bet · H101TU9 · 2014-03-07 00:00:00 — Enligt uppgift från genomförs åter en omfattande regelöversyn, vilket inkluderar en reviderad utgåva av VGU; i detta ingår att nya kunskaper om mc kommer att tas om hand. Enligt kommer de övergripande nya kraven att uppdateras medan de mer detaljerade kraven blir klara . Den reviderade utgåvan av VGU som är aviserad kommer enligt också att innehålla moderniserade krav vad gäller utformning i tätort samt utformning med hänsyn till oskyddade trafikanter. Mot bakgrund av vad som här anförts avser utskottet inte att vidta några ytterligare åtgärder och avstyrker därmed motionerna 2013/14:T511 yrkandena 4 och 5 (S) och 2013/14:T517 yrkande 21 (S). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att ersätta alla obevakade övergångsställen i järnvägstrafiken med bevakade övergångar med hänvisning till de pågående satsningar som sker på fysiska åtgärder för säkrare plankorsningar. Jämför reservation 11 (SD). (SD) anför i motion 2013/14:T525 att obevakade järnvägsövergångar är ett inslag av en oaktsam inställning till hushållandet av våra gemensamma resurser. Tysta snabbtåg i kombination med övergångar placerade i kurvor innebär att människor när som helst kan överraskas av ett kommande tåg. Som ett led i den uttalade nollvisionen föreslås ett statligt stopp för obevakade järnvägsövergångar där staten bör säkerställa att alla obevakade övergångsställen i järnvägstrafiken tas bort och ersätts med en bevakning med signaler och bommar. Utskottet vill inledningsvis peka på vikten av att skapa säkra plankorsningar och att målen i enlighet med nollvisionen är att plankorsningar ska vara säkra och tillgängliga och att antalet döda och skadade i samband med plankorsningsolyckor inte ska öka. Enligt statistik från Trafikanalys omkom sju personer i kollisioner i järnvägskorsningar medan tio personer skadades allvarligt. Med utgångspunkt från att säkerheten i plankorsningar behöver öka välkomnar utskottet att satsar stora resurser på att detta. Varje gång en järnvägssträcka ska rustas upp ska plankorsningarna ses över. Enligt finns det på myndighetens spåranläggningar drygt 2 200 obevakade plankorsningar med järnväg i . Utskottet kan konstatera att utvecklingen har gått i en positiv riktning då antalet obevakade plankorsningar har minskat med ca 400 då motsvarande antal uppgick till ca 2 600. För att uppnå målen förutsätter utskottet att fortsätter att satsa på fysiska åtgärder i plankorsningar och att detta även fortsättningsvis kommer att ske med beaktande av bl.a. teknisk utveckling, forskning, kommunikation, stödsystem i form av it-system och regler. Då utskottet kan konstatera att det redan pågår ett arbete med att ersätta obevakade övergångsställen i järnvägstrafiken och att detta arbete fortskrider i tillbörlig takt avstyrker utskottet motion 2013/14:T525 (SD). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om en översyn av vägbelysningen. Utskottet välkomnar det energieffektiviseringsarbete som genomför. I motion 2013/14:T401 av och (båda M) anförs att det krävs att många beståndsdelar är tillgodosedda för att värna om trafiksäkerheten i . En av dessa är att säkerställa att vägarna är ordentligt upplysta och nätter. På framför allt landsbygden upplever de boende att vägbelysningen släcks ned. För landsbygden är det ett stort problem att i takt med att allt fler vägbelysningar släcks blir det också betydligt mörkare för människor som bor där. Där det har funnits belysning är det numera mörkt. Motionärerna konstaterar att belysning skapar trygghet och högre trafiksäkerhet och efterlyser därför en översyn av vägbelysningen i landet för att säkerställa att boende, framför allt på landsbygden, har upplysta vägar. Enligt kommer myndigheten att lägga ca på belysning sett över landet. Till dessa medel tillkommer även belysning i tunnlar. Av de som är öronmärkta för vägbelysning går ca till reinvesteringar och energieffektiviseringar. Vid underhållsverksamheten av belysningen kommer vidare hel del gamla armaturer och energikrävande ljuskällor att bytas ut mot modernare och mindre energikrävande belysning. Utskottet noterar att har genomfört energieffektiviseringar om ca 4,5–5 GWh/år när det gäller vägbelysning. Ett regelverk för LED-belysning har tagits fram och därmed kommer LED-belysning att införas i större utsträckning framöver. Utskottet kan vidare konstatera att dessutom inför styr- och övervakningssystem i syfte att kunna optimera belysningen. Med hjälp av intelligent styrning kan t.ex. belysningen automatiskt bli starkare när det finns behov. I sammanhanget kan också noteras att vid utbyte av gamla belysningsstolpar eller trästolpar ersätts dessa med eftergivliga stolpar alternativt monteras bakom räcken. När det gäller ändringar av vägbelysning vill utskottet även uppmärksamma det förbud mot lampor med kvicksilver som träder i kraft . Förbudet innebär att lampor i vägbelysningen som innehåller kvicksilver måste bytas ut. Utskottet vill i detta sammanhang uppmärksamma att detta utbyte av belysning i vissa fall även innebär kostnader för kommunerna för belysningen på det kommunala vägnätet. Det förekommer då att kommunerna får göra prioriteringar för vilken belysning som de vill behålla eller ta bort. Sådana prioriteringar kan kommunerna då behöva göra i förhållande till andra angelägna områden som de har ansvar för. Utskottet har noterat att det finns exempel på att byar eller enskilda bybor har erbjudits möjlighet att på årsbasis få hyra belysning av kommunen i stället för att belysningen släcks ned. Utskottet välkomnar det energieffektiviseringsarbete som genomför och finner inte anledning att vidta några ytterligare åtgärder och avstyrker därmed motion 2013/14:T401 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om en utredning av frågan om siktgallring efter vägarna samt en översyn av möjligheten att utse till testlän för utvecklingen av nya lösningar för en ökad trafiksäkerhet med färre viltolyckor. Nationella viltolycksrådet (NVR) är ett nationellt samarbetsorgan som arbetar med frågor inom viltolycksproblematiken. NVR har 15 medlemmar, bl.a. från , och . ansvarar för den del i rådet som avser viltolycksförebyggande åtgärder. Ju oftare vilt befinner sig på vägen, desto större är risken för viltkollisioner. Enligt Nationella viltolycksrådet sker flest viltolyckor i med rådjur, älg, vildsvin och hjort. Kollisioner som orsakar dödsfall eller allvarlig skada är till största delen orsakade av älg. Att vilt befinner sig inom vägområdet brukar bero på att djuret antingen försöker korsa vägen eller att det är attraherat av en resurs som finns inom vägområdet. (MP) pekar i motion 2013/14:T346 på att det enligt officiell statistik är i medeltal ca 128 älgar, rådjur, andra hjortdjur eller vildsvin som dör eller skadas svårt i kollisioner med motorfordon. Enligt uppgår samhällets kostnader för detta till ca . Viltstängsel utgör ett effektivt hinder mot viltolyckor och kostnaden för stängsling uppgår till 250 000–per kilometer. I motionen konstateras att det kostar betydligt mindre med en kraftig utglesning av skog, s.k. siktgallring, från vägkanten. Fordonsförare får med siktgallring mycket större möjlighet att upptäcka vilt och även viltet ser trafiken tidigare. Enligt motionären kan åtgärden väntas leda till avsevärt färre kollisioner med djur och därmed motsvarande minskning av lidande för människor och djur. Att åtgärden skapar arbetstillfällen som snabbt betalar sig gör även det förslaget attraktivt. I motionen föreslås därför en utredning av frågan om siktgallring utefter våra vägar. och (båda M) pekar i motion 2013/14:T457 på att antalet registrerade fall av viltolyckor har ökat stadigt . har beräknat samhällskostnaderna till ca –2012, men mörkertalet är stort. Risken att råka ut för en viltolycka varierar kraftigt mellan olika län. Motionärerna efterlyser krafttag då de anser att det inte är rimligt att risken för en förare i att krocka med vilt är mer än 13 gånger så hög som risken för en förare i . Vidare anförs att forskningen kring viltolyckor och lösningar för att förebygga viltolyckor är eftersatt, vilket medför att man riskerar att använda gårdagens lösningar på dagens problem. Forskningen kring viltolyckor, vilka preventiva åtgärder som ger bästa resultat och de samhällskostnader som uppstår kring olyckorna behöver prioriteras. Tillfälliga hastighetssänkningar och varningar som är specifika och rum är sannolikt effektivare än vanliga varningsskyltar längs vägarna. Trafikstyrningssystem, planskilda passager, viltpassager och viltövergångar där trafikanter och djur varnas för varandra är också lösningar som det behöver forskas mer på och i större utsträckning behöver testas och utvärderas i praktiken. För att kunna testa och utvärdera nya metoder och lösningar är det enligt motionärerna värt att överväga ett testlän. I motionen föreslås att möjligheterna att göra till testlän för utvecklingen av nya lösningar för en ökad trafiksäkerhet med färre viltolyckor ses över. När det gäller frågan om siktgallring utefter vägarna kan utskottet hänvisa till att enligt är det mycket resurskrävande att ersätta viltstängsel med kraftig utglesning av skog. I detta sammanhang är det enligt utskottet även viktigt att beakta att vägrätt i princip inte sträcker sig så långt ut som från vägkant, vilket innebär att markförhandling måste ske med alla markägare längs vägen när åtgärden ska vidtas. Till detta kommer att åtgärden därutöver måste vidmakthållas med regelbundet underhåll. Det bör i detta sammanhang även noteras att så fort det växer upp sly så drar området till sig mycket vilt. Utskottet vill här också hänvisa till att erfarenheter pekar på att det är mer effektivt att etablera viltstängsel, i kombination med viltpassager som möjliggör viltets rörelse, än att glesa ut skogen längs vägkanten. När det gäller kartläggning och analys av viltolyckor vill utskottet peka på att enligt statistik från varierar antalet viltolyckor med några tusen. Det verkar dock som att antalet olyckor med vildsvin och hjort har ökat , något som bl.a. kan bero på att stammarna av dessa djur har ökat . Ett problem är att s.k. hotspots för viltolyckor flyttar runt i landskapet beroende på årstid, tid och mellan år. Att hotspots för viltolyckor förflyttar sig i landskapet beror bl.a. på vad som odlas när och var i odlingsmarken, hur skogen avverkas och sköts samt hastighetsförändringar på vägar. Ett annat problem är att saknar mandat för hela problematiken kring viltolyckor. Vilka åtgärder som kan vidtas och deras långsiktiga effektivitet är också i hög grad beroende av hur kommunerna planerar och styr markanvändningen och hur nya exploateringar för vägar och boende placeras m.m. För att effektivt kunna minska antalet viltolyckor krävs samordnade åtgärder mellan de berörda aktörerna. Utifrån de problem som finns med viltolyckor välkomnar utskottet det viktiga arbete som har initierat där myndigheten har tagit initiativ till ett arbete med att utveckla en gemensamt accepterad problembild och ta fram gemensamma konkreta mål för förebyggande arbete. I detta arbete ingår att har ett uppdrag till () att analysera viltolyckornas fördelning och rum, deras kostnader samt vägars och järnvägars barriäreffekt för djur. Detta är tänkt som ett underlag för att utveckla analyshjälpmedel som kan ge stöd för vilka kombinationer av åtgärder som kan vara lämpligast att använda i olika situationer. Verktygen finns i stor utsträckning redan medan en del är på väg att utvecklas och provas. Verktygen är bl.a. faunapassager, viltstängsel, viltvarningssystem, informationssystem och hastighetsanpassning. Målet är att utveckla en verktygslåda för med både åtgärder och ett verktyg för analys av lämpligaste åtgärdskombination beroende på situation och att ta fram en nationell aktionsplan för att minska viltolyckorna. Målsättningen är att involvera berörda i problematiken och att samordna åtgärder. Resultatet av det arbete som gjorts bereds inom NVR. Enligt uppgift till trafikutskottet kommer arbetet med att ta fram en nationell handlingsplan inom området att inledas senare . Med hänvisning till det pågående utvecklingsarbetet för att minska viltolyckorna avstyrker utskottet motionerna 2013/14:T346 (MP) och 2013/14:T457 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om tillgängligheten till körkortsutbildning, ålderskrav för moped och körkortsprov för motorcykel. Jämför reservationerna 12 (S) och 13 (V). Ansvaret för körkortsfrågor delas mellan Transportstyrelsen och . För att göra det lättare för allmänheten att hitta information om körkortfrågor har Transportstyrelsen och tillsammans samlat information och tjänster inom körkort och förarbevis på webbplatsen Körkortsportalen. ansvarar för kunskaps- och körprov för körkort, taxiförarlegitimation, kunskapsprov för yrkeskunnande för trafiktillstånd och yrkesförarkompetens. Enligt webbplats finns förarprovskontor på 28 olika orter i landet. Utöver kan förarprov även göras på ett antal mottagningsorter som erbjuder körprov (vissa behörigheter) och på en del orter även kunskapsprov. Den som vill göra körkortsprov kan boka provtider för kunskaps- och körprov via . (M) pekar i motion 2013/14:T241 på att andelen unga som skaffar körkort har minskat kraftigt och att statistik från Arbetsförmedlingen visar att av landets arbetssökande ungdomar mellan saknar körkort. Motionären framför vidare att avsaknaden av körkort minskar möjligheten att komma in på arbetsmarknaden och att alltför många ungdomar därför riskerar att ofrivilligt uteslutas från arbetsmarknaden. Enligt är kostnaden för att skaffa körkort den viktigaste faktorn för att många unga inte skaffar körkort. I motionen framförs att det finns många erfarenheter både i och utanför av hur man kan underlätta och göra det billigare att skaffa körkort. Inom körkortsutbildningen för tyngre fordon används exempelvis i allt större utsträckning simulatorer för att minska kostnaderna och klimatpåverkan. Enligt motionären bör fler gymnasieprogram, såsom vård och omsorg, inkludera körkortstagande för att på så sätt enklare skapa jobb för unga – i detta fall exempelvis i . Därtill bör möjligheten att erbjuda körkort som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd, med viss självfinansiering via t.ex. CSN-lån, ses över. I motionen föreslås att fler insatser bör övervägas för att göra det enklare för unga människor att skaffa körkort. (M) konstaterar i motion 2013/14:T263 att det har blivit allt svårare att ta körkort, att nya krav har tillförts och att kostnaderna har ökat. Många ungdomar har helt enkelt inte råd att ta körkort och för ett land där många invånare bor på landsbygden, där kollektivtrafiken inte alltid gör det möjligt att pendla till arbete och samhällsservice, är detta en allvarlig utveckling och ett definitivt hot mot arbetslinjen. Många yrken kräver körkort och alltför höga kostnader för körkort försvårar för företag och offentliga arbetsgivare att rekrytera rätt personal. Många nya krav som tillförts regelverket för körkortsutbildning är enligt motionären väl motiverade var för sig men blir sammantaget alltför betungande, inte minst ekonomiskt, för en körkortsaspirant. Därför föreslås en översyn av hela regelverket, med målet att förenkla körkortsutbildningen och göra den mindre kostsam. I motion 2013/14:T287 pekar även Boriana (M) på vikten av att ha körkort när man söker arbete och att detta är särskilt viktigt för ungdomar med kortare utbildning. har , bl.a. på grund av höga kostnader, ett relativt lågt körkortstagande för unga människor mellan jämfört med andra europeiska länder. Ett sätt att underlätta för fler ungdomar att kunna ta körkort kan vara att erbjuda särskilda lån för körkortsutbildning via CSN. De långa väntetiderna för uppkörning och körkortsprov framhålls också som en faktor som bidrar till den låga körkortsfrekvensen bland svenska ungdomar. Ungefär hälften av samtliga elever misslyckas med sin första uppkörning. Detta innebär att många elever gör sin uppkörning alltför tidigt utan tillräckliga kunskaper, vilket i sin tur medför att det blir nödvändigt med omprov och att väntetiden förlängs ytterligare. Motionären menar att en körkortsaspirant som har misslyckats på sitt prov men i övrigt bedöms vara en god och säker förare bör få möjlighet att åtgärda sina brister i en auktoriserad körskola. Då det finns uppenbara brister och problem i dagens förarutbildning efterfrågar motionären att en översyn av förarutbildningen övervägs. I motion 2013/14:T331 framför också (M) att vi tyvärr ser en utveckling där allt färre har körkort trots att fördelarna med att ha ett körkort är många. Motionären konstaterar att det kan vara svårt att med säkerhet veta vad denna utveckling beror på men att ett av skälen sannolikt är de höga kostnader som är förknippade med ett körkort. I då ungdomsarbetslösheten redan är alltför hög måste trösklarna in på arbetsmarknaden sänkas. Om körkortet blev billigare skulle sannolikt fler ges möjlighet att ta körkort och därigenom öka sina chanser att få jobb. I samband med att reglerna för privat övningskörning ändrades skärpte Transportstyrelsen kontrollerna för att avslöja exempelvis illegala körskolor. Kontrollen och insynen i körskolebranschen behöver dock bli ännu bättre och motionären efterlyser därför en översyn av möjligheterna att förbättra kontrollen av körskolor. (M) anför vidare i motion 2013/14:T332 att kostnaden för ett körkort kan skilja mycket beroende på hur mycket man har möjlighet att övningsköra privat, hur många lektioner man behöver och var i landet man befinner sig. Då reglerna för privat övningskörning ändrades innebar det att personer som vill vara handledare inte behöver gå introduktionsutbildning tillsammans med varje person de tänker vara handledare för. I motionen framförs att regeringen bör överväga att se över möjligheterna att subventionera den obligatoriska handledarutbildningen för att ge fler unga möjlighet att ta körkort. Vidare föreslås att regeringen i linje med detta bör överväga att se över möjligheterna att göra Riskutbildning 1 till en del av den ordinarie skolplanen för gymnasiet för att ytterligare minska kostnaderna. och (båda M) framför i motion 2013/14:T334 att många unga hamnar i ett moment 22 när de ska ta körkort. För att ha råd att ta körkort behövs ett jobb och för att få ett jobb krävs ett körkort. Enligt motionärerna vore en lösning på detta problem att se över möjligheterna att erbjuda lån med låg ränta för körkortsutbildning. Ett sådant körkortslån skulle kunna ha samma upplägg som ett CSN-lån med subventionerad ränta. För att förbättra ungas möjligheter på arbetsmarknaden efterfrågas en översyn av möjligheterna att erbjuda lån med låg ränta för körkortsutbildningar. (FP) påtalar i motion 2013/14:T393 att en del åldersgränser ibland är kantiga för vissa rättigheter. När det gäller förarbevis för moped klass II krävs att man fyllt har för att få ett körkort. Eftersom mopedsäsongen i större delen av landet oftast är begränsad innebär det att ungdomar i samma åldersklass som är födda efter augusti i praktiken inte får möjlighet att lagligt köra moped tillsammans med sina jämnåriga kamrater. Om man kan ta förarbevis under det år man fyller är det enligt motionären troligt att risken för olovlig körning minskar. Motionären efterlyser att regeringen verkar för en lagändring där åldersgränsen för att ta förarbevis för moped klass II ändras till att gälla under det år då man fyller . I motion 2013/14:T405 tar även (M) upp frågan om att man måste vänta till 15-årsdagen innan man får ta mopedkörkort. Det leder till att de som fyller år tidigt får möjlighet till den frihet som ett mopedkörkort innebär än personer som fyller år . Motionären menar att det därför vore önskvärt att man ska tillåtas att ta mopedkörkort fr.o.m. det år man fyller , och inte fr.o.m. den dag man fyller . På så vis skulle alla ungdomar ges samma möjlighet till den frihet som ett mopedkörkort ger. I motionen framförs att detta kan införas utan att riskera trafiksäkerheten eftersom kravet att klara godkänt på provet för att få mopedkörkort kvarstår. Motionären förespråkar utifrån detta att det vore önskvärt med en översyn kring åldersgränsen för att få mopedkörkort. m.fl. (V) konstaterar i kommittémotion 2013/14:T456 att vid en internationell utblick ligger , efter och , i topp bland europeiska länder när det gäller körkortskostnader. Vidare anförs att kostnaden för körkort har stigit närmare fem gånger . Uppgifter från Bil visar att arbetslösheten uppgår till bland unga mellan som har körkort medan den är dubbelt så hög, dvs. , bland de körkortslösa. I motionen uppmärksammas att ett körkort för en genomsnittlig körkortstagare kostar ca och att detta är en stor kostnad för unga människor. För unga arbetslösa kan kostnaden dessutom bli ett varaktigt hinder för att få full tillgång till arbetsmarknaden. För unga människor som bor på landsbygden eller andra platser där det är brist på kollektivtrafik är det svårt att ta sig till ett arbete utan bil och körkort. I motionen anförs dessutom att körkortskostnaden kan öka dramatiskt om körkortelever missar ett av proven. I motionen poängteras dels vikten av att regeringen sätter in kraftfullare åtgärder för att korta de långa förarprovsköerna, dels problemen med köer till fotografering inför proven. De utpekade problemen finns både i glesbygds- och storstadsområden och innebär att många drabbas av onödiga fördyringar. Eftersom det är viktigt att körkortsutbildningen håller hög kvalitet utifrån trafiksäkerhetsaspekter föreslår motionärerna en översyn av vilka åtgärder som kan vidtas för att minska kostnaderna för körkortsutbildningen så att fler unga människor kan få tillgång till körkort. (KD) uppmärksammar i motion 2013/14:T460 att det i råder stor brist på uppkörningstider för körkort t.o.m. september månad och att detta är den tid som flest unga utnyttjar för att ta körkort. Den låga tillgängligheten på förarprovsexaminatorer i länet innebär att det nästan är omöjligt att få en ny tid för uppkörning i . Den senaste statistiken från visar på att sommarmånaderna fortsättningsvis – trots förbättringar – inte nått upp till målet om 20 dagars väntetid, med andra ord en hel månad. Därför föreslår motionären att får i uppdrag att se över möjligheten att utöka utbudet på uppkörningstider för B-körkortstagare i stora städer såsom . I motion 2013/14:T482 tar även (S) upp problemet med långa köer för förarprov och att detta är något som har uppmärksammats . I ett antal kommuner i landet där det tidigare förrättats teoretiska körkortsprov sprids nu en oro bland berörda kommuner och trafikskolor om att denna möjlighet riskerar att försvinna då ställt in flera teoriprov. Enligt ligger bristande datateknisk säkerhet i de berörda kommunerna bakom de inställda proven. De berörda kommunerna menar i stället att de är beredda att anpassa sig till krav. I motionen anförs vidare att det teoretiska respektive praktiska körkortsprovet numera är sammanhållet och ska vara genomfört och godkänt . Om den teoretiska delen av körkortsprovet försvinner finns det oro för att även det praktiska körprovet försvinner från kommunen, vilket i sin tur kan betyda att kommuninnevånarna förlorar möjligheten att ta sitt körkort i hemkommunen. Mot bakgrund av detta efterfrågas en översyn av hur service fungerar gentemot de kommuner där körkortsprov genomförs. (M) pekar i motion 2013/14:T499 på att det för många är ett både dyrt och krångligt projekt att ta B-körkort. Inte sällan möts körkortsaspiranterna av långa väntetider och kan många av teorikunskaperna glömmas bort. Dagens situation är ohållbar då körkortsaspiranterna tvingas åka land och rike runt för att hitta en uppkörningstid. Motionären menar att det måste bli enklare och billigare för människor att ta körkort. Ett sammanhållet prov, dvs. att teori och uppkörning måste bokas , infördes med syftet att få en närmare koppling mellan teori och praktik.