bet · H201UU1 · 2014-12-09 00:00:00 — Då var det en hel del text som blev annorlunda eftersom det var ett annat förslag som vann gillande i kammaren. Det är en speciell budgetdebatt, men det var regeringen själv som valde att, till skillnad från alla andra tillfällen, dels beskriva den säkerhetspolitiska linjen annorlunda i regeringsförklaringen, dels slå fast i regeringsförklaringen något som inte skulle göras. Bara det är ovanligt. Det gäller också budgetpropositionen. Att då inte ta ställning till det som står i budgetpropositionen för utgiftsområdet är inte hederligt. Det är inte bra. Det är klart att vi måste ta ställning, men det handlar inte om att vi på ett sittande utskottssammanträde ska ta ställning för ja eller nej till Natomedlemskap. Men känner sig upphetsad av situationen. Det är viktigt att fortsätta att diskutera och titta på alternativ eftersom befinner sig i ett annat säkerhetspolitiskt läge . Å ena sidan ska vi komma ihåg att det aldrig är bra att fatta stora beslut och genomföra stora förändringar under press. Å andra sidan ska vi fortsätta att fördjupa oss och titta på våra säkerhetspolitiska vägval. Det vore nyttigt för oss alla. Jag ska erkänna att jag inte är speciellt upphetsad över denna fråga. Däremot är det viktigt att påtala att det finns en dubbelmoral. Jag har hört många Natoanhängare i ropa efter en öppen debatt: Låt oss diskutera Nato i och ute på gatorna! Låt oss ha den stora och omfattande folkbildande Natodebatten! Men när det finns en chans att ta ett steg närmare Natomedlemskap är det plötsligt inte så intressant med debatten. Vi såg det i hur man hanterade frågan i utskottet. Vi såg det också under valrörelsen när de borgerliga partierna i den dåvarande borgerliga regeringen mitt under brinnande valrörelse, när hela var ute på gator och torg och mötte svenska folket, då också trumfade igenom ett värdlandsavtal med Nato. Var skedde debatten om den frågan? Där var man inte lika intresserad av den breda folkliga debatten. Det är märkligt. Jag är inte den som räds en debatt om Nato. Jag har argumenterat för varför jag tror att en militär alliansfrihet är bäst för i talarstolen. Jag tar gärna den debatten igen med och andra Natoanhängare i kammaren. Skriv en motion under allmänna motionstiden, låt oss behandla den på ett gediget och hederligt sätt i utrikesutskottet och låt oss sedan återkomma till debatten i kammaren. Det är jag inte det minsta rädd för att göra. Jag hade tänkt att starta i en annan ände, men efter att ha lyssnat på den senaste debatten blir det en digital diskussion igen. Jag, och många med mig, fru talman, har läst budgetpropositionen där regeringen - innan man hade fått den utredning som gällde militära samarbeten - har slagit fast vad som gäller. Vi hade att behandla ett betänkande i utskottet där det dåvarande regeringsunderlaget, inklusive , skrev om ett icke-Natomedlemskap. Vi har försökt peka på att sedan regeringen lade fram sin budget har det kommit en utredning. Den utredningen pekar på att det finns en del frågetecken som behöver rätas ut. Låt oss göra det. Var inte rädda för en sådan fördjupad diskussion. Om inte är rädd vore det spännande om han kunde förena sig med andra och säga att frågan ska utredas och ta debatten på ett uppdaterat underlag. Det är precis vad har gjort. Det handlar inte om ja eller nej, utan det handlar om fördjupad kunskap. Jag gladdes åt inledning när han lyfte fram Sipris betydelse och att han var glad för den budget som föreligger. Omkring gjorde under många debatter stor sak av att skulle förstöras på grund av regeringens politik. Man ville öka anslagen. Jag är glad att nu inser att har en bra budget. Jag brukar försöka vara en hederlig debattör, och jag brukar berömma mina motståndare om de förtjänar beröm och ge dem kritik när de förtjänar kritik. Det är bra. Jag har varit tydlig med att det finns en stor ljusglimt i den borgerliga budget som har röstats igenom med hjälp, nämligen att det höga stödet till behålls. Jag måste erkänna att jag gärna hade sett ett ännu högre stöd, men jag är glad att vi har kunnat förhindra neddragningar på . Jag noterar att när det gäller Nato säger att det inte är fråga om ja eller nej. Det är väl den gamla klassiska nja-linjen som kommer fram från sida. måste vi reda ut den gemensamma budget som och regeringen lade fram. Alla regeringar - åtminstone vad jag känner till i modern tid - har i sina budgetar beskrivit också sin säkerhetspolitiska inriktning. Det sker under utgiftsområde 5, som handlar om internationell samverkan, och under utgiftsområde 6, där man pratar om försvarspolitiken. Vår säkerhetspolitik kan inte särskiljas från till exempel vårt agerande i internationella sammanhang eller vår försvarspolitik. De hänger ihop. Det är inget konstigt i sig att vi har en regering som tillsammans med beskriver vilken syn man har på säkerhetspolitiken i en gemensam budget. Det som däremot är uppseendeväckande är att man under det sista mötet för utgiftsområde 5, som behandlar stöd till en rad internationella organisationer, när det är dags för justering, plötsligt kommer in med en ny text från de borgerliga partierna där det står att Natomedlemskap ska utredas. Varför är det farligt med en utredning? De borgerliga partierna vill inte ha en förutsättningslös Natoutredning. Man efterfrågar en utredning med ett tydligt syfte, nämligen att den ska vara trampolinen in mot ett svenskt Natomedlemskap. Jag hör att hade önskat mer pengar. Men nog låter det som att han målar upp ett spöke. Vem hade velat dra ned på resurserna? Inte den förra regeringen. Vi visade att vi inte valde den vägen. Det är därför som under flera debatter, till skillnad från , inte har yrkat bifall till förslag som äskar mer medel. Så har det sett ut . målar upp ett litet spöke som han försöker säga att han har skrämt i väg. Det kan väl måhända vara kul, men jag undrar vad det har för saklig grund. Jag återkommer till frågan om Nato. verkar uppfatta det som att regeringen inte har några som helst möjligheter att påverka hur en sådan utredning får sina direktiv. En samarbetsregering kan bjuda in till samtal för att diskutera en sådan sak, men det finns inte på karta. I stället är det frågan om budgeten. Vi brukar normalt sett ha diskussionen i samband med att den utrikespolitiska deklarationen avlämnas vid utrikesdebatten. Stora förändringar har ofta föregåtts av samtal över olika politiska gränser, men inte så den här gången. valde samarbetsregeringen att samarbeta internt, även med , och landade i en helt egen story. Då hamnade frågan, fru talman, i utgiftsområde 5. Det var inte på grund av att ville det utan på grund av att ville det och gjorde det till en text, som faktiskt finns med i betänkandet för den som orkar läsa. Jag tänker mig att inte kan vara helt nöjd med den position hon befinner sig i. har traditionellt varit ett parti som tillsammans med , och stått upp för den militära alliansfriheten. Vi har sett och argumenterat för värdet av militär alliansfrihet. Trots att man nu är i opposition fortsätter att vara bakbundet. Uppenbarligen har man förlorat de interna diskussionerna i Alliansen om ett eventuellt Natomedlemskap. När blev det centerpartistisk politik att vi ska ha en utredning om Nato? Varför denna vurm från ? Jag är uppvuxen i en gammal centerfamilj. Jag kröp på golvet när mamma var på CKF:s halmslöjdsstudiecirklar i kommun. Det var mina första politiska möten. Jag har svårt att känna igen det centerparti som står i talarstolen och talar sig varmt för Natonärmanden och Natoutredning. är tydlig motståndare till Natolobbyn, och där är vi två. Det är inte ofta och håller med varandra, men är det tydligt. Jag håller med i analysen att det är märkligt att man vill utreda ett Natomedlemskap. Ska man utreda något är det bra att utreda förutsättningslöst, och det innebär att utreda vilken typ av försvarsallians man skulle vilja se. Det finns ett förslag som debatteras i bland annat , och det är en militär allians mellan och som är ganska defensiv till sin karaktär. har lagt fram ett skarpt förslag om detta. Det är som sagt en tydligt defensiv försvarsallians där och andra västmakter inte är delaktiga. talar ofta om solidaritet. Vilken typ av solidaritet bör man visa sina grannländer, framför allt våra nordiska bröder och systrar? ligger direkt öster om oss och är nära granne till . har en uttalat defensiv intention. Vad anser förhindrar att ingå en försvarsallians med , med hänsyn till att vi båda har en uttalat defensiv intention? Jag är ledsen att göra besviken, men vi håller inte alls med varandra. Vi har i grunden helt olika utgångspunkter för vår säkerhetspolitik. står upp för solidaritet, och vi ser att den militära alliansfriheten också ger oss möjlighet att vara en global aktör för fred och säkerhet. Det har jag inte uppfattat vara en central vision för , om jag ska vara diplomatisk. ser gärna ett ökat militärt samarbete med våra nordiska grannländer, inklusive . Vi tror dock inte på att gå in i en förpliktande militär allians med . Vi ser inte värdet av det. Däremot ser vi att man skulle ta ytterligare steg mot mer militär allians runt . Det skulle bli mer militär upptrappning i ett läge när vi behöver det precis motsatta runt . Vi behöver avspänning runt . Vi behöver bli fler som samarbetar om mer, och vi behöver återkomma till ett klimat där alla länder kan samarbeta inom en rad olika områden. Här skiljer vi oss åt. Jag tror att det bästa sättet för att visa solidaritet med de länder som står under hårt tryck från - de baltiska staterna och - är att vara en tydlig röst för ett fortsatt öppet där vi har samarbete mellan öst och väst. Det gäller i synnerhet i när vi ser att starka krafter vill hissa ned en ny järnridå över vår kontinent. Jag blir inte klok på linje när det gäller . har hållit ett brandtal mot Putins styre, och minns jag hur utropade när var i att de hellre välkomnade än till . På vilket sätt är det att visa solidaritet med befolkning? försöker med klassisk vänsterpartistisk smutskastning. som parti och rörelse står tydligt upp för rätt till självständighet. Allt annat är försök till smutskastning, och det hör inte hemma här. Jag noterar att inte har några ambitioner att inleda ett försvarspolitiskt samarbete på högre nivå. Men om ska vara ett alliansfritt land bör vi ha en försvarsmakt som kan värja landet från angrepp, och vi bör ha en lång uthållighet för att kunna uppbåda internationellt stöd i ett sådant läge. är inte känt för att vilja lägga pengar på Försvarsmakten. Det blir en logisk vurpa om ni talar om militär alliansfrihet i dagens värld som ni inte vill skjuta till tillräckligt med resurser till Försvarsmakten för att upprätthålla en försvarsförmåga som verkar avskräckande. Dessutom är det direkt osolidariskt mot våra grannar då det uppstår ett säkerhetspolitiskt tomrum. Här verkar dela övriga partiers totalt verklighetsfrånvända syn på finansieringen av Försvarsmakten. Jag noterar att om jag i talarstolen citerar rakt av vad ordföranden för har skrivit på Twitter - en person som dessutom precis har blivit omvald för jag vet inte vilken tur i ordningen - är det smutskastning av . Om det innebär att inte håller med sitt ungdomsförbund om att man hellre ser i än är det ett bra tydliggörande från . menar att om vi ska vara militärt alliansfria krävs det såklart att vi har militär trovärdighet i det och att vi har försvarsförmåga att upprätthålla en trovärdig militär alliansfrihet. Det är därför kanske viktigaste försvarspolitiska fråga är att införa en könsneutral värnplikt i . Vi var ett av få partier som motsatte sig den borgerliga regeringens avveckling av värnplikten. Vi ser gärna att man återupprättar en värnplikt som omfattar både män och kvinnor och att vi bygger ett folkförsvar som har möjlighet att hantera de kriser och säkerhetshot som drabbar . Det kan ske i många olika former, och jag vill vara tydlig på den punkten. Det blir en märklig debatt när vi utmålar som det enda säkerhetspolitiska hotet mot med översvämningar i och och kanske den största skogsbranden i historia i . Här kan vi se de verkligt stora säkerhetspolitiska hoten mot . Därför tycker att vi behöver ett värnpliktsförsvar och ett hemvärn som kan hantera många av de kriser som drabbar vårt land. En ytterligare punkt där och skiljer sig åt är att tror att det bara är genom kanoner och morska män som vi kan garantera säkerhet. Jag beskrev i mitt anförande hur har kunnat värna sin säkerhet genom en skicklig utrikespolitik och genom hur vi har agerat internationellt. Det är inte bara genom en stark försvarsmakt som vi kan garantera säkerhet. Det kan vi också göra genom en stark svensk röst för fred och nedrustning i världen. Dagens debatt gäller utgiftsområde 5, som rör internationell samverkan. I det området ryms mycket av det som är kärnan i vår utrikespolitik. Det gäller nämligen förhållande till andra stater och internationella organisationer. Som de flesta partier i har insett är ensam inte stark. Vi behöver slå oss ihop med andra för att göra vår röst hörd. EU:s gemensamma utrikespolitik utgör här vårt främsta forum, men även FN, och Nato är viktiga arenor för vår utrikes- och säkerhetspolitik. Målet för det här utgiftsområdet är att säkerställa intressen i förbindelser med andra länder. Det gör det möjligt för oss att förebygga, hantera och lösa konflikter och bidra till fredsbyggande. Det är ett oerhört viktigt instrument för den svenska och den europeiska utrikespolitiken. Jag välkomnar att regeringen vill fortsätta att ha en hög ambition i EU:s säkerhetspolitik. har bidragit till alla EU:s civila och militära krishanteringsinsatser, och det måste vi fortsätta att göra. EU:s första så kallade utrikesminister, , brukade säga att EU:s krishanteringsinsatser var unionens fotavtryck ute i världen. Det gäller fortfarande. Genom att bygga upp rättsstaten i Kosovo, säkerställa valprocessen i och övervaka fredsavtal i gör EU:s utrikespolitik konkreta avtryck. Ett annat viktigt område som nämns i utskottets betänkande är engagemang i det östliga partnerskapet. Under alliansregeringen tog tillsammans med initiativ till det östliga partnerskapet, för att fördjupa EU:s samarbete med länder öster om unionen. Det vilar ett tungt ansvar på den nuvarande regeringen att ta det samarbetet vidare. Det är en central del i varje utrikespolitik där man tror på närmare band till våra grannar och reformer för demokrati och marknadsekonomi. Det säkerhetspolitiska läget i vårt närområde har allvarligt försämrats . Det pågår ett krig i , några härifrån i östra . Vår stora granne i öster rör sig alltmer i auktoritär riktning, rustar upp militären och lämnar internationella kärnvapenavtal. territorium har kränkts till den grad att inte ens de pacifistiska partierna i riksdag har undgått att lägga märke till det. De oroväckande tecknen fortsätter tyvärr. flög ryska kärnvapenbärande stridsplan över . höjde sin militära beredskap. håller oroväckande tal om storhet, och kansler varnar skarpare än någonsin för inblandning i dess grannländer. Endast den som totalt förnekar sin omvärld kan påstå att säkerhetspolitiska situation är oförändrad. I det skedet presenteras en utredning av ambassadör om framtida säkerhetspolitiska vägval. Vad gör då regeringen? Svaret på den frågan är: Ingenting. Ingenting alls görs. Nästan ingenting sägs. Man stoppar huvudet i sanden. Försvarsministern väljer att lägga utredningen i byrålådan. Alliansen har med anledning av det författat det särskilda yttrande som redan har diskuterats i många vändor här i kammaren. Där understryker vi att vi kräver en parlamentarisk utredning om ett möjligt svenskt Natomedlemskap. Vi har redan haft en lång diskussion om alla de fördelar som finns med en ordentlig säkerhetspolitisk debatt i och även i riksdag om de fördelar och nackdelar som kan finnas med ett svenskt Natomedlemskap. Alliansens förslag skiljer sig från regeringens förslag vad gäller anslaget för fredsfrämjande insatser. Regeringen förslår en sänkning på på det anslaget. skulle då gå miste om ett antal viktiga insatser för att främja fred och säkerhet, som projekt för medling och dialog i och sekundering av svenska rådgivare till . Det är projekt som man arbetar med under just det här anslaget. Men, fru talman, de 20 miljoner som Alliansen satsar mer på det här anslaget kan också användas till att stödja kurdernas kamp mot i . Islamiska staten är en av de mest brutala rörelser som finns i världen - det tror jag att vi är överens om. Vi måste göra allt som står i vår makt för att bidra till att stoppa framfart och skydda civilbefolkningen. Det är inte heller någon hemlighet att anser att bör ge militärt stöd till de kurdiska gruppernas kamp mot . Vi har gång på gång upprepat att det inte nödvändigtvis måste ske med hjälp av vapenleveranser. Det skulle till exempel kunna göras i form av militära rådgivare som sänds till regionen. Just den typen av militära rådgivare skulle kunna finansieras genom det aktuella anslaget, där vi med Alliansens budget har mer. Här har regeringen lösningen på sin beröringsångest för militärt stöd till kampen mot . Det är som är redo att användas. Det skulle vara en fredsfrämjande insats med direkt effekt på marken, och det skulle göra stor skillnad för svensk utrikespolitik, tror jag. Avslutningsvis, fru talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag. Jag ska hålla mig kort, eftersom vi redan har debatterat Nato tillräckligt. Men jag vill fråga , eftersom hon ingår i den borgerliga Alliansen: Varför vill ni inte göra en förutsättningslös utredning angående försvarsalliansen? Varför är utredningen så tydligt riktad mot Nato? Det gör ju att det luktar Natolobby lång väg. är historiskt sett mycket Natovänligt. Därför känns det relevant att ställa den här frågan till . Utredningen är mycket tydlig om vilka säkerhetspolitiska alternativ som finns för . Den går igenom det nordiska samarbetet, att det bara kan vara komplementärt. Den går igenom OSSE-samarbetet, som inte alls har försvarspolitisk inriktning. Den går igenom EU-samarbetet, där det finns en solidaritetsklausul, men den har inte alls de garantier som Natos artikel 5 har. Det är för mig rätt logiskt. Om man tittar på vilka typer av militära och säkerhetspolitiska allianser som finns i världen ser man att det enda som är intressant för vår försvarsförmåga och det enda som skulle ge oss några som helst garantier på säkerhetsområdet är Nato. Därför ligger det naturligt i korten. Men självklart ska vi också titta på om vi kan fördjupa andra samarbeten. Det svensk-finska samarbetet pågår just . Men det är intressant bara om vi skulle ingå någon typ av statsfördrag som gäller också i krigstid och inte bara i fredstid. Bara då kan det innebära garantier, och bara då skulle och vara knutna till varandra, och det skulle inte alls ge oss samma typ av säkerhet som ett Natomedlemskap skulle innebära. Inriktningen på just Nato är logisk, eftersom det är det enda seriösa militära samarbete som finns som också skulle ge oss direkta effekter i vår egen försvarsförmåga. Nato är en tydlig part i det uppseglande kanske inte kalla krig men labila situation som vi ser. Om vi närmar oss Nato, vilket tydligt har markerat att de inte ser med blida ögon, bidrar vi inte till avspänning utan bidrar till upptrappning. Dessutom finns det en myt om att små länder inte kan värja sig mot stora länder i händelse av ofred. Men det är inte sant. visade under tydligt att det visst går att göra och dessutom att det går att göra helt själv. Om och ingår en försvarsallians - parallellt med en upprustning som krävs och som borde ha satts igång - finns den möjligheten. Du tog upp i anförandet upp att det har varit tydligt vartåt det pekar i . Det har varit tydligt - för den som inte har blundat. Det är oansvarigt att stå här och säga att det bara är . Under hela er regeringstid var det mycket tydligt vartåt det pekade. Återigen - jag har tjatat om det och tar upp det igen: 2008 borde ha varit en ögonöppnare. Det var ett överfall på en stat som inte hade gjort något som helst fel ur ett folkrättsligt perspektiv. Därav är Sverige-Finland-spåret en möjlighet, om man gör en seriös utredning. Men det är återigen mycket tydligt att och den övriga borgerliga Alliansen vill utreda ensidigt mot Nato därför att man har påverkats av Natolobbyn och driver den linjen. Det tycker jag är mycket märkligt, och det känns inte särskilt seriöst. Om du hur följt försvarspolitiska diskussioner vet du också att vi har lyft upp frågan om . Redan i förra valet var vi mycket tydliga med att vi ser det hot som möjligtvis kan komma från det hållet. Vi har också talat om höjda försvarsanslag . Om du är orolig för agerande skulle jag vilja återknyta till en diskussion som var här bara och som gäller ditt partis agerande i just Rysslandsfrågan. Något som jag har varit orolig för är hur ni har röstat i , där ditt parti, såvitt jag vet, gång på gång har röstat för att urvattna de Rysslandskritiska resolutioner som har lagts fram från andra partier. Vi går snarare in på den linje som vi har hört från tidigare, att ni har en lite tudelad syn på hur ni ser på och det auktoritära styre som byggs upp i . När det gäller er syn på Nato har jag lite svårt att se hur ni kan landa i den frågan. Ni tycker att försvaret är viktigt och vill satsa mer resurser på försvaret. Men även med de resurser som ni vill satsa kommer vi inte upp i ett försvar som är helt självförsörjande, så att säga, och som verkligen kan försvara effektivt . Där är Natomedlemskapet, som ser det, det enda lösningen framåt. Det borde vara logiskt också med er syn på försvarspolitik. debatterar vi utgiftsområde 5 Internationell samverkan. Det är ett utgiftsområde som omfattar frågor som gäller förhållande och överenskommelser med andra stater och internationella organisationer. Målet är att säkerställa intressen i förbindelserna med andra länder. För oss kristdemokrater är det centralt att utrikespolitiken är värdebaserad och står upp för och försvarar universella värden, såsom mänskliga fri- och rättigheter, demokrati och rättsstatens principer, för att bidra till att förebygga, hantera och lösa kriser och konflikter. Det handlar för oss kristdemokrater alltså inte om vad som är bäst för utan om vad vi tror är det bästa för att skapa fred, trygghet, demokrati och utveckling i världen. Detta är möjligt bara via samarbeten med andra, tillsammans inom EU, med FN, med , , och i samverkan med andra stater. Bara tillsammans kan vi bidra till att främja freden och säkerheten i världen. Därför ligger det i vårt intresse att fortsätta att bidra till insatser tillsammans med internationella organisationer. Därför föreslås också nästan tre fjärdedelar av anslagen i detta utgiftsområde gå till just detta ändamål. EU är det centrala forumet för svensk utrikes- och säkerhetspolitik. EU:s stora styrka ligger i en utrikespolitik baserad på normer och värderingar. Som världens största ekonomi, världens största handelspart och världens största biståndsgivare har EU möjlighet att påverka utvecklingen i världen genom flera olika redskap. såg vi ett tydligt resultat av EU:s östliga partnerskap när vi i den här kammaren röstade ja till EU:s associeringsavtal med , och . I debatten betonades vikten av att utöka och fördjupa samarbetet med länderna i EU:s grannskap. Frihandelsavtal och demokratistöd är positivt för länders framtida välstånd och självständighet. För däremot ses en öppnare ekonomi och frihandel med EU som ett hot mot den egna makten snarare än en möjlighet för regionens utveckling mot välstånd och stabilitet. Vi ser att det pågår en dragkamp, en dragkamp som så tydligt utspelar sig i där de människor som vill se ett Europasamarbete är de som också har fått utstå brutalt våld. Vi ser det i det alldeles avgjorda valet i , som i hög grad var ett geopolitiskt val. Men i både och tyckte en majoritet av befolkningen att är någonting för dem.