man känner att det blir för mycket och att man inte kan och inte vill, måste samhället vara berett att ta över. De som tycker att de gör för mycket tittar vi noggrannare på. Vi försöker se om vi kan hitta något som ytterligare underlättar eller om det kanske är så att de inte vet om att hjälp finns att få. Det kan finnas många förklaringsmodeller, och vi vill ta reda på mer. Men glöm inte att vill göra detta av kärlek och omtanke i den omfattning som de gör det . Det är den stora majoriteten. Det är naturligtvis därför att vi bär relationer till varandra. Det är naturligt i en gemenskap att man hjälper varandra, men det ska aldrig göras av annat än frivillighet. I det här betänkandet finns huvuddragen i den förda äldrepolitiken , och det är väldigt mycket som är positivt. Utvecklingen har bara gått uppåt. En av företrädare här, Per Ramhorn, berättade hur mycket bättre det var . är det jag arbetade i äldreomsorgen, men jag kan säga att inget var bättre . Då fanns det långvårdsavdelningar där det låg fyra personer i en sal. De hade inga egna saker, och det stod bara lite skynken mellan sängarna. Det fanns avföringsdagar och duschdagar. Från detta har vi gått till att man får sin egen lägenhet och en personlig omvårdnad. Vi har gått från att se personer som ett kollektiv till att se individen. Internationellt sett har vi också en av de bästa äldreomsorgerna.Det finns förstås en rad åtgärder som stimulerar denna utveckling. En av de viktigaste är det fria valet och lagen om valfrihet. Det är en enormt positiv utveckling som vi kan se, med duktiga företagare, verksamhetschefer och personal som arbetar hårt för att leverera omsorg av god kvalitet.Lena tog upp LOV och fri etablering. Jag håller med om att detta kanske är den knepigaste frågan för kommunerna att fundera på, framför allt när det gäller särskilda boenden. Men LOV medger också att man kan ställa krav på verksamheten, och det viktiga blir då att ställa upp kriterier och ställa krav och också göra den uppföljningen. Det ansvaret har man i kommunen. Det är oerhört viktigt.Lena talade också om fokus på personalen. En viktig, positiv del för personalen är ju att det finns flera arbetsgivare att välja mellan och att det finns möjlighet för kvinnor att starta och driva företag, att utvecklas och att ta egna initiativ. Det spelar roll. Det ska för kvinnor vara lika lätt som det är för dem, oftast män, som arbetar inom byggbranschen, som elektriker, rörmokare, asfalterare eller vad det än kan vara. De tar också del av skattepengar, men ingen ifrågasätter vinstmarginalerna i deras företag. Det är ju samma pengar som går dit.Både och statsrådet har pratat om de åtgärder som har stimulerat utvecklingen. Jag har varit ute och sett många verksamheter. Jag vill lite grann stanna till också vid de privata verksamheterna, för är det faktiskt de privata som leder utvecklingen. Det är där de spännande alternativen finns. De driver på och hittar nya vägar. Man blir lycklig.Jag tycker att ni som kritiserar detta skulle gå ut och titta på de kvinnor som driver företag. Jag blir ibland förvånad när man ser alla kvalitetskriterier som man sätter upp för boenden - det är kanske fem aktiviteter och inte bara chokladbingo , som i vissa kommunala verksamheter.Jag vill också slå ett slag för att man ska få göra ett överskott i de här verksamheterna. Man tar ju en risk när man startar ett företag. Man gör investeringar. Många av dem som driver dessa företag kan inte ta ut någon lön i början. Man måste också få ett överskott för att kunna driva ett företag och göra nya investeringar. Ute i kommunerna får man nya tillskott. Det görs underskott i verksamhet, och då är det bara att ta ut lite mer skattepengar att betala med! Det är likadant när det ska investeras och byggas till: Då tar man lite ur kassakistan, som många kommunpolitiker tror att det bara är att ösa ur. Som egenföretagare måste man bygga upp detta själv, och därför är det viktigt att man också kan få göra överskott i den verksamheten.Jag ska tala lite om ett annat uppdrag jag har, nämligen som ordförande i socialnämnden i min kommun. frågade om vilken som är skillnaden mellan att arbeta i skolan och att arbeta med äldreomsorg. Då ska jag säga vad jag alltid brukar säga i våra debatter, nämligen att vi har ett ännu större ansvar i äldreomsorgen. De allra flesta skolbarn har nämligen föräldrar som har ansvar för sina barn och är om sig och kring sig och ser till att skolan och förskolan är bra. Det har dock inte de äldre. De har inga föräldrar som ser efter dem, och de har inte alltid anhöriga som gör det heller. Därför vilar det ett ännu större ansvar på oss som är engagerade i äldreomsorgen.Jag ska ta några exempel från betänkandet på sådant som har hänt . I min kommun har vi använt kvalitetsregistren. De är outstanding. Det gäller palliativregistret och , som har gjort stor skillnad i det dagliga arbetet och höjt kvaliteten mycket hos varje individ. Det är samma sak med demensregistret och utvecklingsstödet som gäller psykosocialt stöd vid demens, som man har kunnat arbeta med i kommunen. Vi har också använt kompetenshöjande åtgärder och Omvårdnadslyftet. Vi har utbildat många till undersköterskor och höjt utbildningsnivån. Det har varit värdegrundsutbildning, där man har arbetat mycket med bemötande, som jag skulle vilja säga är kanske det absolut viktigaste. Varje person ska bemötas väl. Ytterligare finns det stöd till anhöriga, stimulansbidrag när det gäller kost och nutrition, läkemedelsgenomgångar, som vi också har gjort, liksom rehab och socialt innehåll. Det finns en lång rad åtgärder som har varit positiva.Det bekymmersamma , där de väljare som lyssnar borde fråga vad de andra partierna vill, återspeglas i det som sade: Det finns så mycket att välja på. Vem ska man ta? Vem får man? I vet vi vad svaret blir, för det blir det som bestämmer. Hon vet tydligen bättre vad min mamma vill ha för äldreomsorg än vad mamma själv vet. Man blir omyndigförklarad när man fyller och ska inte kunna välja själv. Det är rätt prekärt att det finns partier som går till val på att rasera en del av välfärden. De vill säga till de anställda att de jobbar i fel företag, och till dem som har valt omsorg vill man säga att de har valt fel.Det viktigaste med lagen om valfrihet är inte att man kan välja utan att man kan välja bort. Det är väl den största styrkan med valfrihetsreformen.Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag. Det var roligt att höra anförande. Jag kände att hon faktiskt hade lyssnat på våra anföranden. Så är det ju inte alltid här i kammaren, men jag uppskattar det väldigt mycket, även om jag tyckte att var lite väl kategorisk om att de privata alltid är bättre och de offentliga alltid är sämre. Det finns betydligt fler gråzoner än så.Jag vill också säga att du överraskade mig i reflexionen kring LOV. Jag tycker att fri etablering är det som vi politiskt, intellektuellt skulle kunna resonera om. Huvudpoängen är inte huruvida det är en privat aktör eller inte, i alla fall inte för mig och Socialdemokraterna, utan det handlar om den fria etableringsrätten. Den kan innebära att det finns fyra fem aktörer som satsar långsiktigt på sin personal, och sedan dyker det plötsligt upp tre fyra aktörer till, som kanske dessutom har råd att gå med förlust , tills de har konkurrerat ut de andra.Frågan är hur man ger långsiktiga förutsättningar även till de privata aktörer som finns. Det får väl lyssna på i efterhand, men det var det jag försökte säga i mitt anförande också: att hitta en modell som innebär att man är långsiktig. När man väl har klarat kvalitetskriterierna får man verka. Man ska inte behöva upphandlas igen. Men det kanske inte är så att etableringsrätten finns , utan man kanske har ett antal aktörer - åtminstone är det så vi socialdemokrater resonerar.Kan något ytterligare utveckla det faktum att fri etablering innebär att man väljer bort, som du själv sade? Hur ser på äldre människors möjlighet att välja och välja bort både hemtjänst, som de kanske har ganska mycket, och särskilda boenden? Alla har inte anhöriga som väljer åt en och alla har inte alltid förmågan att välja. Hur ska de ställa sig till att de är kunder som ska välja och välja bort på en marknad? Det finns mycket bra kvalitet och verksamhet i omsorg också. Det är synd om personalen i äldreomsorgen , för står det något om det i medierna är det bara negativt. Det finns många som gör ett jättebra jobb där , så det är inte bara i det privata.I min hemkommun håller vi på att titta på etableringar. har vi redan gjort, och det kändes lättare. De flesta kommuner har gjort det. Men när det gäller särskilda boenden är det lite knepigt. Kanske är det inte så knepigt för oss som bor i , men som sade måste många mindre kommuner fundera över vad man ska göra och om man kan köpa de platser man behöver eller inte. Det är en frågeställning.Är det bra att vi kan välja? Hemtjänst är lättare att välja. Ett särskilt boende är svårare. Initialt vet många var de vill hamna och väljer det boendet, men sedan kan det vara svårt att flytta sin mamma eller pappa från ett boende.Kommunerna har ansvaret att se till att all verksamhet är bra. Ansvaret att göra uppföljningen ligger hos kommunpolitikerna. Den dåliga verksamheten ska sorteras bort. Det är meningen med konkurrensen. Det bygger på att äldre har kraften, orken och insikten att välja bort dåliga och välja något annat, att både reagera över den verksamhet man får och göra ett annat val. Det ska finnas plats och utrymme. Det ska dessutom vara tillräckligt många som gör detta, och det ska få konsekvensen att det läggs ned.Hela grundtanken i den fria etableringen bygger på att man har kunder som har kraft att välja bort det dåliga och välja det bra. Det bygger inte på att de får välja mellan bara bra alternativ, utan det bygger på att man använder brukaren, eleven eller den äldre som en regulator.Svensk förskola fick inte etableringsfrihet . Ändå är nästan var femte förskola enskild. I stället för att bygga upp en konkurrenssituation samverkade man med kommunen om hur etableringar kunde ske på ett bra sätt. Det vore klokt om man kunde hitta en sådan modell, för det är olyckligt att vi ska dividera om privat eller inte om vi får en överetablering och om vi får dålig kvalitet. Det är det allra största problemet.Hur ser på att det har försvunnit 8 000 platser på särskilda boenden som Reinfeldtregeringen har suttit vid makten? De 500 miljonerna i investeringsstöd har uppenbarligen inte räckt. Var och en kan ju räkna ut hur många äldreboenden det blir för de pengarna. Hur ser på denna utveckling och på den kraft regeringen har lagt på denna fråga? Ja, det har funnits investeringsstöd till det. Här måste man åter gå på kommunerna. En ansvarsfull kommun ser till att det finns platser.Det är ju olika. Särskilt boende är en sak, för det har man rätt att få. Är man biståndsbedömd för särskilt boende ska det anvisas en plats . Det måste kommunen göra. Annars får den sanktionsavgifter av Inspektionen för vård och omsorg.Bostadsförsörjningen är kommunernas ansvar. Det är de som ska se till att bostäder finns. Ansvarsfulla kommuner ser till att det också finns trygghetsboende och en blandning av hyresrätter och bostadsrätter att välja på för dem som inte kan själv.De äldre har också ett ansvar att planera för sitt boende, för är det några som är etablerade på bostadsmarknaden är det de äldre. Det är som sagt kommunernas ansvar, och det vore intressant att kartlägga vilka kommuner som har gjort det och vilka som inte har gjort det. Det finns goda exempel i på borgerliga kommuner där man har gjort det på ett utmärkt sätt. Jag ska börja med att instämma i det sade om att all verksamhet ska vara bra. Det är grundsynen för . Därför tror vi inte på en modell där gamla människor ska försöka värdera och välja bort det som är dåligt. De ska inte behöva uppleva en dålig verksamhet som de måste välja bort. Som sade är många som får hemtjänst och har stora omsorgsbehov, börjar glömma lite grann och har inte så lätt att ta till sig information och agera på egen hand. De ska inte behöva välja bort något, utan det är samhällets ansvar att se till att all verksamhet är bra.Tycker att det är detsamma att bedriva äldreomsorg som att asfaltera en väg eller gata i en stad? Jag menar att det finns stora skillnader. Vi vill inte ha vinst i välfärden, för då styr inte behoven. Då styr andra överväganden: Om jag gör si eller så kan jag tjäna lite mer pengar. Därför satsar jag på dem som är mest lönsamma och inte på dem som är besvärligast, har mest behov och är minst lönsamma. Dessa överväganden ska aldrig vara med när vi bedriver omsorg för gamla och sköra människor. De äldres behov ska gälla till 100 procent.Därför vill jag gärna veta om tycker att det är detsamma som att asfaltera en väg.Det är visserligen dyrt att göra fel när man anlägger en gata, men eller halvåret i en gammal människas liv kan inte göras om. Det går inte att reparera om det går fel. Ser inte skillnaden där heller? och jag har olika människosyn. Jag tror att människor är kapabla att välja även efter 65 och vill göra det. Om man inte kan det finns det ofta en anhörig som är intresserad av att göra det.Jag talade om vart skattepengarna tar vägen. Om det görs en rondell i en kommun är det ingen som frågar vem som har gjort den och vilken vinstmarginal det företaget har. Det tar ju också av skattepengarna som vi tar av alla människor och som kunde ha gått till vård och omsorg. Det är ingen som ifrågasätter att det går mer skattepengar till de stora byggbolagen än till vård- och omsorgsföretagen. Det är det jag har talat om. Jag värderar inte vad de gör.Tycker inte att det är en viktig jämställdhetsfråga att kvinnor ska kunna driva företag och få jobb i andra företag. kategoriserar jag igen, men det är fler kvinnor som jobbar i vård och omsorg och fler män som asfalterar, tvättar kläder och bygger sjukhus. Här ska männen få driva företag men inte inom vård och omsorg.Ni vill ju förbjuda dessa företag. Vad ska säga till alla dem som arbetar där? Det börjar smyga sig in överallt. Tyvärr har en del socialdemokrater sagt att de vill avskaffa det fria skolvalet. Vi vet inte var detta ska sluta. Jag känner mig orolig för vilka S ska samarbeta med om de vinner valet. Blir det med blir det elände. Jag kan konstatera att till och med väljare är klokare, för de säger att skattepengarna inte ska tas ut i vinst i äldreomsorg, sjukvård och skola utan gå tillbaka till verksamheten.Jag har svårt att se jämställdhetsperspektivet i att bara män kan jobba i byggbranschen och bli chefer där och att bara kvinnor kan bli chefer inom vård och omsorg. Det är ingen vidare jämställdhetssyn.Jag är orolig för arbetsvillkoren för undersköterskorna i äldreomsorgen, för dem som inte kan få ett fast jobb, för dem som har timanställning och får komma in lite då och då och för dem som jobbar på företag som inte ens har kollektivavtal.