bet · H101UbU14 · 2014-03-20 00:00:00 — Det behövs nationellt stöd och en organiserad samverkan mellan staten, sjukvårdshuvudmännen, forskningen och industrin. Den satsning som görs på att utveckla kvalitetsregistren måste följas upp med det tydliga målet att kvalitetsregistren ska komma till praktisk användning i forskning, uppföljning och utveckling. En särskild överenskommelse med industrin ska reglera etiska, juridiska och ekonomiska frågor. En kvalitativt god infrastruktur är en grundläggande förutsättning för att kunna bedriva forskning på hög nivå. Staten måste ta ett övergripande ansvar för att en sådan god infrastruktur finns tillgänglig och kan delas av flera forskare eller forskargrupper. Det krävs en nationell samordning och finansiering. Det är avgörande för att kunna vidmakthålla och stärka position i forskningsvärlden, och det inverkar tydligt på våra möjligheter att rekrytera och behålla världens bästa forskare. Med stora infrastrukturinvesteringar lägger vi en god grund för internationella samarbeten och utländskt forskningskapital. Det är också viktigt att sträva efter internationell samordning och delat finansieringsansvar av en god infrastruktur för forskningen med tanke på att den blir alltmer omfattande och kostnadskrävande. Vi tillstyrkte därför regeringens förslag till insatser och medelstilldelning vid behandlingen av den förra forsknings- och innovationspropositionen. Vi anser också att har i uppdrag att finansiera nationell forskningsinfrastruktur och medverkan i internationella infrastruktursatsningar. Det är viktigt att betona universitets och högskolors ansvar för lokal infrastruktur och utrustning. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Övergripande forskningsfrågor, punkt 3 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkande 28 och 2013/14:Ub362 av (M) och 2013/14:Ub469 av m.fl. (SD) yrkande 7. Akademisk publicering är inte ännu en del av den digitala allmänningen och är svårtillgänglig inte bara för lekmän utan också för universitet, skolor och bibliotek. För att öka kunskapsspridningen bör alla vetenskapliga publikationer som får offentlig finansiering vara öppet tillgängliga. beslutade att kräva fri tillgång till forskningsresultat som kriterium för att lämna bidrag. Allmänheten och andra forskare ska ha fri tillgång till forskning som finansierats av allmänna medel. Regeringen bör i samverkan med högskolebiblioteken och Kungl. följa upp de initiativ som har tagits för att all offentligt finansierad forskning i ska vara tillgänglig för allmänheten och återkomma till med förslag på en vidare utveckling. Övergripande forskningsfrågor, punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub469 av m.fl. (SD) yrkande 7 och 2013/14:Ub362 av (M) och 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkande 28. Jag motsätter mig inte av princip konstnärlig forskning, men det tidigare beslutet att ändra högskolelagen innan begreppet konstnärlig forskning är ordentligt definierat anser jag vara oseriöst. Regeringen betonade själv i sin forskningsproposition den konstnärliga forskningens särart gentemot övrig forskning. Inom naturvetenskaperna innebär forskning att utöka våra kunskaper om den verklighet vi lever i och som omger oss, detta för att eventuellt kunna utnyttja denna verklighet till mänsklighetens fromma. Inom samhällsvetenskapliga ämnen utforskar vi hur samhället är uppbyggt, hur det fungerar och påverkar oss människor. Inom psykologi, medicin och beteendevetenskap forskar vi om människor för att lära oss mer om oss själva. Konstnärlig forskning saknar sådana definierade mål. Jag anser att begreppet konstnärlig forskning måste definieras vetenskapligt och utvärderas likt andra discipliner. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Svenskt värdskap för forskningsprogrammet , punkt 4 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ492 av m.fl. (S) yrkande 2. Future Earth lanserades vid FN:s + 20-konferens . Initiativet är en omfattande satsning på forskning inom global hållbarhet och en vetenskaplig kraftsamling för att bättre förstå och ta fram lösningar på världens stora miljöutmaningar. ska det avgöras vilket land som ska stå värd för initiativets globala sekretariat. har antagit rollen som koordinerande organisation för att ta fram en svensk ansökan om att få bli värd för det globala sekretariatet. Vi anser att det är önskvärt att får ett betydande inflytande i Future Earth och att ansöker om att bli värdland. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Samverkansfrågor, punkt 5 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub570 av m.fl. (S) yrkandena 4 och 27 samt 2013/14:N426 av m.fl. (S) yrkande 10 och 2013/14:Ub238 av och (båda MP) yrkandena 1–3, 2013/14:Ub383 av (M) och 2013/14:Ub422 av (KD). För oss är det självklart att forskning angår hela samhället. Därför vill vi se en bred samverkan mellan akademin och hela det omgivande samhället. Akademin måste vara öppen mot samhället och verka för en god dialog om forskningen och dess landvinningar. Då kan forskare bidra med kunskap om samhället som de kan ta till sig kunskap från samhället. Det kommer att ge forskningen ökad relevans och ökade insikter om samhällets behov och utmaningar. Utan ett kraftfullt helhetsgrepp på samverkansuppgiften kommer vi inte att utnyttja fulla potential som kunskaps- och forskningsnation. Ska fortsätta att vara ett attraktivt land för forskning inom medicin, medicinteknik och läkemedel krävs mer av samordning och långsiktig samverkan mellan sjukvården, universiteten och industrin. Samverkan mellan grundforskning, tillämpad forskning och utveckling av nya produkter bidrar till att nya rön och innovationer snabbare når patienterna och att personalen i vården får möjlighet till utveckling och förnyelse. Vi vill att forsknings- och innovationsinsatserna ska gå hand i hand med en framåtsyftande näringspolitik, som ska främja samspelet mellan den konkurrenskraftiga industrin och tjänstesektorn i hela landet. Vi menar att regeringens förslag på livsvetenskapens område brister genom avsaknad av resonemang om klinisk forskning och ett tänkande kring innovation. Det saknas resonemang om sambandet mellan sjukvård, akademi och näringsliv, och det saknas förståelse för att näringslivet, universiteten och sjukvården behöver hitta ett innovativt samarbete runt verkliga patienter. Staten måste definiera sin roll och sin uppgift när det gäller livsvetenskap. Mer forskning är bra, men det räcker inte. Åtgärder måste vidtas som konkret ger nya behandlingar, produkter och tjänster, dvs. tillväxt och sysselsättning. Regeringen bör inrätta ett råd med alla inblandade parter som kan reformera samarbetet på ett konkret plan. Regeringen bör även uppmana de landsting och regioner som har universitetssjukhus att inrätta regionala råd. Regeringen bör också initiera en utredning om tydligare roller mellan staten och landstingen för ersättningssystemet för läkemedel. Det är nu närmast ett stopp för introduktion och användande av nya innovativa läkemedel i mycket beroende på ersättningsregler som gynnar ett kortsiktigt budgettänkande. Regeringen bör ta initiativ till att det utvecklas nya metoder att mäta kostnader och produktivitet i sjukvård som arbetar integrerat med forskning, utveckling och utbildning. Regeringen bör också verka för att landstingen avsätter av intäkter till forskning och utveckling. Regeringen bör ändra i hälso- och sjukvårdslagen för att förtydliga sjukvårdshuvudmännens ansvar för klinisk forskning och för att i avtal med annan utförare än sjukvårdshuvudmannen se till att forskning och utveckling finns med i alla avtal. Samverkan mellan de medicintekniska företagen och klinisk expertis måste ske i den kliniska vardagen och utgöra ett naturligt led i att utveckla vården. har en mycket stolt historia kring utvecklingen av medicinsk teknik. De medicintekniska företagen är i huvudsak små och medelstora med otillräckliga resurser att finansiera större kliniska prövningar. Detta bidrar i sin tur till att intresset för samverkan från klinikernas sida minskar. Forskare som ändå vill genomföra denna typ av medicinteknisk forskning saknar ofta kapital och processer för att anskaffa den aktuella utrustningen. Det finns en uppenbar risk att svensk medicinteknisk forskning går en ogynnsam framtid till mötes. Regeringen bör därför inleda samtal med företrädare för branschen och sjukvårdshuvudmännen för att utveckla strategier för kliniska prövningar av medicinsk teknik som kan bidra till att utveckla nya effektiva behandlingsmetoder. Ett inslag kan vara att staten tillsammans med sjukvårdshuvudmännen inrättar en fond för prövning av medicinsk teknik i hälso- och sjukvården, vars syfte är att finansiera gemensamma ansökningar från företag och forskare. För att stödja det regionala innovationsklimatet föreslår vi att det inrättas regionala utvecklingsråd, vars huvuduppgift är att samordna det regionalpolitiska arbetet mellan offentlig sektor, högskola, det lokala näringslivet och parterna för att underlätta innovationer och kompetensförsörjning i . Inom ramen för de regionala utvecklingsråden kommer kompetensplattformarna att få en stor betydelse. Även om arbetet med kompetensplattformarna har nått olika långt i olika regioner växer nu strukturer fram som kan innebära en bra grund för att stärka arbetet med regional utveckling och kompetensförsörjning. Vi menar att det finns starka skäl att fortsätta vidareutveckla kompetensplattformarna, inom ramen för de regionala utvecklingsråden, för att därmed stärka möjligheterna att klara kompetensförsörjningen och stänga rekryteringsgapet i . Detta ska tillkännage för . Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Samverkansfrågor, punkt 5 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub238 av och (båda MP) yrkandena 1–3 och 2013/14:Ub383 av (M), 2013/14:Ub422 av (KD), 2013/14:Ub570 av m.fl. (S) yrkandena 4 och 27 samt 2013/14:N426 av m.fl. (S) yrkande 10. För att klara det ökade vårdbehovet och medborgarnas förväntningar behöver hälso- och sjukvården ligga i topp vad gäller innovation, medicinsk utveckling och kostnadseffektivitet. Vad vi behöver i är en långsiktig nationell strategi för medicinsk forskning som fokuserar på att förbättra förutsättningarna för medicinska framsteg, att vidareutveckla dessa till bättre prevention och behandlingar och utvärdering inom vården. Samarbete mellan hälso- och sjukvården, akademin och näringslivet är nödvändigt för framgång. Regeringen bör ta initiativ till en dialog mellan staten, hälso- och sjukvården och industrin inom livsvetenskap om hur förutsättningarna för samarbete och samverkan kan förbättras. Regeringen bör också bidra till att hälso- och sjukvården har utrymme att delta i forskning och utveckling och tillgodogöra sig nya effektiva behandlingar och medicinteknisk utrustning. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Meriteringssystem och samverkan som indikator för resursfördelning, punkt 6 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub570 av m.fl. (S) yrkande 11, 2013/14:N423 av m.fl. (S) yrkande 31 och 2013/14:N426 av m.fl. (S) yrkande 9. Forskningspolitiken ska fokusera på framstående svensk forskning och på områden som är avgörande för sysselsättning och en långsiktigt hållbar tillväxt. Fördelningen av anslag ska vara långsiktig, transparent och rättvis och skapa drivkrafter för högre kvalitet i all forskning. En andel av de direkta anslagen till forskning och forskarutbildning ska tilldelas efter kvalitetskriterier. De kvalitetsindikatorer – publiceringar, citeringar och externa medel – som används är internationellt erkända och bör fortlöpande utvecklas och förbättras så att de bättre speglar forskningens mångfald och olika ämnesområdens egenart. Ett antal utredningar har pekat på brister när det gäller incitament för den strategiska styrningen av lärosätenas samverkan med det omgivande samhället samt arbetet med att forskningsbaserad kunskap kommer till nytta. Vi ser därför behov av att ytterligare stimulera och premiera lärosätenas samverkan med det omgivande samhället, såväl samverkan med näringslivet och den offentliga sektorn som samhället i dess bredaste bemärkelse. Vi kan också se fördelar med att vissa högskolor särskilt profilerar sig mot en företags- och samhällsnära forskning. Därför anser vi att samverkan ska tillföras som en ny indikator jämte publiceringar, citeringar och externa medel. Forskningsråden och bör i samverkan med det omgivande samhället ta fram en fungerande indikator för samverkan. Genom tidigare målmedvetna politiska satsningar finns det universitet och högskolor som fungerar som ett kraftcentrum för utvecklingen i varje region. Forskning visar att tillgången till högre utbildning är avgörande för den långsiktiga ekonomiska utvecklingen i en region. Vi vill att alla högskolor och universitet ska ha ett uttalat ansvar för att vara en aktiv partner i den egna regionala utvecklingen. De regionala högskolorna och universiteten spelar i det avseendet en väsentlig roll. Vi vill främja en konkurrenskraftig basindustri och små och medelstora företag som spelar en stor roll för jobb, exportintäkter och investeringar, men även för den högproduktiva tjänstesektorn i hela landet. Vidare bör företagens möjligheter att använda forskningsresultaten för att stimulera innovationer som leder till nya jobb ute i regionerna särskilt uppmärksammas. Samarbete mellan företag, forskning, regioner och kommuner är nödvändigt för att stimulera vidareförädling av kunskap för den svenska basindustrin och andra näringar. Detta är av stor betydelse för den svenska regionala tillväxtpolitiken då det finns fördelar med att vissa högskolor särskilt profilerar sig mot en företags- och samhällsnära forskning. Det är angeläget att ämnesövergripande forskning och samverkan med det omgivande samhället främjas. Det är viktigt att meritvärderingssystemet vid anställningar och karriärutveckling premierar relevanta erfarenheter utanför universitet och högskolor. Rörligheten mellan företag, institut och högskola bör stimuleras genom ökad betoning på erfarenhet från näringslivet och den offentliga sektorn vid tillsättningen av tjänster inom högskolan. Det ska vara meriterande för akademiker att jobba i näringslivet eller den offentliga sektorn. Delade tjänster, industripostdoktorer, industridoktorander m.m. bör användas. Regeringen bör initiera en dialog med lärosätena om hur meriteringssystemet kan utvecklas för att premiera relevant erfarenhet utanför akademin. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Fördelning av resurser för forskning, punkt 7 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub570 av m.fl. (S) yrkande 12 och 2013/14:Ub257 av (KD) och 2013/14:Ub279 av (KD) yrkande 2. Regeringen har föreslagit att ett nationellt system baserat på kollegial bedömning, även kallat peer review, ska användas för att fördela de direkta anslagen för forskning och forskarutbildning . Kollegial bedömning har sin styrka i ämnesvisa värderingar och kvalitetsgranskning av projekt och artiklar, men frågan är om det är en bra metod för att jämföra hela lärosäten. Det är en metod som kan bli mycket kostnadskrävande. En stor del av remissopinionen, inklusive flertalet av de stora universiteten, var också negativ. Vi kan också se en risk för ökad konservering som skulle motverka djärvare och mer nydanande forskning. Därtill finns en risk att kollegial bedömning motverkar en jämställd fördelning av forskningsmedel. Det är troligt att meritokratiska principer, dvs. att man beaktar meriter som kan mätas på ett någorlunda objektivt sätt, gynnar en mer jämställd fördelning mellan män och kvinnor. Flera lärosäten har använt kollegial bedömning för att kvalitetsbedöma den egna forskningen. Dessa processer har lett till ökad dialog och ett ökat samarbete inom lärosätet och på så sätt varit kvalitetsutvecklande. Det är dock inte detsamma som att ett nationellt storskaligt system med kollegial bedömning skulle vara bra för vare sig utveckling av forskningen eller som ett verktyg för rankning av hela lärosäten och fördelning av forskningsmedel därefter. Stora förändringar av hur kvalitet mäts i det svenska forskningssystemet bör vara väl underbyggda. Sådana förändringar bör också vara långsiktigt hållbara, vilket i sig kräver överenskommelser över de politiska gränserna. Det är viktigt att forskningen vet vilka långsiktiga spelregler den har att förhålla sig till. Ett system med kollegial bedömning som grund för resursfördelning bör noga utredas, och ett sådant system ska inte införas utan att det först har förelagts för avgörande. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Forskare och utbildning på forskarnivå, punkt 8 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub570 av m.fl. (S) yrkandena 16 och 17. Vi föreslår att regeringen tillsammans med lärosäten och externa finansiärer utarbetar en överenskommelse för hur stipendiefinansiering av forskarutbildning ska kanaliseras genom lärosätena och bekosta lön och sociala avgifter. En viktig förutsättning för svensk forskning i toppklass är att vi lyckas attrahera forskarbegåvningar. Karriärsystemet bör gynna både nationell och internationell rörlighet. Om en forskarkarriär ska vara ett lockande alternativ för både kvinnor och män måste det finnas ett attraktivt och tydligt karriärsystem med en väl avvägd fördelning av anställningar på olika nivåer, från forskarstuderande och postdoktorer till professorer. Det är viktigt att nydisputerade ges ökade möjligheter till fortsatt forskning och meritering. Otrygg finansiering i början av forskarkarriären och otydliga karriärvägar där formella anställningsförfaranden saknas ökar risken att många väljer bort en akademisk karriär. Högkvalitativ och nydanande forskning kräver att forskarna har bra och trygga anställningsvillkor. Vi förordar ett enhetligt system inom hela universitets- och högskolesfären. Andelen anställda med tidsbegränsad anställning inom högskolesektorn är mycket stor. Möjligheten att, som , stapla visstidsanställningar på varandra behöver begränsas. Den reglering som regeringen har gjort av meriteringsanställningar bör rivas upp, och arbetsmarknadens parter bör förhandla fram ett avtal som reglerar dessa anställningar. Arbetsmarknadskopplingen måste också bli tydligare i forskarutbildningen. De som söker forskarutbildning ska få en god bild av hur kunskaperna kan användas inom andra delar av samhället, och karriärrådgivning för doktorander bör inrättas på lärosätena. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Utbildningsbidrag och internationell rekrytering av forskare, punkt 9 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub570 av m.fl. (S) yrkandena 15 och 18. Unga forskare ska vara självständiga i sin forskning och ha möjlighet att bryta ny mark. Då krävs att de har trygga villkor under sin doktorandtid och att det finns tydliga karriärvägar för nydisputerade med möjligheter till fortsatt forskning och meritering. Tyvärr utförs en alltför stor del av forskning av doktorander utan anställning. Deras forskning finansieras i stället av utbildningsbidrag eller stipendier. Det skapar otrygghet och dessutom en utestängning från de sociala trygghetssystemen. Doktorander ska garanteras anställning och därmed ges tillgång till de sociala trygghetssystemen. Vi anser därför att alla doktorander ska ges anställning under hela forskarutbildningen. Utbildningsbidragen ska avskaffas. Internationell rekrytering av forskare är bra för svensk forskning, och vi anser att internationell rekrytering av unga framtidslöften ska prioriteras. är attraktivt för unga forskare runt de 30. De relativt stora resurserna till forskning har en positiv inverkan. Vår väl utbyggda social- och familjepolitik gör till ett mycket lockande land för dessa personer. Problemet har varit att vi saknat internationellt gångbara tjänster för unga forskare av den typ som finns i många andra västländer. Detta är tjänster som är relativt långvariga efter vilka man har rätt att efter prövning få tjänsten omvandlad till en fast anställning. Med en sådan strategi skulle vi kunna rekrytera forskare som kan vara internationellt ledande i stället för att, med regeringens strategi, riskera att för dyra pengar få hit forskare som har sin bästa tid bakom sig. Regeringen bör ge i uppdrag att se till att medlen används för att rekrytera yngre internationella forskare som kan bli framtida toppforskare jämte mer seniora internationella toppforskare. Medlen ska fördelas jämnt mellan kvinnor och män. Regeringen bör också aktivt arbeta för att hinder för utländska forskare att etablera sig och verka i efter disputation tas bort. Regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs ovan. Jämställdhet och genusforskning, punkt 10 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub570 av m.fl. (S) yrkande 14 och 2013/14:Ub469 av m.fl. (SD) yrkande 8. Utvecklingen mot en jämställd akademi går alltför långsamt. Vi vill därför kraftigt förstärka arbetet för en mer jämställd akademi där såväl kvinnors som mäns kompetens tas till vara. Ska vara en framstående forskningsnation krävs en mer jämställd akademi. Delegationen för jämställdhet i högskolan har pekat på brister i arbetet för jämställdhet i högskolan när det gäller planmässighet, långsiktighet, samverkan samt teoretisk och praktisk kunskapsförankring. Det behövs en mer strategisk politik för att nå målet om en jämställd akademi. Trots att kvinnor har varit i majoritet bland studenterna var av professorerna i kvinnor 2012. Det ger en ökning –2012. Med den hastigheten kommer det att ta nästan tre decennier innan vi når en numerärt jämställd professorskår. Inom teknik och naturvetenskap pekar prognoser rentav på att andelen professorer som är kvinnor riskerar att minska. Regeringen har satt upp mål för andelen nyrekryterade professorer –2015. Om de konstnärliga högskolorna räknas bort är det cirka en tredjedel av lärosätena som har målet att av de nyanställda professorerna ska vara kvinnor. Regeringens förslag för ökad jämställdhet är långt ifrån tillräckliga och bör höjas. Regeringen bör återkomma till med förslag för att öka den numerära jämställdheten i akademin. Dessutom vill vi förbättra uppföljningen av rekryteringsmålen i fråga om professorer. Systemet för fördelning av forskningsanslag måste utvärderas utifrån sina jämställdhetsresultat. Nuvarande system håller inte tillräckligt hög kvalitet.