bet · H101SoU13 · 2014-03-19 00:00:00 — Således gäller enligt 2 kap. 21 § RF att begränsningar enligt 20 § endast får göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får vidare aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Av 2 kap. 23 § första stycket RF anges att friheten att yttra sig i näringsverksamhet får begränsas. Av förarbetena (prop. 1975/76:209) framgår att skälet till den sistnämnda begränsningen låg i intresset att reglera eller begränsa kommersiell reklam (s. 109 f.). Eftersom sådan reklam till stor del förekommer i tryckta skrifter eller i andra medier och därmed omfattas av TF och YGL, torde betydelsen av 2 kap. 23 § RF vara förhållandevis begränsad, vilket även framgick av förarbetena (s. 108 f.). Bestämmelserna i såväl TF om skyddet för yttrandefriheten i tryckta skrifter som YGL om skyddet för yttrandefriheten i radio och televisionsprogram m.m. gäller vissa närmare angivna grundläggande beståndsdelar i yttrandefriheten. Bestämmelserna har till huvudsakligt syfte att säkerställa ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning. Begreppet yttrandefrihet har i TF och YGL i princip samma innebörd, och syftet med de båda grundlagarna är detsamma. Bestämmelserna i grundlagarna reglerar emellertid inte allt bruk av tryckta skrifter och av de medier som omfattas av regleringen i YGL. TF:s exklusivitet är sålunda begränsad till missbruk av tryckfriheten som en art av det fria ordet. Utanför TF:s syfte faller därför att skydda näringsidkares ekonomiska intressen. Som framgått ovan följer det av 1 kap. 9 § punkt 1 TF att vad som i lag är stadgat om förbud mot kommersiell annons ska gälla utan hinder av vad som sägs i TF i den mån annonsen används vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror. Tobakslagen (1993:581) anpassades till de krav som ställs i WHO:s ramkonvention om tobakskontroll och i unionsrätten när det gäller tobaksreklam (prop. 2004/05:118). Enligt 14 § tobakslagen är all tobaksreklam förbjuden med undantag för bl.a. marknadsföring som endast består i att tillhandahålla tobaksvaror för försäljning eller kommersiella meddelanden inne på försäljningsställen som inte är påträngande, uppsökande eller uppmanar till bruk av tobak. Sådana kommersiella meddelanden ska i den omfattning det är möjligt placeras så att de inte är synliga från utsidan av försäljningsstället. Enligt förarbetena (prop. 2004/05:118) skulle återhållen exponering av varumärken som gjorde det möjligt för kunden att skilja mellan olika varumärken tillåtas, liksom varulistor och prislistor (s. 59). Tobaksreklamförbudet skulle således inte stå i strid med konsumenternas rätt till god prisinformation enligt prisinformationslagen (2004:347). Vidare skulle reklamskyltar av måttfull karaktär och diskreta logotyper på exempelvis kyldiskar för snusförpackningar tillåtas. Enligt 12 § tredje stycket tobakslagen ska det på varje försäljningsställe för tobaksvaror finnas en tydlig och klart synbar skylt med information om förbudet mot att sälja eller lämna ut sådana varor till den som inte har fyllt . Bestämmelsen föreslogs av regeringen mot bakgrund av artikel 16 punkt 1 a i WHO:s ramkonvention som stadgar att konventionsparterna ska vidta effektiva åtgärder för att förbjuda försäljning av tobak till minderåriga, bl.a. genom tydlig skyltning inne på försäljningsställen med information om försäljningsförbudet (prop. 2004/05:118 s. 21). Som framgår ovan föreslog i sin rapport att regeringen skulle föreslå ett totalt marknadsföringsförbud för tobaksprodukter, inklusive ett förbud mot att exponera tobakspaket på försäljningsställen. I rapporten angavs att åtgärden rekommenderas i WHO:s ramkonvention om tobakskontroll (artikel 13.2). Av ramkonventionen framgår dock att artikeln endast kräver att parterna inför ett så heltäckande förbud mot tobaksreklam som respektive lands författning eller konstitutionella principer tillåter (se prop. 2004/05:118 s. 29 f. och 75). Senast ett liknande motionsyrkande behandlades i var efter beredning i socialutskottet. I motion 2010/11:So283 av m.fl. (MP) begärde motionärerna att skulle tillkännage för regeringen ett önskemål om lagstiftning om s.k. dold försäljning av tobaksprodukter (yrkande 15), dvs. att produkterna inte får exponeras på försäljningsstället utan att dessa måste aktivt efterfrågas av kunden från personalen. hänvisade bl.a. till skärpta krav i tobakslagen (prop. 2009/10:207) på näringsidkare som bedriver försäljning av tobaksprodukter samt påminde om att regeringen avsåg att följa genomslaget av dessa nya krav och utvecklingen vad gäller minderårigas tillgång till tobak och återkomma i frågan om det skulle visa sig nödvändigt. Med hänsyn till bl.a. detta ansåg socialutskottet (bet. 2010/11:SoU8 s. 35 f.) att motionsyrkandet fick anses delvis tillgodosett och avstyrkte det. beslutade i enlighet med utskottets förslag. Utskottet konstaterar att tobakslagen förbjuder all tobaksreklam med undantag för bl.a. marknadsföring som endast består i att tillhandahålla tobaksvaror för försäljning eller kommersiella meddelanden inne på försäljningsställen som inte är påträngande, uppsökande eller uppmanar till bruk av tobak. Utskottet noterar att ett totalt förbud mot tobaksreklam inne i butiker av det slag som föreslås i motionen kan eventuellt stå i strid med de krav som följer av såväl prisinformationslagen som WHO:s ramkonvention om tobakskontroll. Mot bakgrund av detta är utskottet inte berett att tillstyrka yrkandet. föreslår därmed att socialutskottet avstyrker motion 2013/14:So238 (MP) yrkande 4. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), (M), i (S), (M), (S), (M), (S), (S), (C), (S), (M), Skånberg (KD), (SD), (V), (M), (S) och (FP). Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet i förslagspunkt 14 Tobaksfrågor – förenklad behandling m.fl. (M) m.fl. (MP) 2, 4, 6, 7, 9 och 10 och (båda MP) och (båda M) m.fl. (MP) m.fl. (M)