· H101UU15 · 2014-04-16 13:32:56 — I detta betänkande om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik behandlas ett stort antal motionsförslag från allmänna motionstiden , 2011, 2012 och 2013.Den största delen av betänkandet handlar om flera av länder, där brotten mot de mänskliga rättigheterna är både omfattande och i många länder oerhört allvarliga och grova. Även ett par länder i , och , tas upp i betänkandet. Ett avsnitt tar upp , och det finns även med ett antal motioner om ett fritt och öppet internet som gett upphov till en av punkterna i betänkandet.Vi socialdemokrater har en reservation tillsammans med och om en MR-strategi, reservation 1, och en reservation tillsammans med om allmänt, reservation 2. Jag vill yrka bifall till båda dessa reservationer.Herr talman! Det har sagts från den här talarstolen, men det förtjänar säkerligen att sägas igen, att det är av största vikt att arbetet med att främja demokrati och mänskliga rättigheter ska genomsyra den svenska utrikespolitiken. En förutsättning för demokrati och ett fundamentalt uttryck för socialdemokratins grundläggande värderingar är just respekten för de mänskliga rättigheterna. Dessa är, vilket jag förutsätter att vi alla är överens om, en okränkbar helhet utifrån FN:s allmänna förklaring.Vi kan aldrig nog betona hur viktigt det är att stå upp för de mänskliga rättigheterna, oavsett var i världen de kränks och oavsett av vem - stormakt, diktatur eller den lilla staten någonstans långt borta. Det är precis lika illa och lika fel var än MR-brotten begås.Kampen mot diskriminering på grund av kön, etnicitet, sexuell läggning, funktionshinder och religion måste föras både nationellt och internationellt. Även de fackliga rättigheterna behöver stärkas, inte minst i Asien.Kvinnor utgör en majoritet av jordens befolkning, men kvinnors rättigheter kränks ständigt, överallt och på alla kontinenter. Detta gäller även barnen. Därför, herr talman, anser vi socialdemokrater att det är mycket viktigt att svensk utrikespolitik prioriterar just jämställdhet och barns rättigheter.Det är angeläget att utvecklar en ny strategi för arbetet med de mänskliga rättigheterna i svensk utrikespolitik. Det ringa stödet för ett svenskt medlemskap i för mänskliga rättigheter visar mycket tydligt på behovet av nya svenska ansträngningar på det här området.Sverige hade tidigare ett gott anseende när det gäller främjandet av de mänskliga rättigheterna, men man kan fråga sig vart vi nu är på väg. Vi måste bli bättre.Därför, herr talman, är det viktigt att vi tar ett riktigt krafttag och ger arbetet för de mänskliga rättigheterna en rejäl nystart. En ny strategi måste utarbetas, och det tycker vi att vi ska göra i nära samverkan med det civila samhället. På det här sättet kan återställa de anseende som gått förlorat på MR-området sedan den borgerliga regeringen tillträdde 2006.När det gäller är det välkänt och omvittnat att byggde upp ett förtroendekapital som gett möjlighet till konstruktiv samverkan men även till kritisk dialog. är en kontinent som kan och vill utvecklas, men det är viktigt att vi har med oss att länderna och regionerna i är olika och att en politik för måste bygga på att de olika länderna har helt olika kulturer och synsätt men tillsammans har unika förutsättningar.Bara har vi fått uppleva att har fått många nya trevande, men ändock, demokratier. En grundförutsättning för en hållbar social och ekonomisk utveckling är förstås en fortsatt demokratisering med respekt för de mänskliga rättigheterna och för rättsstatens principer.Ett starkt fokus måste även fortsättningsvis riktas mot de stora utmaningarna för , det vill säga konflikter, hiv/aids, malaria, tbc, arbetslöshet, brister i demokratin, utbredd korruption, etniska konflikter, klimat och miljö, urbanisering - ja, listan kan göras längre än så.Det är bara att konstatera, herr talman, att utvecklingen är både sammansatt och tämligen komplicerad och att en politik för måste vara samverkande och mycket mångsidig.Min partikamrat kommer senare i debatten och gå in mer i detalj i frågor som rör några av olika länder.Även om avsnittet om är den lättast vägande delen i det här betänkandet vill jag ändå, herr talman, säga några ord om det.I betänkandet slås det bland annat fast att vi anser att det är viktigt att utveckla relationerna med . gjorde utskottet, uppdelat på tre delegationer, en studieresa till olika länder i . Det var väldigt bra och lärorikt och skapade många kontakter för oss politiker som vi har följt upp efter resan.När det gäller den diplomatiska närvaron på den här kontinenten finns det både funderingar och obesvarade frågeställningar hos oss; det vill jag betona.Vi ser ju tydligt att diplomatisk närvaro, och då inte minst i , bidrar till att utveckla demokratiska processer i landet, lyfta jämställdhetsfrågor och till att man aktivt deltar i debatten om och kring jämställdhet och SRHR-frågorna.Om jag håller mig kvar i , kan jag konstatera att det äntligen av intern väpnad konflikt ändå har skett en del framsteg, och det är positivt av många skäl, inte minst med tanke på att konflikten haft förödande konsekvenser när det gäller situationen för de mänskliga rättigheterna och för så många enskilda colombianer och colombianska familjer. Det har ju i alla dessa år egentligen inte varit något annat än ett regelrätt krig som det talats och rapporterats alldeles för lite om.Att regeringssidan och representanter för Farcgerillan kommit till förhandlingsbordet är bra, och att man dessutom efter viss påtryckning från olika håll tagit till sig kritiken och tydligen också läst på innehållet i FN:s deklaration och även har gett plats för ett par kvinnor vid förhandlingsbordet är ännu bättre.Men har fortfarande lång väg att vandra innan man kan hävda att den mångåriga interna väpnade konflikten med alla dess förödande följdverkningar är löst, och tyvärr är det så att det fortfarande begås många brott mot de mänskliga rättigheterna i Colombia.Sveriges bidrag när det gäller fredsbyggandet i inleddes ju , 2003, genom vårt stöd till att ta fram human development report under rubriken med en utväg. Rapporten satte fokus på de strukturella orsakerna till den interna väpnade konflikten men presenterade också ett antal förslag till lösningar.Med den här rapporten som utgångspunkt utarbetade och UNDP ett regionalt freds- och utvecklingsprogram i sex svårt konfliktdrabbade regioner i . Det här initiativet är en modell för fredsbyggande i landet, och det känns ju oerhört positivt att vi kan vara med och bidra med en pusselbit i det svåra arbetet med konfliktlösning och fredsbyggande.Det här initiativet togs när vi socialdemokrater satt i regeringsställning, men jag vill ändå säga att det är positivt att vi från sida alltsedan 2003 genom uthållig politisk dialog, tillhandahållande av dialogutrymmen och stöd till olika lokala parter har bidragit till att man i har kunnat ta några steg framåt mot en förhandlingslösning. Situationen har plågat så många människor . Kan vi komma framåt är det bra.De båda samarbetsområden där vi från sida finns med är ju fred och säkerhet respektive mänskliga rättigheter och demokratisk samhällsstyrning. Inom området mänskliga rättigheter och samhällsstyrning är det svenska biståndet inriktat på personer och grupper som har varit och är särskilt påverkade av den långvariga konflikten. Här är jag tillbaka vid det jag inledde mitt anförande med. Ska vi från sida kunna fortsätta att vara den starka rösten som påtalar brott mot mänskliga rättigheter och att vara ett land och en politisk kraft som alltid främjar de mänskliga rättigheterna, ja, då måste vi, herr talman, få en nystart och en ny svensk strategi på det här området, och det arbetet kan inte vänta. När jag förberedde den här debatten gick jag in på nätet för att plocka fram betänkandetexten, och rubriken på nätet är följande: Nej till motioner om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik.Låter det inte märkligt? utrikespolitik har som grund de mänskliga rättigheterna och ändå blir rubriken att det är nej till motioner om mänskliga rättigheter. Det innebär att det inte är ett bifall till någon motion. Vad ger det för budskap till medborgarna om vad ägnar sig åt och vad vi ledamöter egentligen gör? Varför har vi 349 ledamöter som skriver en massa förslag när det ändå blir nej till alltihop?Vi i oppositionen kan ju åtminstone reservera oss och säga ja till de motioner vi väcker, men ni på allianssidan säger ju i praktiken bara nej - alltid och till allting. Det svårt att förklara för medborgarna, att vi i praktiken egentligen bifaller en motion eller föreslår en annan lösning när så gott som alla motioner av formella skäl avslås.Jag deltog i en debatt , och detta händer då och då. Alla tycker egentligen samma sak, men så säger någon: Ja, men ni avslog ju det, och kanske har inte någon reserverat sig. Vi behöver se över formerna för hur motionerna besvaras. Till exempel kan man ju använda sig av svaren ja, nej eller besvarad. Det är inte så pedagogiskt lätt att ta den här diskussionen med medborgarna, som förväntar sig att vi röstar för det som vi själva föreslår i . Det är ju så att vi diskuterar oss fram till helt gemensamma ståndpunkter i utskottet. Ett sådant exempel är när utskottet hade folkmord på kurderna på sitt bord , då vi gemensamt skrev en text som beskrev utskottets syn på händelsen. Och det är bara ett exempel på de som vi har haft samsyn. Jag tar upp det exemplet eftersom årsdagen för al-Anfalkampanjens påbörjande har inträffat. Bland annat har en domare i varit här på besök och talat om hur processen gick till, men jag har också lyssnat till människor som överlevde och kan vittna om de ohyggligheter som pågick. Och det är ju ingenting som någon här ifrågasätter.I år, mandatperiodens sista år, behandlar vi motioner om mänskliga rättigheter främst med inriktning på mänskliga rättigheter i vissa regioner och länder i världen. Motionerna som behandlas handlar om allmänt, Sahelregionen, , , , , , , , , , allmänt, , och . är inte palestinierna med. Men utanför står en grupp palestinier som kommer att utvisas till , trots att inte tar emot dem. Många av dem har befunnit sig här . Jag vet inte om ni har varit ute och pratat med dem. Jag gjorde det . Jag tycker att detta är någonting som vi verkligen behöver ta till oss. Hur ser det ut för de statslösa palestinierna runt om i ? Vart ska de ta vägen när de länder som de har bott i inte tar emot dem? Det här är någonting som har diskuterats här , så jag tänker inte uppehålla mig vid det.I årets betänkande behandlas också ett antal motioner om annat som rör mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik som inte behandlas , eftersom det som frågorna belyser redan har behandlats tidigare och eftersom utskottet arbetat med olika teman till de olika debatterna. Det finns många bra förslag där, och vi får väl uppmana motionärerna att återkomma till nästa allmänna motionstid och till nästa mandatperiod när det gäller de motioner som inte har hunnit behandlas.Herr talman! Mänskliga rättigheter är universella, likvärdiga och odelbara. De har fastslagits i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna och i de två huvudkonventionerna om medborgerliga och politiska respektive ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Rättigheterna är också ömsesidigt förstärkande. Mänskliga rättigheter och folkrätten ligger till grund för svensk utrikespolitik. För att uppnå de mänskliga rättigheternas syfte - det vill säga att säkerställa varje människas möjlighet att leva ett liv i värdighet - menar att alla rättigheter måste ges samma prioritet, till skillnad från regeringen, som oftast brukar prioritera de medborgerliga och politiska rättigheterna.Under min tid i utrikesutskottet har jag särskilt försökt belysa hur minoriteters rättigheter kränks runt om i världen. menar att rätten till den egna kulturella identiteten är grundläggande i länder med olika befolkningsgrupper. Att försöka assimilera människor till en annan kultur eller utplåna den kulturella identiteten genom förtryck leder bara till mer motsättningar och/eller mänskligt lidande. Att inte i frihet få vara mayafolk, kurder, västsaharier, samer eller katalaner på grund av ett majoritetssamhälles brist på förståelse för den kulturella bakgrund varje individ har leder till motsättningar i stället för till fredlig samexistens. Alla försök att hindra människor att tala sitt språk, leva med sina egna traditioner eller att uttrycka sin kultur på olika sätt är en provokation och måste fördömas av omvärlden.I svensk politik står vi bakom de mänskliga rättigheterna och folkrätten. De mänskliga rättigheterna innefattar folkens rätt till självbestämmande, asylrätten, minoriteters rättigheter, funktionshindrades rättigheter, kvinnors och barns rättigheter med mera. Det innebär att vi ska ta allas rättigheter i beaktande när vi tolkar folkrätten. Politiska överväganden beroende på vem som överskrider vad folkrätten tillåter är inte som vi ser det okej.Dödsstraffet till exempel är lika avskyvärt oavsett vem som utdömer det. Ett angrepp mot en annan stat är lika fel oavsett vem som genomför det. En ockupation av ett land eller en landsdel är lika förkastlig oavsett vem som ockuperar. Det finns ett antal platser i världen som vi är märkligt tysta om. Så fort mediernas fokus är på en annan plats eller motståndet mot en ockupation sker i form av icke-våld lämnar vi scenen och ägnar oss åt nästa och den mest aktuella oroshärden. Vissa länder fördöms för det de gör, medan andra får fördjupade partnerskapsavtal. Beroende på våra egna eller EU:s ekonomiska intressen behandlar vi länder som inte följer folkrätten eller som bryter mot de mänskliga rättigheterna på olika sätt. Så borde inte få ske.När jag talar om folkens rätt till självbestämmande menar jag inte att en folkomröstning om att uppgå i ett annat land, som på , som utlyses från till en annan, är i enlighet med folkrätten. Detta till skillnad från folkomröstningen i , som av vissa staters politiska, inte juridiska, skäl inte kommer till stånd. Rätten till självbestämmande kan innebära att det leder till självständighet men också att man bestämmer sig för att stanna kvar - kanske under andra premisser. En folkomröstning måste alltid ske på ett sådant sätt så att medborgarna har god tid på sig att sätta sig in i alla aspekter av vad fördelar och nackdelar med de olika förslagen innebär. Folkomröstningarna som utlysts i och i har förutsättningar att ge . I det senare fallet är det dock mycket osäkert om majoritetssamhället ens kan tänka sig att lyssna på katalanerna, med eller utan folkomröstning.Herr talman! Ursprungsfolk runt om i världen lever fortfarande under svåra förhållanden på grund av staters ovilja att erkänna och stödja deras mänskliga rättigheter. De diskrimineras och fördrivs från sina marker på grund av väpnade konflikter eller ekonomiska intressen. har fått internationell kritik för att inte ha ratificerat konvention om urfolks rättigheter, och för mänskliga rättigheter har kommit med ett stort antal rekommendationer som ännu inte har hörsammat.Detta är inte det enda fall där inte står bakom eller vill ratificera FN-dokument, som vi i många fall hänvisar till FN och att vi följer FN-spåret. Det är lätt att hävda att man följer någon annan, EU:s , FN etcetera, när det gynnar våra egna intressen, men regeringen gör lite som den vill i de flesta fall. I Ukrainakrisen tycker regeringen att EU gör för lite. Det tycker vi också, men det tycker vi även i andra sammanhang då väljer att bara hänvisa till EU:s gemensamma ståndpunkter etcetera. När EU-länderna ville dra inför motarbetade det och menade att det var fel tajmning och hänvisade då till FN-spåret. vill regeringen helst inte nämna den fadäsen. satte också stopp för tuffare sanktioner mot telekomsektorn, trots att oppositionen skrek efter just sådana då de insåg att de med hjälp av tekniken kunde punktmarkeras och spåras av regimen. Men åter till urfolken och närmare bestämt till , som har bedrivit ett biståndssamarbete med. Vi är en av de större biståndsgivarna, och vårt arbete har varit långsiktigt. Det har varit inriktat på mätbara och tydliga framsteg för fred, försoning, respekt för de mänskliga rättigheterna, bekämpande av den utbredda fattigdomen, politiskt deltagande och jämställdhet mellan könen. Kvinnor, barn och urfolk är prioriterade målgrupper. Inom sektorn för demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter är minskad straffrihet och ett stärkt rättsväsen ett viktigt mål. Allt detta står i betänkandet.Jag besökte och träffade där många representanter för urbefolkningen. De består av många olika grupper. är ett typiskt exempel på att allt inte är vunnet när en väpnad konflikt upphör och demokrati införs. Säkerheten i är i princip icke-existerande, och motsättningarna mellan olika aktörer är enorma. En av de stora konflikterna äger rum mellan urbefolkningen och multinationella företag som får statens tillstånd att exploatera markområden utan samråd i vederbörlig ordning. har människor dödats antingen vid manifestationer eller i utomrättsliga avrättningar. En av ledarna för de urfolk jag träffade mördades bara några månader senare.Jag kunde på plats i bilda mig en uppfattning om den bristande respekten för mänskliga rättigheter generellt i landet, men i synnerhet när det gällde urfolken. utrikesminister gick tidigare till frontalangrepp mot det svenska biståndet, som han menade uppviglade terrorister, det vill säga urfolk som försökte skydda sina marker, moder jord, från exploatering av stora utländska bolag. I besökte han både före detta biståndsminister och flera av våra frivilligorganisationer.Det svenska svaret blev ett förslag att fasa ut biståndet till , hur det nu kunde vara möjligt. Det borde ha varit tvärtom, i synnerhet efter det besök som med all tydlighet visade hur det står till med respekten för de mänskliga rättigheterna i landet. borde ha förstått att stödet till mänskliga rättigheter var lika nödvändigt även framöver även om landets ekonomi är bättre nu än förut. Efter många protester, även från allianskolleger i utskottet, drogs förslaget tillbaka, men vi vet inte för hur länge.Orsaken till att jag skrev denna motion om både och var just för att uppmärksamma ledamöterna och regeringen på att det är helt fel tajmning, om man ska använda sig av regeringens språkbruk, att dra tillbaka det bistånd som är så oerhört betydelsefullt för skyddet av de mänskliga rättigheterna i länder där regeringarna inte lägger många strån i kors själva för att garantera människors lika värde. Då lägger jag extra betoning på regeringen i eftersom den colombianska presidenten åtminstone utåt sett vill ge ett intryck av att är på rätt väg.Alla länders bistånd har inte det fokus på mänskliga rättigheter som vi har i svenskt bistånd. När drar sig ur ett land finns det ingen som naturligt tar vid där vi slutade. Utifrån vad jag har sett under mina år i biståndspolitiken förs det inte heller några sådana samtal med andra aktörer trots att tanken med landfokuseringen bland annat var att alla inte ska vara överallt och att insatser skulle samordnas. Jag ser att jag har överskridit min talartid rätt så ordentligt. Jag hoppar därför över en del. står självklart bakom alla de reservationer som vi har i betänkandet. Men jag väljer att lägga fokus på och yrkar bifall till reservation 12. Jag trodde att skulle vara här och tala om situationen i och den reservation som vi har om det. Men det är de inte. Därför yrkar jag bifall även till reservation 4. Jag börjar med att yrka bifall till reservation 7 om och 13 om . Vi debatterar , som sagt, ett betänkande om mänskliga rättigheter som behandlar ett stort antal motioner och har en inriktning på särskilda regioner. har ett antal motionsyrkanden i detta betänkande som har behandlats tidigare och därför behandlas under så kallad förenklad motionshantering. Vi ställer oss fortfarande bakom innebörden i dessa motionsyrkanden, men vi har inga reservationer knutna till dem eftersom de inte behandlas specifikt i just detta betänkande.Man skulle kunna tro att detta är den första utrikespolitiska debatt som vi har i utskottet . Men flera av oss har faktiskt varit och debatterat både i och i . Det är roligt att det finns ett stort intresse för utrikespolitik och mänskliga rättigheter. Det är kul att utrikesutskottet inte bara debatterar inom väggar utan även finns ute i samhället. Generellt vad gäller demokrati och mänskliga rättigheter finns det en stor samsyn i utrikesutskottet, även om det såklart finns synpunkter från oppositionen på områden där vi anser att regeringen borde engagera sig mer. Vi ställer oss alla bakom den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna som generalförsamling antog 1948. Förklaringen gav det internationella samfundet en gemensam värdegrund i synen på människan och förhållandet mellan stat och individ och slog fast grundläggande normer för de mänskliga rättigheterna som är överordnade politiska, ekonomiska, kulturella och religiösa skillnader. De grundläggande normer som anges i den allmänna förklaringen är universella och bindande för alla världens stater. Alla stater har en skyldighet att värna alla människors lika värde och rättigheter.Herr talman! Det finns många saker i betänkandet där vi instämmer med utskottsmajoriteten, men jag väljer att inte fokusera på det . Jag skulle i stället vilja lyfta fram de motionsyrkanden från som behandlas i detta betänkande.Herr talman! anser att det finns en grupp som regeringen, FN och EU uppmärksammar alldeles för lite med tanke på deras utsatthet, och det är förföljda kristna. Låt mig säga: Ja, det är självklart att alla minoriteters rättigheter är viktiga. Mitt syfte med att lyfta fram just kristna i dagens anförande är inte att vi ska glömma bort andra grupper eller på något sätt anse dem vara mindre viktiga, men när man anser att något behöver uppmärksammas mer blir det lite otydligt att bara prata generellt om mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter. Därför vill jag lyfta fram just de kristnas situation. I andra sammanhang är det inte konstigt att prata om till exempel kvinnors situation, barns situation eller hbtq-personers rättigheter - dessa grupper kan vara väldigt utsatta - men ibland när vill lyfta fram just kristnas rättigheter kan vi få kritik för det. Jag tycker att det är lite märkligt. Jag vill alltså bara inledningsvis vara tydlig. Vi har en motion som lyfter fram kristnas situation i flera delar av världen. Det handlar bland annat om och om de fruktansvärda övergrepp som pågår i . Det handlar också om , där det nästan pågår en etisk rensning av kristna - men där det nu finns lite hopp en autonom region för kristna. I detta betänkande behandlar vi dock särskilt situationen för kristna i och Pakistan.Herr talman! I finns terroristgruppen som har dödat ett stort antal människor, både kristna och moderata muslimer som inte vill följa sharialagar. Enligt ett sydafrikanskt forskningsinstitut beräknades Boko Haram dittills ha dödat närmare fyra tusen människor och skadat många tusen fler. I vissa delstater i har det tagits beslut som har lett till att kristna blivit utsatta för begränsningar i skolorna, hotade med kidnappning, utsatta för tvångsäktenskap samt nekade anställning, rent vatten och hälsovård. Det är förenat med stora risker att konvertera till kristendom, och det är farligt för kyrkor att ta emot nyomvända. samlades 45 kristna till veckomöte. var kyrkan fylld av döda och sårade. styrde två självmordsbombare sin bil rakt in i i mitt under pågående gudstjänst. Minst fyra personer dödades och över 40 skadades, bland dem en ung flicka. Nära 300 kyrkor i är förstörda. Jag anser att dessa grymheter måste få ett slut. Jag menar att tydligare bör visa sitt stöd för dessa utsatta kristna i som systematiskt diskrimineras. Vi bör tydligare fördöma Boko Harams våldsamma attacker, som skördar alltför många människoliv från olika grupper.