bet · H101FöU7 · 2014-01-21 00:00:00 — Jag tror att det är viktigt att slå fast att nordiskt samarbete, oavsett hur väl det utvecklas och lyckas, aldrig kommer att bli någon ersättning för ett starkt svenskt militärt försvar. Det kommer heller inte säkerhetspolitiskt att vara en ersättning för ett medlemskap i försvarsdebatt har på nytt handlat om vad som är huvuduppgiften - är den nationell eller internationell? Jag har märkt en ganska tydlig vindkantring under de senaste ett och ett halvt till två åren. Det är många som utbrister att försvaret av börjar i . Det är en självklarhet och något som jag fullt ut håller med om. Så har det naturligtvis alltid varit. Huvuddelen av våra resurser har gått in i en nationell förmåga även då internationella insatser var långt mer omfattande för svensk del än de är . Det har handlat om att av budgeten har gått till internationella operationer medan har gått till det som man ändå får kalla en i grunden nationell försvarsstruktur.Jag vill varna för att vi nu alltför hårt trycker på nationell dimension och nationella uppgifter. behöver vara ute internationellt. Jag delar helt uppfattning att säkerhet definieras i en global dimension. Om vi kan bidra till utveckling - till minskad svält, fattigdom och sjukdom i världen - kommer det indirekt också att gynna svensk säkerhet. har deltagande i internationella operationer på och i gjort att vi har kunnat vidmakthålla viktiga kompetenser i det militära försvaret. Utan internationella insatser hade också det nationella försvaret varit i väsentligt sämre skick än det är i. Jag vill också påminna om att i alla de undersökningar som Försvarsmakten gör när det gäller av vilka skäl som ungdomar söker sig till myndigheten och utbildar sig militärt framhålls just de internationella uppgifterna som något som lockar och drar. Utan internationella operationer kommer inget svenskt nationellt försvar att kunna bemannas.Många har talat om . nämnde att förutom hemvärnet finns det beredduppgifter för olika fastlandsförband på ön. Man bör i sammanhanget också nämna att i och med försvarsbeslutet blev också tung försvarsmateriel förhandsgrupperad på denna strategiskt viktiga ö. Det är tolv stridsvagnar rullade in på Hamnplan i . De finns nu på . Många kan raljera över detta faktum och fråga vad som är poängen med att ha stridsvagnar stående i ett garage på . Poängen är att all tung utrustning som man tror kan komma till användning på en specifik plats med fördel bör placeras på just den platsen. Det handlar inte bara om försvarsplanering utan även om försvarsförberedelse.Gotland behöver ytterligare militär förmåga. Hur denna ska vara utformad och vilken omfattning den ska ha förutsätter jag att Försvarsberedningen återkommer till. Traditionellt har vi kallat för ett hangarfartyg, men för att antyda hur åtminstone ser på den här ön vill vi hellre beteckna den som en robotkryssare.Jag gläds åt det faktum att nu föreslår det man kallar för en tilläggszon runt den svenska territorialgränsen. Jag antar att med detta avses angränsande zon enligt havsrättskonventionen, som skulle ge oss en möjlighet att fördubbla det område inom vilket kan upprätthålla en viss överhöghet och kontroll när det gäller miljöfarliga verksamheter, terrorister, trafficking med mera. Det vore ett välkommet säkerhetstillskott för svenskt vidkommande, och jag kan glädja med att det finns en utredning som ser över inrättandet av en angränsande zon. Man har till och med skaffat sig de geodetiska förutsättningarna genom att mäta upp den nuvarande territorialgränsen.Herr talman! Med detta, och med tanke på att min tid håller på att rinna ut, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. Jag noterar att vi är överens om att något måste göras åt . Det är för att vi i ett givet läge inte skulle hamna i en situation där det uppfattas vara ett säkerhetspolitiskt vakuum. Jag ser det som positivt att vi nu diskuterar detta. Jag vill särskilt framhålla vikten av luftvärn i sammanhanget. Hur det sedan ska utformas får vi återkomma till i Försvarsberedningen.Det jag begärde ordet för är den nedtoning som jag uppfattar hos när det gäller samarbetet med bland annat . I den finska vitboken noterar man vikten av det nordiska samarbetet och potentialen i det nordiska samarbetet. Det skriver man mycket omfattande om.Sedan gör väl också djup finsk erfarenhet att man vill markera att försvaret ytterst vilar på landet självt. Så är det, och det är väl bara att konstatera. Men det ena utesluter ju inte det andra.Jag vet att det svenska beskedet om att är berett att öva i NRF mottogs väldigt positivt i . Vi har också ett gammalt samarbete med brigad som har utvecklats, och vi har börjat utveckla ett marint samarbete i djupare mening. På de signaler jag får och de kontakter jag har uppfattar jag att det i finns ett intresse av att utveckla ordentliga relationer och samarbeten med . Därför ser jag det inte som relevant att i nutid tona ned den delen. Sedan beklagar jag utvecklingen i . Ny regering i kombination med ny ÖB har där kanske lett till saker som varit lite förhastade. Men vi bör ju ha ambitionen att även försöka få med i de här sammanhangen. Jag noterar de 130 projekt som vi har inom ramen för Nordefco. Varför tonar du ned detta med , ? Om det var intrycket av mitt anförande har jag nog blivit delvis misstolkad. Jag sade att det finns väldigt goda möjligheter till samverkan och samarbete, och jag gör samma bedömning som , att de just nu kanske i första hand gäller visavi . Men måste vi förstå att vår grundläggande säkerhetspolitiska ordning i respektive land gör det väldigt svårt att komma längre och komma över till en del där vi ska dela skarpa förmågor.Jag vet inte om offentligt har givit uttryck för någon reaktion på Försvarsberedningens förslag om gemensam incidentberedskap. Om man inte har gjort det ska det naturligtvis bli intressant att se vilken slutsats man kommer till där.Herr talman! Samarbete är jättebra, men jag tror att det är viktigt att man också går in med realistiska förhoppningar på de samarbetena. Där tycker jag inte alltid att vi i har lyckats.Herr talman! är en ö i strategisk mening. Det innebär att varje potentiell fiende måste ta sig över havet för att komma till oss. När han befinner sig där, på ytan eller ovanför ytan, befinner han sig också i ett mycket utsatt läge. Detta gör att får en särskild betydelse. Och det gör naturligtvis att luftförsvarskomponenter i någon mening finner en naturlig plats på just denna ö. Jag hoppas att jag därmed har svarat , åtminstone såvitt avser hur vi betraktar en återmilitarisering av . När man funderar på nordiskt samarbete kan man naturligtvis ställa sig frågan: Vad är realism? Vi har tre länder som är med i Nato. Sedan har vi och som har samma grund i en militär alliansfrihet. Förutsättningarna är lite olika. Jag tror att den här plattformen med militär alliansfrihet och att vi är beredda att öva inom NRF, bägge två, på samma nivå, är en rätt bra grund att utgå från i fortsatta diskussioner.Sedan måste sådant här växa fram. Det måste ske informellt. Jag har större tro på det informella och det som växer fram i praktiska och pragmatiska övningar och beslut än jag har på offentliga deklarationer i olika sammanhang. De offentliga deklarationerna kanske ska ske först när man har kommit någon vart och när man har någonting att lägga på bordet.Det är en styrka för oss alla att kunna konstatera att cross-border training på fungerar bra i realiteten. Men då kanske vi också ska titta på: Vilka lärdomar drar vi av detta när det gäller regelverken i fråga om att kunna använda varandras flygplatser? Vårt förslag, som behandlas här , är exempelvis att vi bör titta på avbyråkratisering och regelförenklingar som underlättar nordiskt samarbete. Det avslås nu av majoriteten här, men det är någonting som jag tror är högst relevant för att vi ska kunna förenkla och förbättra förutsättningarna för nordiskt samarbete, bland annat mellan och Finland.Att vi i den här miljön, med olika länders grundläggande säkerhetspolitiska positionering, ändå har kunnat åstadkomma 130 projekt tillsammans är någonting som vi bör värdera i positiv mening. Sedan har vi vissa bakslag när det gäller att hantera. Det får man väl hoppas att vi klarar av. Men jag tycker att vi ska försöka ha en positiv ingång i botten när det gäller nordiskt samarbete. Det är inte detsamma som en naiv ingång. Det är oerhört viktigt med en realistisk bild när vi ska ta oss fram här. Sedan noterar jag det som sade om . Jag kan gärna upprepa att jag tycker att vi ska vara väldigt positiva till nordiskt samarbete. Men som själv säger på slutet: Den här entusiasmen, viljan till samarbete, måste också präglas av realism. Annars uppfattas vi kanske inte som helt seriösa.Sedan är det en annan sak. Även om man i skulle vara öppen för att verkligen fördjupa ett försvars- och säkerhetspolitiskt samarbete intill gränsen för ömsesidiga försvarsförpliktelser, eller i dess närhet, är den sammanlagda volymen av och ändå inte tillräcklig för att möta några allvarliga utmaningar i fråga om vår säkerhet. Det är alltså, herr talman, ingen ersättning för vare sig ett starkt svenskt försvar eller - det kan jag som liberal och folkpartist konstatera - delaktighet i det atlantsamarbete som finns på det militära området.Ja, jag tycker att det är viktigt att öppet och tydligt slår fast att militär alliansfrihet innebär att man själv har det primära ansvaret för att sköta sin säkerhet. Så gjorde inte . Jag minns fortfarande, herr talman, försvarsbeslutet . Redan i det första kapitlet skrevs det att varken ger eller tar några försvarsförpliktelser. Men om någonting otäckt händer oss utgår vi från att vi kommer att få hjälp.Jag föredrar den finländska varianten framför dåtidens svenska. diskuterar vi försvarsutskottets betänkande nr 7, som behandlar olika riksdagsmotioner om försvaret från 2011 och framåt.Utskottets bärande tema i sina svar, vilket påpekade, är att man avstyrker motionerna med hänvisning till att Försvarsberedningen just nu arbetar med frågorna och att inte vill föregripa det arbetet. Det finns givetvis en stark logik i hur utskottet resonerar.Jag tänker i all korthet ge mina och ingångar i några av de frågor som finns i betänkandet. Jag vill redan nu förutskicka att jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på alla reservationer.Socialdemokraterna och lyfter som vanligt fram sin uppfattning om behovet av att en försvarsindustristrategi tas fram och att bör klassa allt fler materielinköp som nationella säkerhetsintressen enligt EU:s undantagsparagraf vid en sådan upphandling.Huvuddelen av försvarsmateriel från den försvarsindustri som finns i , ägd av svenska och utländska intressen, säljs på export, vilket visar på vikten av en utveckling inom EU och andra marknader när det gäller att kunna konkurrera på området med lika förutsättningar. och EU:s strävan i den riktningen tycker jag är riktig - det handlar om mer transparens och öppenhet och om konkurrens på lika villkor. Det är lite synd att Socialdemokraterna numera nästan aldrig lyfter fram detta. ska självfallet svensk försvarsindustri vara med och konkurrera om det svenska försvarets upphandlingar, och man har självfallet fördelar av bra produkter och närhet i fråga om tillverkning och service. Däremot minskar andelen försvarsmateriel till det svenska försvaret som utvecklas i samarbete mellan industrin och staten, till förmån för upphandling av befintlig och beprövad materiel. Det är en utveckling som är ofrånkomlig, skulle jag vilja säga.Regering och riksdag har klassat stridsflygsförmågan som ett nationellt säkerhetsintresse, vilket är naturligt och bra som verkligheten är på detta område. Här råder det alltså en bred enighet. Delar av oppositionen vill lägga till undervattenssystemen. Socialdemokraterna nämner därtill ytterligare en rad mindre områden.Vad gäller ubåtar sker i praktiken en upphandling av några nya sådana i dialog med ett utlandsägt företag med tillverkning i , vilket visar att upphandlingen fungerar på ett bra sätt, även om inte något formellt utpekande enligt EU:s undantagsparagraf har skett.Det nordiska samarbetet och Östersjösamarbetet lyfts också fram i flera motioner, framför allt av Socialdemokraterna och , med tonvikt på ett mer nationellt inriktat svenskt försvar och ett kraftigt ökat samarbete med övriga nordiska länder, oavsett om de är med i Nato eller ej.Sverigedemokraterna går mycket långt i sin vilja till mycket nära samarbete med de nordiska Natoländerna. Man vill förstärka den nordiska identiteten - vad man nu menar med det. Och man går så långt att man vill att ska verka för en "gemensam försvarsplanering för de nordiska länderna som kan godkännas av Nato". Den luftövervakning av isländskt luftrum som ska medverka i vill man utsträcka till luftpatrullering med skarpa vapen och stridsmöjligheter, trots att detta enligt Nato endast är aktuellt för Natomedlemmar.Jag kan konstatera att , som fått regeringens uppdrag att analysera militära samarbeten med bland annat övriga nordiska länder och i ett EU- och Natoperspektiv, uppenbarligen noga behöver granska och förhålla sig även till de långtgående Natoinriktade förslag som för fram.Vad gäller är Socialdemokraterna mycket precisa i sin reservation om hur framför allt försvaret av bör byggas ut. De anser att regeringen bör "planera för en stridsgrupp på med t.ex. luftvärn, mekaniserade förband, förstärkt Hemvärn med kopplingen till marin- och flygverksamhet".Det är ett mycket tydligt inspel till Försvarsberedningen. Vi får där, som sade, fundera över vad detta kommer att kosta och varifrån på fastlandet som resurser ska omfördelas.Försvarsutskottet markerar också i betänkandet att "i uppgiften att försvara svenskt territorium bedömer inte utskottet att det finns utrymme för att göra någon åtskillnad mellan olika delar av ".Jag vill slutligen också kommentera de reservationer som finns rörande fortsatta deltagande i internationella fredsfrämjande insatser, och jag talar med samma inriktning som gjorde i sitt anförande, ett bra anförande.Både och vill att ska upphöra med att delta i EU:s stridsgrupper, som ju står i beredskap för att snabbt kunna ingripa i uppblossande konflikter - vi minns och annat. De två partierna, och , är också ense om att betona det svenska försvarets nationella inriktning med ett kraftigt minskat deltagande i internationella fredsinsatser. vill till och med helt upphöra med svenska internationella fredsinsatser . Jag vill starkt beklaga och uppfattning i dessa internationella solidaritetsfrågor.Naturligtvis har det svenska försvaret sin bas i . stärks vår säkerhet när tar sitt ansvar för fred och säkerhet i världen genom att delta i internationella fredsinsatser. Det har påståtts att efterfrågan på fredsinsatser minskar kraftigt , trots alla blodiga konflikter som i detta nu pågår på olika håll i världen och inte så långt bort ifrån oss. Jag vill framhålla vikten och värdet av just fortsatta fredsinsatser när behoven är så stora. Min och uppfattning är att ska fortsätta att ta ett betydande ansvar för fred och säkerhet tillsammans med andra när världssamfundet griper in.Att inte vill detta utan har ett ensidigt nationellt inriktat tänkande är trist men inte överraskande, vilket däremot agerande är eftersom man gärna annars talar mycket om internationell solidaritet.Miljöpartiet, som vill minska resurserna för det svenska militära försvaret, slår i en motion ett slag för att 2 000 svenska soldater ständigt bör vara ute i internationella fredsinsatser. Jag delar alltså uppfattningen att ska fortsätta att ta ett betydande ansvar genom fredsinsatser för lidande människors säkerhet i länder med inbördeskrig och instabilitet. Det är dock uppenbart, som jag ser det, att den tidigare ambitionen om 2 000 soldater var alltför ambitiös. har haft ca 700-800 soldater i internationella fredsinsatser, vilket nu kommer att sjunka till hälften och kanske mer . Behoven är väldigt stora i och , så jag är övertygad om att våra insatser kommer att behövas och att behoven kommer att växa. Det kan också diskuteras med vilket eller vilka mått som vårt deltagande i dessa fredsinsatser ska mätas. Det viktiga är vilken förmåga vi bidrar med och vad vår satsning kostar. Det är dock viktigt att har och fortsätter att ha ett uttalat mål för att aktivt och i betydande grad delta i internationella fredsinsatser. kommer att driva på för detta och för att målet ska vara ambitiöst. Vi är kritiska mot partier som vill att helt eller delvis ska upphöra med vår hedrande historiska tradition att vara med och gripa in tillsammans med andra när världssamfundet och FN kallar. Vi har att diskutera betänkande FöU7 Försvarspolitiska frågor. Det är några aspekter som tas upp i betänkandet som gäller , Försvarsmaktens förmåga och nordiskt samarbete.Först vill jag säga att det är glädjande att försvarsfrågorna kommit mer i blickpunkten. Det är viktigt att vi har en öppen diskussion om Försvarsmakten, om det som fungerar bra, om det som behöver förbättras, om det som är utmaningar och om Försvarsmaktens förmåga att skapa trygghet mot yttre hot.Östersjöområdet, där vi befinner oss, är ett område där har en ambitiös plan att de till 2020 ska byta ut, förnya och omsätta av sin materiel, och vi kan konstatera att de följer planen och kanske till och med lite mer. Det är därför vi har sett hur det har skapat förmåga. Vi minns alla vad som hände med påskövningen och även vad som hände . Detta är naturligtvis särskilt påtagligt för de baltiska länderna, som har i närminne hur har agerat.Som påpekats tidigare ligger där det ligger. Det är en gammal sanning att den som har kontrollen över har kontrollen över . Jag tror att det är sant än . Det är därför alldeles utmärkt att vi nu får några stridsvagnar på plats, men det behöver också ske en utveckling så att vi får en militär bemanning. Det tror jag är nödvändigt, inte minst med tanke på den solidaritetsförklaring som vi har antagit, att vi ska kunna ta emot hjälp och ge hjälp. Om vi tittar på kartan - det är viktigt med geografin - ser vi att är av stor strategisk betydelse. De iskanderrobotar som har placerat ut har stor räckvidd. Det skulle kunna bli en kapplöpning om svenskt territorium från rysk sida och från Natos sida.Vi ser inga hot mot , vare sig eller för överskådlig framtid, men det är viktigt att se på utvecklingen med öppna ögon. I finns det ingenting att glädjas åt när det gäller den demokratiska utvecklingen. Därför är det viktigt att ha transparens och öppenhet och att vi diskuterar vår egen förmåga.Vi har fattat ett beslut om insatsorganisation 2014. Den är inte färdig utan är kraftigt försenad. Det gäller särskilt frågan om personaluppfyllandet, där vi har stora utmaningar. Särskilt gäller det de deltidsanställda. Vi har talat här i kammaren om att Försvarsmakten måste ta ett nytag, inte minst vad gäller att se till att personalen stannar. Alla andra länder som har anställda soldater har infört . Det tror vi är viktigt.När det gäller förmågan är det viktigt att kunna stärka övningsverksamheten. Man måste ha uppfyllda förband för att kunna öva. Utan övning blir det ingen effekt, så det hänger ihop. Det är viktigt att se detta samband.Det finns en hel del utmaningar med materiel och, som har nämnts i diskussionen, med luftvärn, som är väldigt betydelsefullt. Vi har några områden i som är speciellt utsatta i en konfliktsituation. Inte minst gäller det som det är viktigt att vi får en lösning för i det fortsatta arbetet i Försvarsberedningen. Vi måste få ett fungerande luftvärn som kan skydda både befolkningstäta centrum och vårt flygvapen.Det nordiska samarbetet fungerar och är positivt. är det viktigt att se att det finns begränsningar. och är medlemmar i . Det är även , och . En enmansutredare tittar på det, men skulle gärna se att vi går vidare med en rejäl förutsättningslös utredning på samma sätt som vi gjorde när frågan var om skulle gå med i EU eller inte, alltså involvera svenska folket och lyfta på alla stenar.Vi kan inte längre ducka för denna fråga eftersom den har så pass stor betydelse för de vägval som vi behöver göra framöver. Vi kan därför inte skjuta denna fråga utan behöver ta itu med den så fort som möjligt.Torbjörn Björlund hade synpunkter på vårt samarbete med i . Det stämmer att vi har ett samarbete där, och det kan man säkerligen granska. Låt mig dock göra en liten utvikning. Det är skeppade över soldater till det stora slaget i . Låt oss fundera över var och hade varit utan de tusentals soldater från , , och övriga som gav sitt liv för demokrati och frihet. Vi hoppas och tror att vi aldrig ska behöva beskåda något liknande, men det är viktigt att ha historien med sig. Samarbete är viktigt, och vi har samarbetet med att tacka för mycket.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Jag börjar med att yrka bifall till reservationerna 2, 5 och 10. Mitt anförande kommer att handla om punkt 6, Väsentliga säkerhetsintressen och försvarsindustristrategi.Herr talman! Vi socialdemokrater kräver i vår kommittémotion att regeringen måste definiera väsentliga nationella säkerhetsintressen och arbeta in dessa i gedigna och dokumenterade strategier som kan refereras till för att kunna göra undantag från EU:s upphandlingsdirektiv gällande försvarsmateriel.Socialdemokraterna anser, i likhet med vad ett enigt försvarsutskott uttalat i samband med behandlingen av regeringens skrivelse angående granskning av försvarets internationella materielsamarbeten, att regeringen har ett ansvar för att definiera de nationella säkerhetsintressen som kan motivera avsteg från konkurrensupphandling.Det långsiktiga utvecklingsarbete som utskottet förutsatte skulle inledas har vi inte sett någon redovisning eller uppföljning av, förutom den som beskrivs i betänkandet. Det är samma rapport som också kom fram till att det är för tidigt att redovisa hur upphandlingsförfarandet kommer att utformas i olika länder.I betänkandet hänvisas också till att regeringen i budgetpropositionen deklarerat att stridsflygförmågan är av avgörande betydelse för svensk säkerhet. Det är naturligtvis välkommet, men en enda mening i statsbudgeten imponerar knappast på Europadomstolen.Att begrava frågan i Försvarsberedningen utan att ha kommit överens om det anser vi socialdemokrater inte heller vara tillräckligt för att värna våra nationella säkerhetsintressen när det gäller tillgång till försvarsmateriel. Dessutom är det högst oklart om Försvarsberedningen ska bereda denna fråga eller inte.Herr talman! Att kunna göra undantag från upphandlingsdirektivet och gå till direktupphandlingar eller för den delen att kunna samverka kring utveckling av försvarsmaterielsystem är av största vikt för att garantera säkra leveranser till Försvarsmakten och därmed säkra Försvarsmaktens operativa förmåga.Att inte kunna direktupphandla i vissa lägen kan innebära att leveranssäkerheten riskeras på grund av långdragna upphandlingsprocesser. Det kan också resultera i byte av leverantör som kan leda till omfattande systempåverkande konsekvenser vilket i sin tur kan leda till avsevärt högre kostnader för materielen.Långsiktigt kan regeringens naiva inställning i upphandlingsfrågorna leda till att svenskbaserad försvarsindustri inte klarar konkurrensen eftersom det är svårt, för att inte säga omöjligt, att sälja nyutvecklade system som inte har en referenskund, vilket i de flesta fall är den egna försvarsmakten.På sikt skulle då kompetensen kring teknikutveckling av försvarsmateriel försvinna från , vilket skulle kunna få förödande konsekvenser för behovet av kunskap och kompetens vid inköp av nytt materiel och därmed äventyra materielförsörjningen.