bet · H101UU24 · 2014-05-12 00:00:00 — Den colombianska demokratin, och då menar jag inte bara möjligheten att hålla val, är skör. Det väpnade våldet gör sig påmint och är på vissa håll tillbaka där det tidigare varit lugnare ett tag. Borgmästare och guvernörer gör vad de kan för att hålla våldsamma och väpnade grupper lugna, men det är inte lätt.Sverige och den svenska ambassaden har ett gott rykte i tack vare det långvariga utvecklingssamarbete vi haft i landet för att stärka arbetet med mänskliga rättigheter, lämna stöd till fredsprocessen och för att vi anses agera utan egenintresse, till skillnad mot vad jag tidigare sade om EU:s olika avtal.Miljöpartiet har därför i många sammanhang begärt att ska spela en aktivare roll i det fredsarbete som pågår och också agerat för att vi inte ska fasa ut biståndet. I den senaste budgeten backade regeringen från förslaget om utfasning, mycket tack vare att de mindre allianspartierna protesterade, antar jag. Jag hoppas att en fortsättning av det svenska biståndet till för arbetet med mänskliga rättigheter och fred kommer att fortsätta även framöver.Miljöpartiet har också redan tidigare framfört att vi anser att mer aktivt bör stötta fredsprocessen, bland annat genom att erbjuda stöd till förhandlingar med olika väpnade grupper. Vi menar också att det är viktigt att vara närvarande den dag träder in i postkonfliktskedet och att vi då stöder övergången till ett fredligt samhälle, vilket kommer att ta . Det är dumt att lämna när vi börjar närma oss mål. Det behövs mycket för att nå en fredlig och rättvis värld. Det är fråga om fred, försoning, konfliktlösning, fattigdomsbekämpning, skydd för minoriteter och respekt för mänskliga rättigheter. Rättvis handel är en viktig motor för utvecklingen i världen, men handel måste bygga på ett rättvist system som bidrar till att minska fattigdom, som respekterar minoriteter och urfolks rätt till sina marker och som inte skapar ökade klyftor mellan människor. Det ska vara ett system som inte uppmuntrar till rovdrift på naturresurser eller människor. Redan för 3 var handel en avgörande beståndsdel för tillväxt, sysselsättning och välfärd när fenicierna från den kustremsa som är korsade , förbi nuvarande och , och kanske till och med nådde , för att få avsättning för sina produkter.Nya produkter som järn, papper och glas, tjänster som båtbyggare, idéer om navigering med hjälp av stjärnor samt språk och alfabet spreds. Språk och kultur spreds och städer byggdes längs de handelsvägar som upparbetades. Detta var landvinningar som nåddes för att några ville, vågade och nödgades ta sats för att vinna okända marker.När vi nu debatterar partnerskap, frihandel, associeringsavtal och samarbete är det för att vi vill fördjupa vårt samarbete med länder just för att nå nya landvinningar. mellan och och är ett sådant exempel på att stärka det ekonomiska samarbetet samt ömsesidig handel och ömsesidigt utbyte av idéer och teknik.Vi ska komma ihåg att under finanskrisen klarade sig många länder i betydligt bättre än och . Ett handelsavtal utgör inom dessa områden ett komplement till det bredare politiska samarbetet mellan länderna. Det innebär mer handel, mer investeringar, mer av det som skapar tillväxt och välfärd, vilket både och så väl behöver. Det stöder också de demokratiska processerna.Bodil Ceballos nämnde i sitt anförande många av de synpunkter vi måste ta med oss inför diskussionerna med exempelvis och andra länder. Även om är ett så kallat högremedelinkomstland är klyftorna mycket stora. Fattigdomsbekämpning är ett av de områden som nuvarande administration arbetar med som en av grunderna för de fredsförhandlingar som pågår just nu mellan staten och Farcgerillan. Men mycket återstår. Ekonomisk tillväxt är viktig, och detta handelsavtal kan ge en möjlighet till det.I spåren av presidentvalet återstår en andra omgång mellan sittande president och utmanaren Zuluaga, med en möjlig utgång som kan stoppa fredsförhandlingarna. Valet kanske handlar om en fortsatt väpnad konflikt eller fortsatta fredsförhandlingar. Det är viktigt att är medvetet om detta och kan sätta sin press på förhandlingarna som måste fortsätta i Colombia.Vi ska för övrigt hålla ett seminarium i , i Mittpoolen, där vi ska diskutera alternativen. Alla är välkomna att lyssna och diskutera.MR, demokrati, rättsstatens principer samt nedrustning och icke-spridning är viktiga delar av de avtal vi nu debatterar. Eftersom kritik emellanåt riktas från organisationer som har till uppgift att bevaka just dessa frågor är det angeläget att dylika klausuler finns med.Angående associeringsavtalet med är syftet, förutom handel, att fördjupa den politiska dialogen och samarbeta på andra plan. Det finns en stor variation mellan länderna i vad gäller demokratiska institutioner, ekonomisk tillväxt, fattigdom och rikedom, våldsförekomst med mera, saker som vi vill bidra till att förändra. För att kunna förändra måste vi ha en viabel dialog. En sådan uppkommer och underlättas genom handel; det visste redan fenicierna.Att region avtalar med region är intressant ur flera aspekter. bildades en kortvarig federation mellan flera av länderna i , vilket avspeglas i deras flaggor som symboliserar de två kustremsor som flera av länderna har med mellanliggande landremsa. Just detta att de har två kuster har en djupare innebörd när flera av dessa länder sträcker sina armar mot , främst mot men också, som vi nu hört, mot Ryssland.Om vi anser att dialog är nödvändig för att få till stånd förändringar inom många områden anser i alla fall jag att EU är en bättre part i sådana samtal och förändringsinitiativ. Jag har vid ett flertal tillfällen rest i regionen och samtalat med parlamentariker och regeringsföreträdare om de olika både bekymmer och behov som finns i regionen. Fattigdom, våld, vapen och droger är några av dessa bekymmer.Senast träffade jag och , fast inte , utrikesminister som var här på kort besök för att berätta mer om de utmaningar som står inför. Det är viktigt att vi på olika sätt kan stödja dem.De Grulacambassadörer som finns i träffar jag ofta. Deras respektive regeringar är oerhört angelägna om att få till stånd bättre förbindelser, där handel är en viktig komponent, på lika villkor för att få tillväxt och därmed ökad välfärd i sina länder.Frihandelsavtal, partnerskapsavtal, ramavtal och associeringsavtal - det gäller att hålla tungan rätt i mun - är nycklar till ett fördjupat samarbete mellan länder och viktiga steg till ekonomisk tillväxt och ökad välfärd. Vi diskuterar en rad olika handelsavtal av lite olika karaktär med en rad länder på egentligen tre helt olika kontinenter.Jag måste inledningsvis säga att jag är lite förvånad att när vi diskuterar handelsavtal som kommer att ha stor betydelse för svenska företag, för ekonomi och kanske framför allt för företag och människor i de länder som är berörda är intresset i riksdag inte direkt översvallande. Jag kan konstatera att inte är här. Det är väl logiskt. Men jag konstaterar också att ytterligare ett par partier har valt att inte delta i diskussionen. Det beklagar jag.Handel spelar en central roll för ekonomi, för ekonomin i världen och den ekonomiska världsordningen. Vi ser hur utbyte och handel med varor och tjänster skapar arbetstillfällen och enorma vinster. Vi ser att handeln skapar resurser men att handeln också omfördelar resurser, ibland på ett negativt sätt, från syd till nord, från de redan fattiga till de rika, från kvinnor till män.Orättvisa handelsvillkor och ojämlika möjligheter att delta i världsekonomin är en av huvudförklaringarna till att klyftorna är stora på vårt jordklot. Därför är det centralt för att handelspolitiken måste spela en central roll i den breda utvecklingspolitiken. Den måste grunda sig i PGU:s perspektiv, rättighetsperspektiv och de fattigas perspektiv. För oss är målet en solidarisk handelspolitik. Vi vill bygga rättvisa handelssystem som bidrar till att minska fattigdom, öka jämställdheten mellan män och kvinnor, skapa en hållbar utveckling och öka inflytandet för syd över sina naturtillgångar och resurser. För oss är handel i det arbetet ett viktigt medel, men inte ett mål i sig.Fru talman! Möjligheterna att delta i det internationella ekonomiska utbytet och handeln ser väldigt olika ut. Det får konsekvenser. Det som i ibland kallas frihandel innebär alltför ofta en frihet för dem som har makt och resurser att exploatera och utkonkurrera dem som har mindre makt och mindre resurser. En småbonde från som plöjer sina fält med en åsna och som helt saknar tillgång till moderna utsäden eller subventioner från sin regering konkurrerar såklart inte på lika villkor med ett hårt subventionerat tyskt industrijordbruk. En bondeledare från som jag träffade beskrev det vi kallar för frihandel så här: Det är som att låta en åsna slåss med en tiger, om man först bundit benen på åsnan.Det ligger någonting i det och de perspektiv som man har i syd på handelsfrågorna. Därför är det självklart för mig som vänsterpartist att stå upp för att om handeln ska kunna ske på rättvisa villkor måste också de fattigaste länderna få fördelar och ett större handlingsutrymme att själva utforma sin handelspolitik och själva avgöra vilka näringar som ska avregleras och öppnas upp för internationell konkurrens och när.För oss är det en självklart att länder i , och ska ha samma möjligheter som vi haft i så att de på sina egna villkor och genom demokratiska processer kan besluta om när de vill öppna upp sin ekonomi och hur det ska ske.Men handel och handelsregler påverkar inte bara människor i syd. ekonomi är en liten handelsberoende ekonomi. Det talar vi rätt ofta om här i kammaren. Men ett handelssystem som bygger på konkurrens med lägre löner, urholkad miljöhänsyn och nedrustat socialt ansvarstagande kommer att slå hårt mot vårt land. Det kommer inte att vinna på. När kapitalet och företagen agerar globalt behöver också arbetet för fackliga rättigheter, för miljöhänsyn och socialt ansvarstagande bedrivas globalt i allt större utsträckning. Arbetet i , , har på många sätt lamslagits . Vi ser i stället hur en rad länder och regionala samarbetsorganisationer väljer att gå vidare med olika former av regionala och bilaterala handelsavtal. Jag beklagar denna utveckling. Jag tycker att det skulle vara betydligt bättre om vi kunde få ett globalt arbete med handelsfrågor där vi gemensamt globalt kunde hitta spelregler som gäller för alla länder. Det stora problemet med utvecklingen där vi går mot mer och mer av regionala och bilaterala handelsavtal är att det sker en tydlig maktförskjutning i förhandlingsrummen, från de fattiga länderna till de rika länderna, från syd till nord. Vi kan ta de handelsavtal som vi nu diskuterar som ett konkret exempel. Det är självklart så att man på i inte riktigt har samma kapacitet som att genomföra förhandlingar. Det är självklart tuffare i ett land som att sätta sig in i alla detaljer i ett omfattande handelsavtal, i synnerhet när EU bestämmer sig för att språket man ska förhandla på ska vara engelska. Här finns en ojämlikhet redan vid förhandlingsarbetet. Frihandelsavtalen med bland annat , och har under processens gång fått hård kritik av enskilda regeringar, men framför allt från sociala rörelser och det civila samhället i både och . Avtalet med och skulle ursprungligen ha omfattat hela den så kallade andinska gemenskapen. Men förhandlingarna med och försenades på grund av den kritik som fanns från regeringarna i dessa två länder. Då valde EU att i stället splittra ett fungerande regionalt samarbete och gå vidare med förhandlingar med bara och . Vi pratar ofta här i kammaren om vikten av att understödja regional handel. Hur gör vi det när vi splittrar ett fungerande regionalt samarbete och försvårar för länder i en region att handla med varandra genom att vi tecknar handelsavtal med två länder men väljer att lämna två andra länder utanför?Vi har med oro sett hur frågor om mänskliga rättigheter inte tillräckligt har beaktats i handelsförhandlingarna. Jag tycker att på ett förtjänstfullt sätt har beskrivit dilemmat och utmaningarna i ett land som . Jag vill kort beskriva utvecklingen i , ett land som jag besökte som valobservatör vid landets presidentval. är ett land där det har genomförts kupper . Det är det land på jordklotet som toppar statistiken när det gäller mord på civila, mord på MR-försvarare, journalister, fackföreningsaktiva och hbtq-aktivister.Det skapar ett problem och ett dilemma. Hur kopplar vi ihop handelspolitiken med frågan om mänskliga rättigheter? För mig är det en självklarhet att handelspolitiken aldrig får vara en frizon för frågor om mänskliga rättigheter. Jag tycker på något sätt att det är orimligt att EU kravlöst ska öppna upp sina marknader för företag som har som affärsidé att förvägra sina anställda fackliga rättigheter. går de till och med gå så långt att de avskedar människor, förföljer människor och i värsta fall till och med mördar dem för att de har krävt denna grundläggande mänskliga rättighet. Det är problematiskt att vi kravlöst ingår avtal med länder där regeringarna inte skyddar den grundläggande mänskliga rättigheten att få organisera sig på sin egen arbetsplats.Fru talman! Förespråkarna för avtalen säger att de innehåller flera ben och att ett av benen är politisk dialog. När de här avtalen nu snart är på plats tycker vi i att det är i högsta grad centralt att diskussionen om möjligheten till politisk dialog inte bara blir retorik utan också verklighet. Det är viktigt att och EU använder den politiska dialogen och möjligheten till den samt att vi står upp för de viktiga frågorna om fackliga rättigheter, om ursprungsbefolkningens rättigheter och ett hållbart nyttjande av resurser. De här sakerna har uttryckt i sina särskilda yttranden till två av avtalen. Jag tror att vi ska vara klara över att handel oftast bygger på en frivillig överenskommelse mellan två parter, en som säljer och en som köper. Just att det ska vara frivillighet kommer naturligtvis också att kräva att man har likformiga regler, att man har en likhet i hur handeln går till. Därför är det också viktigt att konstatera att den här typen av handelsavtal är tänkta att skapa lika förutsättningar så att det blir en affär till nytta för båda parter.Jag inser att det kan finnas informationsproblem. Det kan finnas kunskapsproblem, och det kan finnas ett antal problem på vägen. Men någonstans måste vi bestämma oss för om vi ska se handelsavtal som en belöning när allt har uppnåtts, eller om vi ska se det som en möjlighet för dig att bygga på de krafter som tar dig från problemen. För oss är det enkelt att säga att handel nästan är ett mål i sig eftersom det öppnar för kontakterna, öppnar utbytet och öppnar informationen. Det öppnar upp länderna för varandra. Och det leder till att man får de frivilliga avtalen.Jag har en fråga till . Jag blev nämligen inte riktigt klok på detta. kritiserar att WTO inte har lyckats göra en överenskommelse och säger att det är jobbigt att det i stället blir bilaterala förhandlingar - eller vad man nu kallar EU mot länder med många länder på den ena sidan och några få på den andra. Borde vi avstanna alla bilaterala förhandlingar i väntan på att WTO kommer med den stora lösningen? Är det ändå inte en bra idé att vi försöker undanröja de handelshinder vi har för att länderna ska kunna utvecklas, få informationen, få utbytet och få möjligheten att få kontakter? Utgångspunkten för mig när vi diskuterar handelspolitik är att lyssna på länder i syd och deras önskemål. Det är uppenbarligen så att länderna som berörs av handelsavtalen i de flesta fall har en demokratisk ordning. I den mån man har demokratiskt valda parlament har man beslutat att ställa sig bakom handelsavtalen. Därför väljer också att stödja handelsavtalen, av respekt för det som länderna i syd har sagt. Men det är tveklöst att om jag skulle få välja hade jag hellre sett globala handelsavtal framför den uppsjö av regionala och bilaterala handelsavtal som vi nu ser. I det valet föredrar jag den multilaterala satsningen.Dilemmat vi ser är att det finns en maktobalans i avtalen. Men vi ser också alltmer av ett lapptäcke av avtal. Det är såklart inte bara eller EU som tecknar regionala och bilaterala handelsavtal. Det gör även och andra länder. Det innebär att det blir en snårig djungel för företag och regeringar i syd att navigera genom om de vill sälja sina produkter.Jag vill också understryka en sak. talade om vikten av frivillighet och att det ska vara lika förutsättningar när man går in i handelsavtal. Det stora problemet här, den största skillnaden i förutsättningar, ligger i att i det ena ekonomiska samarbetet - EU - har vi ett omfattande stöd i synnerhet till vår jordbrukssektor medan man inte har det på den andra sidan. Många av de ekonomier vi nu diskuterar - , , - är starkt beroende av just sitt jordbruk; det är det som ger många människor bröd på bordet och en möjlighet till försörjning. Här finns det ett stort problem.Jag kan jämföra de gårdar jag har besökt i med hur mina föräldrar har det på sin grisgård i . Det är inga lika förutsättningar där. Det är konkurrens på i högsta grad ojämlika villkor. I en helt annan debatt skulle jag gärna diskutera EU:s jordbruksstöd, men jag tror att det leder lite för långt bort här.Jag vill dock tillbaka till frågan som jag inte fick svar på. Du sade att du skulle föredra globala överenskommelser, . Det skulle jag också göra. Men i avsaknaden av dem är det bättre att vi tecknar en mängd bilaterala avtal, att vi har lapptäcket.EU skulle naturligtvis kunna säga: Låt oss sluta vår ekonomi och ställa oss vid sidan om och inte ha några frihandelsavtal. De andra kommer fortfarande att finnas. Jag tror dock att även EU har en roll att spela som förmedlare av information och av allt som handel för med sig. Men det förutsätter att vi har avtal.Du har inte svarat på frågan. Är det ändå inte bättre att EU gör det här än att vi inte har något i avsaknad av WTO:s överenskommelse? Implicit har du sagt att du faktiskt tycker det eftersom du inte reserverar dig mot hela förslaget. Men när du talade här fick man den motsatta uppfattningen. Det är ingen hemlighet att jag har haft flera debatter i kammaren, med bland annat handelsministern, om förhandlingarna med både och när det har gällt fackliga rättigheter och mänskliga rättigheter. Det gäller också flera andra handelsavtal där vi har sett problem i processerna med både vad man väljer att prioritera och avvägningen av ekonomiska frågor kontra mänskliga rättigheter.Vi har haft starka invändningar när det gäller hur EU har agerat och lagt upp förhandlingarna. Vi tycker att EU alltför ofta har agerat arrogant och utnyttjat sitt övertag i förhandlingarna till sin egen fördel. Vi har också varit skeptiska mot de väldigt tydliga kraven på att syd ska öppna upp sina marknader som EU kvarhåller ett omfattande stöd till sin egen jordbrukssektor. På de punkterna har jag haft debatter med bland annat handelsministern, i de olika talarstolarna.Det är också alldeles uppenbart att står bakom de fyra betänkandena, samtliga fall. Vi har inte valt att motionera. Vi har inte heller valt att reservera oss mot något av betänkandena. Däremot har vi i särskilda yttranden uttryckt den kritik vi har haft under processens gång. Däri ligger också svaret på fråga. Det är uppenbart för den som ser betänkandena. I denna debatt avhandlar vi flera olika avtal som Europeiska unionen ingår. Det äravtal om partnerskap och samarbete mellan Europeiska unionen och Irakfrihandelsavtal mellan EU, och Peruramavtal om partnerskap och samarbete mellan EU och Mongolietassocieringsavtal mellan Europeiska unionen och Centralamerika.Varje avtal skiljer sig åt i graden av integration med Europeiska unionen.Associeringsavtalet med är ett blandat avtal, det vill säga att både Europeiska unionen och medlemsstaterna är avtalsparter tillsammans med de berörda länderna. Avtalet mellan Europeiska unionen och är det första avtal EU har ingått med en annan region. Det är också unikt genom att vara det första frihandelsavtalet mellan två regionala organisationer.Ett associeringsavtal är den mest avancerade typen av avtal som EU sluter med ett land eller en region. En grundtanke med associeringsavtalet är att de tre pelarna - politisk dialog, samarbete och handel - ska komplettera varandra. För att sådana avtal ska förhandlas förutsätts att det finns en avsikt att skapa en stark och långsiktig relation baserad på ömsesidigt förtroende samt gemensamma värderingar och principer.Avtalet ger en rättslig ram för alla aspekter av EU:s förbindelser med Centralamerika.I ramavtalet med inrättas ett ramverk för de bilaterala förbindelserna där grunden ligger i rättsligt bindande åtaganden om respekten för mänskliga rättigheter,rättsstatsprincipen, demokrati och skyldigheter i fråga om icke-spridning av massförstörelsevapen.Ramavtalet omfattar även migration och ekonomiska frågor inklusive handel och investeringar. Dessutom breddas samarbetet till en rad andra områden, såsom utvecklingssamarbete, miljö och klimatförändringar, utbildning och kultur samt bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet. I samma anda är avtalet med uppbyggt.Slutligen innebär frihandelsavtalet mellan och - - att ett frihandelsområde för varor och tjänster upprättas mellan parterna.En omfattande avveckling sker av tullar för industri- och jordbruksprodukter.Parterna åtar sig också att gradvis avskaffa olika former av handelshinder, liberalisera marknaderna för tjänster och offentlig upphandling samt ge ett effektivt skydd för immateriella rättigheter.Handel och investeringar ska ske med respekt för standarder inom miljö- och arbetsmarknadsområdet, och parterna har åtagit sig att samarbeta kring skydd för miljön och respekt för grundläggande normer på det arbetsrättsliga området.Avtalet innehåller också rättsligt bindande åtaganden om respekt för mänskliga rättigheter och skyldigheter i fråga om icke-spridning av massförstörelsevapen.Fru talman! Vi har alldeles lämnat bakom oss en intensiv period av Europapolitiska frågor av stor aktualitet i och med det avslutade Europaparlamentsvalet.Våra kristdemokratiska kandidater har varit ute på gator och torg och framhållit vikten av att EU arbetar med rätt saker och frågor, som EU bör och ska ta ansvar för framöver i enlighet med de fördrag som reglerar dess mandat.Handelspolitiska frågor är ett område som vi anser gagnas av att Europeiska unionen sköter det gemensamt.Som medlem i Europeiska unionen sker handelspolitiska intressebevakning som en del av EU:s gemensamma handelspolitik.Så gott som alla delar tillhör unionens exklusiva befogenhet. Exklusiv befogenhet gällande handelspolitiken betyder att kommissionen lägger fram gemensamma förslag angående handelspolitiken och förhandlar om avtal med tredje länder. Kommissionens roll syns också i att den för EU:s talan i Världshandelsorganisationen.Trots att kommissionens ställning inom handelspolitiken är stark och synlig är det som fattar de slutgiltiga besluten.Europeiska unionens råd, ministerrådet, som består av företrädare för medlemsstaternas regeringar, fattar beslut om förhandlingsmandat och internationella avtal och olika slag av handelspolitiska åtgärder.Kommissionen är förpliktad att regelbundet konsultera medlemsstaterna.Därför kan medlemsstater, som , aktivt påverka innehållet i handelspolitiken under olika skeden i processen, vilket sker genom svenska representationens arbete i Bryssel.Kristdemokraterna välkomnar och stöder dessa avtal som främjar handel och samarbete i olika former med dessa länder.Genom samarbetsavtal stärker vi den politiska dialogen och fördjupar samarbetet på ett stort antal områden.Kristdemokraterna slår vakt om frihandelslinjen, som är ett av fundamenten för en fortsatt global välfärdsutveckling.