bet · H101NU9 · 2014-02-21 00:00:00 — Utskottet ser inga skäl för att agera innan utredningsuppdragen har redovisats och regeringen har tagit ställning till dessa förslag. Därför bör samtliga motionsyrkanden om förändringar av elcertifikatssystemets mål, om en förändrad kvotplikt och om hur elcertifikat tilldelas olika produktionsslag lämnas utan vidare åtgärd från sida. Förslag snarlika de i motionerna 2013/14:N337 (SD) och 2013/14:N356 (SD) om en separat redovisning av elcertifikatsavgifterna på privatkunders elfakturor avslogs av så sent som (bet. 2012/13:NU12). Utöver det som utskottet då anförde och som har refererats ovan kan noteras att har regeringens uppdrag att föreslå vilken information en elfaktura ska innehålla samt hur informationen ska presenteras. Eftersom utskottet har avstyrkt förslagen och det inte har tillkommit några nya argument från motionärernas sida och eftersom det pågår en översyn av innehållet i elfakturorna bör avfärda förslagen även . Sammantaget innebär detta att utskottet avstyrker samtliga de här aktuella motionerna i de berörda delarna. Mätning och debitering av el Utskottets förslag i korthet avslår motioner som gäller nettodebitering av el med hänvisning till att förslag med liknande syfte är att vänta från regeringen . Vidare avslår motioner om timmätning av el, då en timmätningsreform genomförs. Jämför reservationerna 6 (S, MP, V), 7 (SD) och 8 (MP). Den som har nätkoncession är skyldig att utföra mätning av mängden överförd el och dess fördelning över tiden (3 kap. 10 § ellagen). Hur överföringen i gränspunkter mellan olika nät ska mätas och rapporteras framgår närmare av förordningen (1999:716) om mätning, beräkning och rapportering av överförd el. I motion 2013/14:N262 av och (båda S) konstateras det att installationen av solceller exploderar i just nu som motsvarande utveckling i är måttlig. Motionärerna anser att det är hög tid med en lagändring som gör det möjligt med nettodebitering och därmed även förbättrar förutsättningarna för en kraftfull satsning på solenergi i . Att en satsning på den förnybara energiproduktionen i form av vind, bioenergi och solkraft är en viktig del av omställningen till ett hållbart samhälle slås det även fast i motion 2013/14:N316 av m.fl. (S). För att få ett snabbare genomslag för egenproducerad el från solceller krävs att nettodebitering av el införs, dvs. att den egenproducerade el som överförs till elnätet kvittas mot den el som har förbrukats. Det finns ett stort intresse bland svenskar att producera egen energi via elnät, slås det fast i kommittémotion 2013/14:N425 av m.fl. (S). Motionärerna anser att ett införande av s.k. nettodebitering skulle underlätta detta (yrkande 36). Utgångspunkten bör vara att småskaliga elproducenter ska ha laglig rätt att kräva nettodebitering av det lokala elnätsföretaget. Vidare är det motionärernas uppfattning att nettodebitering bör vara möjligt för dem som äger andelar i förnybar elproduktion (yrkande 37). elsystem är byggt för och inriktat på storskaliga producenter av vattenkraft och kärnkraft, slås det fast i motion 2013/14:N376 av och (båda S). I har det varit omöjligt för ett hushåll som skaffat egen vindsnurra eller solceller att koppla in dem på elnätet och få betalt för överskottselen. Motionärerna anser att det är dags att regeringen ser över ellagstiftningen för att uppmuntra små anläggningar. I motion 2013/14:N208 av (FP) efterfrågas en utredning om hur nettodebitering skulle kunna införas. Motionären menar att småskalig förnybar elproduktion är en viktig ingrediens för att snabba på omställningen till mer förnybara energisystem. I kommittémotion 2013/14:N206 av m.fl. sägs det att partiets mål är att öka det folkliga deltagandet i omställningen till ett förnybart energisystem så att 500 000 svenska hushåll producerar egen el genom solceller eller vindkraftverk . För att nå detta mål krävs stöd och styrmedel som har en annan inriktning än . Bland de förslag som presenteras i motionen för att nå målet återfinns ett förslag om att införa nettodebitering av el (yrkande 1). Motionärerna anser att ett snabbt och effektivt sätt att öka intresset för egenproducerad el är att ge alla mindre elleverantörer rätt till nettodebitering. Enligt motionärerna ska kvittning av konsumtion och produktion gälla års- eller kvartalsvis. På så sätt ges bättre förutsättningar för enskilda producenter att vara nettokonsumenter. För att boende i flerbostadshus också ska omfattas bör möjligheten till nettodebitering även gälla andelsägd sol- och vindkraft. EU:s nya energieffektiviseringsdirektiv ska främja en effektivare användning av energi inom unionen, slås det fast i kommittémotion 2013/14:N215 av m.fl. Motionärerna understryker att ökad effektivitet i energianvändningen är en prioritet för , och partiets mål är att användningen av energi ska minska även när ekonomin växer. Motionärerna anser att potentialen för energieffektivisering är stor i , och de presenterar ett antal åtgärder för att ta till vara denna potential. Bland dessa märks bl.a. förslaget om att införa timmätning av el i alla hushåll (yrkande 3). Motionärerna anser att elmätare som registrerar elanvändningen timme för timme, i kombination med differentierade elpriser, ger elkunderna mycket större möjlighet och motiv att styra sin elanvändning bort från de effekttoppar då elen är som dyrast att producera. Det innebär att energisystemet avlastas och utnyttjas effektivare. Att aktiva elkonsumenter har fått möjlighet att ansöka om timmätning är ett första steg men enligt motionärerna saknas det en plan för hur samtliga hushåll ska kunna få timmätning och timdebitering. I budgetpropositionen aviserar regeringen en form av nettodebiteringssystem för mikroproducerad el där man som producent ska få en skattereduktion, konstateras det i motion 2013/14:N321 av (SD). Motionären befarar att reformen kommer att bli kostsam och leda till att elproducenter som verkar på affärsmässig grund får en reducering på intäktssidan. Systemet tycks dessutom uteslutande syfta till att främja elproduktion via solceller. Solelproduktion är enligt motionären emellertid problematisk av flera skäl. Den är oregelbunden, och produktionen är låg under vinterns kalla och mörka månader. Export av överkapacitet och import av el innebär i praktiken att alla subventionspengar till solkraft är en ren samhällskostnad då överskott exporteras på en marknad som inte betalar för subventionerna. Eftersom det måste finnas effekttillgång de dagar då efterfrågan är som högst finns det risk att man investerar i dubbel kapacitet. Motionären anser att regeringen bör avstå från att införa förslaget om skattereduktion för mikroproducerad el (yrkande 2). I kommittémotion 2013/14:N222 av m.fl. (V) efterfrågar ett tillkännagivande till regeringen om nettodebitering (yrkande 6). Motionärerna noterar att regeringen i budgetpropositionen har aviserat ett förslag om skatteavdrag för viss elproduktion i stället för nettodebitering. De anser dock att förslaget har flera brister som gör att det inte kan ersätta ett system med nettodebitering. Motionärerna menar att avsaknaden av ett system för nettodebitering gör att småskaliga producenter inte får ordentligt betalt för det överskott de levererar. Motionärerna vill också att andelsägd sol- och vindkraft ska kunna omfattas av systemet för nettodebitering. Därmed kan alla hushåll delta, oavsett om man bor i villa eller lägenhet. Nettodebitering med halvårsvis avräkning bör således införas för andelsägda småskaliga anläggningar för produktion av förnybar el. godkände regeringens förslag till fortsatt inriktning på arbetet med att införa timmätning av el (prop. 2010/11:153, bet. 2011/12: NU4). Därmed är inriktningen på det fortsatta arbetet följande: – Allt fler elkonsumenter ska få sin elförbrukning timmätt. – På bör det stora flertalet elkonsumenter få sin elförbrukning timmätt. – Ett första steg ska vara att förbättra möjligheterna för elkonsumenterna att kunna välja att få sin elförbrukning timmätt. behandlade regeringens proposition om timmätning för aktiva elkonsumenter (prop. 2011/12:98, bet. 2011/12:NU21). I propositionen fanns förslag till ändringar i ellagen (1997:857) med innebörden att aktiva elkonsumenter ges en möjlighet att ingå nya former av avtal som förutsätter att elförbrukningen timmäts utan att konsumenterna debiteras den merkostnad som kan uppstå för mätningen (3 kap. 11 § ellagen). Reformen utgår bl.a. ifrån att elhandelsföretagen erbjuder elkonsumenterna elavtal som förutsätter timmätning av elkonsumentens förbrukning. I en reservation (S, SD) ifrågasattes tidsplanen för reformen, och ett senare datum för ikraftträdande förordades. Bestämmelserna i propositionen trädde i kraft . Regeringen har även beslutat om vissa ändringar i förordningen (1999:716) om mätning, beräkning och rapportering av överförd el som styr hur nätföretagen ska mäta och rapportera. Företagen ges bl.a. möjlighet att välja om de vill rapportera enligt dagens system för timmätta kunder eller om de vill rapportera . Noterbart är att även elkonsumenter och elhandlare med rapportering kommer att kunna sluta avtal som räknar av och tar hänsyn till när som konsumenterna förbrukar elen. I regleringsbrevet fick i uppdrag att kontinuerligt följa upp hur olika aktörer på elmarknaden har reagerat på reformen, bl.a. för att se vilka avtal på marknaden som förutsätter timmätning, vilken tid elnätsföretaget behöver för att utföra bytet och hur många elkonsumenter som har gått över till timmätning. delredovisade uppdraget i rapporten av timmätningsreformen – en delrapport (Ei R2013:05). I delrapporten har efter införandet av timmätningsreformen kartlagts. Inspektionen drog följande slutsatser: – Det är få kunder som har visat intresse för reformen. – Det krävs mycket av kunden för att få information. – Det är begränsade möjligheter för kunden att anpassa sin förbrukning efter timmätning. – Elnätsföretagen behöver i genomsnitt en månad för att installera timmätning. – Det är för tidigt att säga hur incitamenten för kunderna har påverkats av det ökade intresset för att erbjuda tjänster som ska underlätta en smartare energianvändning för kunden. – Uppföljningen omfattar i direkt anslutning till införandet av en ny reform, vilket begränsar möjligheterna till långtgående slutsatser. Uppdraget ska slutredovisas till . Utskottet har vid ett flertal tillfällen ställt sig positivt till att införa s.k. nettodebitering av el (se bl.a. bet. 2012/13:NU12). har utskottet redovisat insikten att denna fråga kräver flera överväganden utöver de som gäller den tekniska utmaning som nettodebitering innebär eller som hänger ihop med att det krävs ändringar i ellagstiftningen. De ytterligare ställningstaganden som måste göras gäller inte minst förutsättningarna för kvittning av energi- och mervärdesskatt i samband med nettodebiteringen. Utskottet hänvisade även till då pågående arbete (dir. 2012:39). Utredningen hade till uppgift att ta fram ett lagförslag om införande av ett system för nettodebitering som bl.a. bygger på en analys av förutsättningarna för kvittning av nyssnämnda skatter. överlämnade betänkandet Beskattning av mikroproducerad el m.m. (SOU 2013:46) till regeringen. Enligt utredningens bedömning är ett nettodebiteringssystem inte förenligt med om mervärdesskatt. Utredningen ansåg därför att ett sådant system inte bör införas. I stället föreslogs en modell som innebär att småproducenter av el ska kunna få en skattereduktion som motsvarar elskatten och mervärdesskatten på den el som producenten har köpt in, under förutsättning att han eller hon har matat in motsvarande volym förnybar el på elnätet. I budgetpropositionen aviserade regeringen emellertid ett skattereduktionsförslag, som den ansåg vara mer generöst än förslag. Enligt regeringen kommer förslaget att kunna träda i kraft tidigast . beslutade regeringen om en lagrådsremiss med denna inriktning. I regeringens propositionsförteckning anges att en proposition kommer att överlämnas till . ställde (MP) en fråga (fr. 2013/14:278) till it- och energiminister om belägg för påståendet att nettodebitering skulle vara i konflikt med . Frågan överlämnades till finansminister då det främst är på skatteområdet som berörs. I sitt svar (daterat ) refererar finansministern till ställningstagandet i budgetpropositionen och att man inom bereder förslag. Statsrådet sade sig inte vara beredd att föregripa denna beredning. Förslag om en översyn av ellagstiftningen för att ytterligare uppmuntra små elproduktionsanläggningar Motion 2013/14:N376 (S) om småskalig förnybar el har i likalydande eller snarlik version avstyrkts av utskottet vid ett flertal tillfällen, (bet. 2012/13:NU12). Utskottet hänvisade då till föregående års behandling där utskottet gjorde den sammantagna bedömningen att det saknades skäl för att ställa sig bakom önskemålet om en översyn av ellagstiftningen för att ytterligare uppmuntra små elproduktionsanläggningar. Utskottet tar inledningsvis ställning till motionerna om nettodebitering. Därefter behandlas ett yrkande som gäller timmätning. Utskottet har vid åtskilliga tillfällen tagit ställning till det som efterfrågas i motion 2013/14:N376 (S), nämligen att se över ellagstiftningen för att uppmuntra små anläggningar. Utskottet har vid minst lika många tillfällen redovisat en mängd insatser som regeringen har genomfört eller initierat med just denna inriktning. Det handlar exempelvis om en pågående timmätningsreform och ett samordningsråd för smarta nät. Utskottet finner inte heller någon anledning att ställa sig bakom kravet om en översyn av ellagstiftningen i linje med vad som föreslås i motionen. Motionen avstyrks alltså på nytt. En annan åtgärd på detta område som såväl som regeringen har uttryckt en positiv hållning till är att införa nettodebitering av el. Utskottet har dock även poängterat att en nettodebiteringsreform kräver noggranna överväganden inte minst när det gäller tekniska och skatterelaterade spörsmål. Mot den bakgrunden har såväl som en särskild utredare () analyserat frågan. Utskottet noterar i detta avseende att har kommit fram till att ett system med nettodebitering skulle strida mot EU:s mervärdesskattelagstiftning och i stället förordat en modell som bygger på skattereduktion. Regeringen har sedermera hörsammat utredningens förslag, om än något modifierat till förmån för de små elproducenterna. I budgetpropositionen aviseras att en proposition med denna inriktning kommer att lämnas till . Utskottet har inte grund för att göra en annan bedömning än eller regeringen i denna fråga och avstyrker samtliga motionsyrkanden om nettodebitering med hänvisning till det förslag med liknande syfte – dvs. att främja småskalig förnybar elproduktion – som väntas från regeringen . Motionerna 2013/14:N425 (S), 2013/14:N206 (MP) och 2013/14:N222 (V) avstyrks således i de delar som gäller nettodebitering. Även motionerna 2013/14:N262 (S) och 2013/14:N316 (S) som gäller nettodebitering avstyrks. Det finns heller inget skäl att ytterligare utreda frågan om nettodebitering som föreslås i motion 2013/14:N208 (FP) eller för att – som förordas i motion 2013/14:N321 (SD) – uttala sig mot det aviserade förslaget om en skattereduktionslösning. Båda de sistnämnda motionerna avstyrks alltså också. När det gäller önskemålet i motion 2013/14:N215 (MP) om timmätning av el i alla hushåll hänvisar utskottet till det pågående arbetet som har beskrivits ovan och som har just denna inriktning. följer upp timmätningsreformen och kommer att rapportera sina iakttagelser . saknas det, enligt utskottet, skäl för att uttala sig i frågan. Motionen avstyrks i den berörda delen. Utskottets förslag i korthet Motioner om förtida delning av nätförstärkningskostnader avslås av med hänvisning till att ett förslag med den inriktningen är att vänta från regeringen . Därutöver avslås motioner som gäller vissa kostnaders redovisning på elfakturan och små elproducenters möjligheter att leverera el till nätet. Jämför reservationerna 9 (MP) och 10 (S, V). Ett hinder för utbyggnaden av vindkraft till havs är kostnaderna för anslutningen till elnätet, sägs det i kommittémotion 2013/14:N425 av m.fl. (S). Problemet med s.k. tröskeleffekter har påtalats , och har föreslagit ett system med s.k. förtida delning av anslutningskostnaderna. Motionärerna anser att regeringen skyndsamt bör bereda förslaget och därefter återkomma till (yrkande 21). I kommittémotion 2013/14:N206 av m.fl. (MP) slås det fast att mål är att öka det folkliga deltagandet i omställningen till ett förnybart energisystem så att 500 000 svenska hushåll producerar egen el genom solceller eller vindkraftverk . I motionen presenteras ett antal förslag som syftar till att göra det möjligt att nå detta mål. Bland dessa märks förslaget om att mindre elleverantörer ska få den lagstadgade rätten att leverera el till nätet utöver den egna konsumtionen upp till en viss nivå utan att riskera en nätavgift i efterhand (yrkande 2). I kommittémotion 2013/14:N215 av m.fl. efterfrågas ett tillkännagivande om att nätavgifterna ska bakas in i det elpris som elföretagen tar ut av sina kunder. Med ett rakt elpris utan fasta kostnader blir åtgärder för energieffektivisering i hushållen mer lönsamma (yrkande 4). En lägre elanvändning minskar också behovet av utbyggd distributionskapacitet, vilket är bra för samhällsekonomin. Den höga kostnaden för att ansluta nya kraftverk till elnätet kan vara ett problem, slås det fast i kommittémotion 2013/14:N222 av m.fl. (V). Den förste som vill ansluta sig till ett nät utan ledig kapacitet tvingas ta hela kostnaden för nätutbyggnaden inklusive den tillkommande kapacitet som producenten inte själv kan utnyttja (tröskeleffekten). De producenter som därefter ansluter sig till nätet kan ta denna lediga kapacitet i anspråk utan kostnad. Motionärerna vill att nätanslutningsreglerna ändras så att denna tröskeleffekt tas bort (yrkande 11). Övergångslösning för tröskeleffektsproblem i samband med nätanslutning av förnybar elproduktion I propositionen Genomförande av direktivet om förnybar energi, som har bifallits av , gjorde regeringen bedömningen att man bör införa ett vidareutvecklat system med s.k. förtida delning av nätförstärkningskostnaden för storskaliga produktionsanläggningar för förnybar el. En elproducent skulle därigenom endast betala den del av den totala kostnaden för den nödvändiga nätförstärkningen som motsvarar respektive producents andel av den totala anslutningskapaciteten (prop. 2009/10:128, bet. 2009/10:NU18). I budgetpropositionen meddelade regeringen att den har för avsikt att, , införa ett system med förtida delning av nätförstärkningskostnaden där får i uppgift att välja ut lämpliga geografiska områden. Inom områdena identifieras därefter vilka projekt som kan bli aktuella, och en förtida delning av anslutningsavgiften kan då beräknas. Övergångslösningens utformning beskrivs närmare i budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 21 s. 54 f.). Regeringens ambition är att ersätta övergångslösningen med en långsiktig marknadslösning där staten inte behöver ta en finansiell risk. Regeringen har för avsikt att ge i uppdrag att utreda hur en sådan lösning kan utformas. Om slopad särredovisning av nätavgiften har behandlat yrkanden om att nätavgiften bör inkluderas i elpriset (se bl.a. bet. 2011/12:NU4 och 2012/13:NU12). har det bl.a. redovisats att den största nackdelen med en sådan modell är att det inte går att skilja på de olika priskomponenterna och att det därmed har varit svårt att läsa ut elhandlarnas vinstmarginaler. Då det inte har varit möjligt att fastställa hur mycket nätdistribution respektive elhandel kostar har marginalerna haft en tendens att stiga. och den nordiska samverkansorganisationen (Nordic energy regulators) har mot denna bakgrund betonat vikten av att det tydligt går att skilja på nät- respektive elhandelskostnaderna på räkningen. Dessa aktörers bedömning är att det ur ett kundperspektiv räcker långt att alla kostnader samlas på samma faktura. Utskottet befarade att en sammanblandning av monopolpriser (nätavgifter) med priser från en konkurrensutsatt marknad (elpriser) kan innebära att nätkostnaderna blir svårare att skatta och att elhandelsbolagens vinstmarginaler ökar till men för elkunderna. I sammanhanget kan även noteras att Nordreg redovisade att man rekommenderar en modell med obligatorisk samfakturering i . Modellen innebär att det alltid är elhandlaren som fakturerar konsumentens nätkostnader och elförbrukning. har regeringens uppdrag att ta fram ett förslag till ändringar som krävs i svensk rätt för att skapa förutsättningar för en nordisk slutkundsmarknad. I uppdraget sägs att förslagen ska ta hänsyn till de resultat som har tagits fram inom ramen för de nordiska tillsynsmyndigheternas arbete. Det tydliggörs också att ändringarna bl.a. syftar till att förenkla för kunden och stärka konkurrensen på elmarknaden genom att man inför en modell som innebär att elhandlaren blir den centrala kontaktpunkten för elkunden. överlämnade för kunden () till regeringen. Rapporten ger en bild av de regler som behöver ändras för att skapa förutsättningar för en nordisk slutkundsmarknad. Syftet med förslag till regelförändringar är att förenkla elmarknaden så att den blir bättre för svenska elkunder. föreslår att det införs en obligatorisk samfakturering som utförs av elhandlaren. Elhandlaren agerar då ombud för nätägaren och fakturerar kunden både för elhandel och nät. Av fakturan ska det enligt förslaget framgå vad som avser kostnaden för nät respektive elhandel. gör vidare bedömningen att det är möjligt att få en s.k. elhandlarcentrisk modell på plats i . Rapporten har remissbehandlats. Ny modell för beräkning av elnätstariffer Här kan också noteras att regeringen meddelade att den i en lagrådsremiss föreslår ett tydligare regelverk för vilka elnätsavgifter elnätsföretagen ska få ta ut av sina kunder. Förslaget innebär att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, ska få meddela föreskrifter om hur skäliga kostnader och en rimlig avkastning ska beräknas i samband med att elnätsföretagens intäktsramar bestäms. Någon sådan möjlighet finns inte i den nu gällande lagstiftningen. är det förvaltningsdomstolarna som, efter överklaganden, får avgöra dessa frågor. Det leder inte sällan till både omfattande och långa domstolsprocesser som kan löpa , vilket i sig skapar en osäkerhet om vad som gäller för både elnätsföretag och deras kunder. I regeringens propositionsförteckning som presenterades framgår att en proposition om elnätsföretagens intäktsramar kommer att överlämnas till . Utskottet tar inledningsvis ställning till motionsyrkanden om nätavgifter. Därefter behandlas motioner om anslutningskostnader för förnybar elproduktion. Utskottet har vid ett flertal tillfällen under innevarande valperiod tagit ställning till förslag om nätavgifter liknande de som finns i motionerna 2013/14:N206 (MP) och 2013/14:N215 (MP). Utskottet anser inte att något nytt har tillkommit som motiverar en omprövning av tidigare ställningstaganden. Det är således alltjämt utskottets uppfattning att de båda motionerna bör avslås av i de berörda delarna. Anslutningskostnader för förnybar elproduktion Förslag om nätanslutningskostnader, och då särskilt med anknytning till den s.k. tröskeleffekten, har behandlats av vid ett antal tillfällen . Såväl utskottet som regeringen har uppmärksammat de kostnadsrelaterade problem som finns med att ansluta ny förnybar elproduktion till det befintliga elnätet. I budgetpropositionen har regeringen redovisat ett förslag till lösning på detta problem i form av en modell med förtida delning av kostnaderna. Utskottet ser mot den bakgrunden inga skäl att tillstyrka de förslag som rör lösningar på tröskeleffektsproblematiken. Motionerna 2013/14:N425 (S) och 2013/14:N222 (V) avstyrks således i de berörda delarna. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om tillståndsprocesserna i samband med elnätsutbyggnad.