bet · H101MJU16 · 2014-03-27 00:00:00 — En särskild utredare ska pröva förutsättningarna för en tydligare, effektivare och mer ändamålsenlig myndighetsstruktur och ett bättre resursutnyttjande för myndigheterna och stiftelserna under . Myndighetsstrukturen bör i ökad grad underlätta regeringens styrning och utveckla förvaltningen. Utredaren ska bl.a. tydliggöra hur myndighetsstrukturen kan förstärka insatserna för prövning, tillsyn, tillsynsvägledning och miljöövervakning samt för analys, uppföljning och utvärdering. Kartläggningsdelen i uppdraget ska redovisas till . Uppdraget ska slutredovisas . Med anledning av det arbete som pågår bör motion 2013/14:MJ519 (MP) yrkande 6 lämnas utan vidare åtgärd. Efterbehandling av förorenade områden Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om fond- eller försäkringslösningar för marksanering och om förorenade havsbottnar m.m. Jämför reservationerna 18 (S, MP, V), 19 (MP) och 20 (MP). Enligt kommittémotion 2013/14:MJ492 av m.fl. (S) yrkande 26 bör man utreda om det går att ta ut en avgift för miljöfarliga verksamheter och placera i en fond som kan betala kostnader för marksanering i de fall där förorenaren inte har kunnat ställas till ansvar. Det är inte rimligt att staten och kommunerna ska stå för kostnader som förorenare har orsakat. Även motion 2013/14:N373 av och (båda S) yrkande 2 behandlar avsättning av medel för återställning. Motionärerna anser att man bör överväga att göra en översyn av nuvarande regler för att säkerställa att det avsätts tillräckligt med ekonomiska medel för en fullständig efterbehandling när gruvverksamhet upphör. Enligt motion 2013/14:N383 av (FP) yrkande 2 bör man utreda hur återställningsarbetet kan säkerställas när gruvdrift avvecklas, t.ex. genom ett försäkringssystem. Kommittémotion 2013/14:N395 av m.fl. (MP) yrkande 8 tar upp frågan om att utreda en obligatorisk återställande- och saneringsförsäkring för gruvbolagen. Motion 2013/14:MJ355 av m.fl. (S) behandlar frågan om sanering av förorenade markområden i närheten av småländska glasbruk. Staten måste utreda vem som är ansvarig eftersom denna sanering är förknippad med omfattande kostnader. Enligt motion 2013/14:MJ343 av (S) bör en undersökning ske av förgiftade havsbottnar i för att ta reda på vad de gamla miljösynderna har för påverkan på människor och djur. Enligt kommittémotion 2013/14:MJ304 av m.fl. (MP) yrkande 1 bör man verka för ett globalt regelverk med strikt skadeståndsansvar även för gamla miljöförsyndelser. I motion 2013/14:MJ208 av m.fl. (MP) anförs att det är viktigt att säkerställa att spillolja omhändertas på ett bra sätt ur miljösynpunkt och att oljan inte används som bränsle i alloljebrännare. Kostnaden för efterbehandling av förorenade områden är en fråga som utskottet har behandlat vid ett flertal tillfällen, bl.a. i betänkande 2011/12:MJU16 då följande anfördes: Utskottet vill inledningsvis erinra om två propositioner på området som relativt har behandlats av utskottet och antagits av . I betänkande 2006/07:MJU17 behandlades regeringens proposition 2006/07:95 Ett utvidgat miljöansvar. I propositionen föreslog regeringen lagändringar för att genomföra det s.k. miljöansvarsdirektivet (och rådets direktiv /35/EG av om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador). Förslagen innebär att bestämmelserna i 10 kap. kompletteras med bestämmelser om ansvar för sådana allvarliga miljöskador som omfattas av direktivet. Vidare föreslogs beträffande fastighetsägares subsidiära ansvar för föroreningsskador en avgränsning av de fastighetsförvärv som kan föranleda ansvar. Utskottet tillstyrkte, med en lagteknisk justering, regeringens förslag och avstyrkte samtliga motionsyrkanden. följde utskottets förslag. Lagändringarna trädde i kraft (rskr. 2006/07:207). I betänkande 2009/10:MJU6 försäkringar och avhjälpande av förorenade områden samt avfall, kretslopp och återvinning behandlades regeringens proposition 2008/09:217 försäkringar och avhjälpande av förorenade områden m.m. I propositionen föreslår regeringen den lagändring som behövs för att avskaffa miljöskadeförsäkringen och saneringsförsäkringen. Vidare föreslås att kravet på delfinansiering i förordningen (2004:100) om statsbidrag till åtgärder för avhjälpande av föroreningsskador avskaffas. Ytterligare ett antal planerade åtgärder som syftar till att förtydliga ansvarsfördelningen och den statliga organisationen för avhjälpande av förorenade områden redovisas även i propositionen. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag och avstyrkte samtliga motionsyrkanden. följde utskottets förslag (rskr. 2008/09:26). Lagändringen trädde i kraft . lämnade ett förslag till etappmål för efterbehandling av förorenade områden (NV-00336-13). Etappmålet ska bidra till att öka takten i arbetet med efterbehandling av förorenade områden. Det ska också bidra till att öka användningen av annan teknik än den traditionella i syfte att effektivisera efterbehandlingsprocessen. I samband med förslaget till etappmål föreslår att nya styrmedel i form av finansieringsmekanismer ska utredas vidare. Sådana finansieringsmekanismer ska bl.a. vara avsedda att stötta miljölagstiftningens målsättning om att förorenaren betalar och underlätta sådana lösningar ur både statens och verksamhetsutövarnas perspektiv. Några exempel på möjliga finansieringsmekanismer är enligt gemensamma finansieringsformer inom branscher, samfinansiering mellan privata och offentliga aktörer (komplettering av branschinitiativ) och avtalsmöjligheter om maxbeloppet för en efterbehandlingsåtgärd. Andra exempel är enligt verket möjligheter för företagen att betala successivt, t.ex. genom uppbyggande av ekonomisk säkerhet och fondlösningar såsom avgifter kopplade till tillståndspliktiga verksamheter. När det gäller gruvavfall finns nya regler i förordningen (2013:319) om utvinningsavfall som gäller bl.a. beräkningen av den säkerhet som ska ställas för att ett tillstånd till deponering ska kunna ges. Utskottet noterar att har föreslagit flera finansieringsmekanismer för efterbehandlingskostnader som kan utredas vidare. Enligt ska förslagen sändas på remiss och beredas i . Motionerna 2013/14:MJ492 (S) yrkande 26, 2013/14:N373 (S) yrkande 2, 2013/14:N383 (FP) yrkande 2 och 2013/14:N395 (MP) yrkande 8 bör lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på resultatet av det pågående arbetet. Regeringen lämnade ett särskilt uppdrag till länsstyrelserna i och om det s.k. Glasriket i , där även regionförbunden i de båda länen erbjöds att delta. Enligt uppdraget ska insatser genomföras för industriell utveckling och stärkt besöksnäring i Glasriket . När det gäller sanering av förorenad mark i närheten av de småländska glasbruken har utskottet fått uppgifter om att det inom ramen för uppdraget kommer att tas fram en plan för sanering av olika glasbruksområden. geologiska undersökning (SGU) har tagit på sig ansvaret som huvudman. Av till regeringen framgår att regeringen har anfört att inga särskilda medel finns avsatta för sanering i Glasriket och i stället har hänvisat till medel. Utskottet konstaterar att i de fall då ansvar inte kan utkrävas för sanering kan statsbidrag under vissa förutsättningar utbetalas enligt förordningen (2004:100) om avhjälpande av föroreningsskador och statsbidrag för sådant avhjälpande. Utskottet föreslår att motion 2013/14:MJ355 (S) lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller förorenade havsbottnar anförde miljöminister i ett svar på en interpellation (ip. 2012/13:126) om förgiftade havsbottnar bl.a. följande. Flera myndigheter är inblandade i arbetet med att kartlägga och åtgärda förorenade havsbottnar. och Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för den samordnade miljöövervakningen. Övervakningen är uppdelad i en nationell del och en regional del under länsstyrelserna. Länsstyrelsernas del finansieras delvis av medel från miljöövervakningsanslaget. Vad gäller det statliga bidraget för efterbehandling av förorenade områden ansvarar för att samordna, prioritera och administrera det. Länsstyrelserna ansvarar för att identifiera förorenade områden inom länet. Det stora flertalet av 20 högst prioriterade områden med stora risker för föroreningsspridning ligger inom de kustnära kommunerna. Vid samtliga dessa områden pågår någon form av utredning eller efterbehandlingsåtgärd. Ungefär hälften av dessa områden omfattar även förorenade sediment. Anslaget Åtgärder för havs- och vattenmiljö är ett anslag som ska användas för insatser för att förbättra, bevara och skydda havs- och vattenmiljöer. Medlen används bland annat för kalkning, vattenförvaltning, fiskevård och åtgärder som ska syfta till att förbättra havsmiljön. Utöver de insatser som således redan pågår inom miljöövervakning, havsmiljöarbete och sanering av förorenade områden är jag övertygad om att berörda myndigheter ser allvarligt på situationen och kommer att hitta lösningar för ytterligare undersökningar och åtgärder. Jag vill i sammanhanget klargöra läget när det gäller beskrivning att anslaget till havsmiljöarbetet har minskat och att det i sin tur skulle ha minskat möjligheter till undersökning av förekomsten av miljögifter. Anslaget är nu tillbaka på den nivå, , som det låg på före den kraftiga ökning som skedde av särskilda skäl under ett enskilt år, 2012. I budgetpropositionen föreslås att anslaget bibehålls , vilket ger en långsiktig säkerhet som underlättar för både länsstyrelser och Havs- och vattenmyndigheten i deras planering. Jag kan försäkra om att vår ambition för havsmiljöpolitiken inte har sänkts. Vi har också en särskild myndighet etablerad med ansvar för att genomföra en sammanhållen svensk politik för hav och vatten, med målet att havet och dess resurser ska utnyttjas på ett hållbart sätt och så att livet i havet bevaras. [– – – ] Därför är det mycket bra att vi har den stora Havs- och vattenmyndigheten som har ett överordnat ansvar för detta. När det gäller sanering av de här områdena sätter nu i gång med sin samordnande uppgift. Det är många myndigheter som behöver finnas med i det här arbetet. De har precis satt i gång detta, och det är bra. I 15 av de högst prioriterade områdena i pågår åtgärder, och i mer än 30 områden pågår utredningar och förberedelser för åtgärder. I storleksordningen 18 av 20 högst prioriterade områden med stora risker för föroreningsspridning ligger i kustnära kommuner. I samtliga av de här områdena pågår någon form av utredning eller efterbehandlingsåtgärd. Hälften av de här områdena omfattar även förorenade sediment, som nämndes särskilt. I många av de här prioriterade områdena i finns ett ansvar för föroreningarna, det vill säga hos dem som har släppt ut detta. Det är ett särskilt problem när det kanske är företag som är nedlagda, har slutat med sin verksamhet eller flyttat. Men så är det . Det är också viktigt att se till att förorenaren tar ansvar för sina föroreningar. Det är också någonting som i håller på med. De här utredningarna och åtgärderna drivs genom tillsynsarbete. har fått statliga medel för både direkt tillsyn och specifika tillsynsprojekt, och en del av dem har också koppling till förorenade havssediment. Det här innebär sammantaget att de myndigheter som vi har i det här landet som har ett övervaknings-, tillsyns- och åtgärdsansvar nu har satt i gång ett arbete för att se exakt vad man kan göra och hur det här ser ut. I många fall är också ett saneringsarbete påbörjat. På grund av de historiskt stora utsläppen av fibrer och föroreningar till haven och behovet av mer kunskap har i ansökt och beviljats medel från havsmiljöanslaget för att kartlägga fiberhaltiga sediment med modern teknik. SGU fick i uppdrag att utveckla en metodik och i samband med det kartlägga områdets fiberhaltiga sediment. Resultaten av SGU:s kartläggning av sedimenten ska bl.a. bidra till ett beslutsunderlag för att kostnadseffektivt kunna genomföra ytterligare undersökningar och saneringsåtgärder i de områden som bedöms ha störst miljöpåverkan. Enligt uppgifter från SGU har 22 områden längs undersökts med hydroakustiska mätmetoder och med sedimentprovtagningar för att identifiera och uppskatta utbredningen av fibersedimenten och undersöka deras miljökemiska status. De preliminära resultaten från undersökningarna visar en mycket förorenad kuststräcka med stora områden täckta av fibersediment. Problemet är enligt SGU att det inte finns några metoder att sanera fiberbankar eftersom dessa sediment skiljer sig åt från naturliga sediment. På grund av bristen på kunskap om fiberbankarnas uppbyggnad, stabilitet, hållfasthet och spridningsvägar har SGU nu inlett ett forskningsprojekt där dessa frågeställningar ska belysas. Inom projektet kommer man att tillämpa olika geotekniska, geokemiska och biologiska metoder för att sedan kunna ge svar på frågor som hur miljögifterna sprids från sedimenten, hur den bottenlevande faunan påverkas på platsen, hur skredbenägna bankarna är och hur stabila de underliggande sedimentlagren är. Rapporten om fiberbankarna kommer enligt SGU att publiceras . Utskottet ansluter sig till vad miljöministern anfört om förorenade havsbottnar och noterar att SGU har påbörjat en kartläggning av det aktuella kustområdet. Därmed avstyrks motion 2013/14:MJ343 (S) i den mån den inte kan anses tillgodosedd. När det gäller frågan om ett globalt regelverk för gamla miljöskador, t.ex. svenska företags ansvar för gamla miljöföroreningar i utlandet anförde statsrådet följande i ett svar på fråga 2008/09:1155 . har, med anledning av den dumpning av farligt avfall som skedde i i och den generella diskussion som finns kring svenska företags ansvar för gamla miljöföroreningar i utlandet, frågat mig om jag avser att ta initiativ till att lösa de problem som gamla försyndelser i detta avseende har gett upphov till. Låt mig först säga att den känner djup oro inför de hälsoproblem som drabbat befolkningen i i norra och att alla berörda parter har ett gemensamt intresse av att lösa den uppkomna situationen på ett så konstruktivt sätt som möjligt. Jag kan med tillfredsställelse konstatera att , som trädde i kraft , med syfte att skydda människors hälsa och miljö vid gränsöverskridande transporter av farligt avfall, bidrar till att förhindra att liknande problem uppstår igen. Det har sedan detta inträffade även utvecklats en medvetenhet om företags sociala ansvar (Corporate Social Responsibility, CSR) och frivilliga åtaganden för ansvarsfull verksamhet på en global marknad. Regeringen uppmuntrar i linje med detta svenska företag att ansluta sig till FN:s Global Compact och ställa sig bakom dess tio principer och att tillämpa riktlinjer för multinationella företag. Som mycket riktigt påpekar finns emellertid problem med de gamla miljöföroreningar som orsakats innan den nuvarande lagstiftningen fanns. I de fall ett juridiskt ansvar inte kan utkrävas torde det åligga de inblandade att i konstruktiv anda söka lösa problemen. Jag vill slutligen framhålla att alltid är redo att föra dialog och samarbeta med andra stater, företag och organisationer i miljöfrågor. om kontroll av gränsöverskridande transporter och slutligt omhändertagande av farligt avfall är en global konvention som trädde i kraft . Det grundläggande syftet med är att skydda människors hälsa och miljön mot skada som transporter och bortskaffande av farligt avfall och annat avfall kan orsaka. Konventionen reglerar gränsöverskridande transporter av avfall. Dessutom har konventionens parter åtagit sig att hantera farligt avfall och annat avfall på ett miljöriktigt sätt. Konventionens parter har tagit fram en rad riktlinjer för omhändertagande av olika typer av avfall. Konventionen är genomförd i EU-lagstiftningen via en förordning. besvarade en motion om att verka för ett regelverk för att fastställa ansvar vid gamla miljöförsyndelser i betänkande 2009/10:UU13 och framhöll då bl.a. att har varit pådrivande i arbetet för att ytterligare skärpa . Mot bakgrund av det anförda avstyrks motion 2013/14:MJ304 (MP) yrkande 1. När det gäller frågan om förbränning av spillolja får enligt denna typ av olja bara förbrännas i pannor som uppfyller kraven i förordningen (2013:253) om förbränning av avfall. Dessa krav är så höga att färre än 80 stora anläggningar i landet uppfyller kraven. De anläggningar som har tillstånd att förbränna spillolja har höggradig rening av rökgaserna så att utsläppen blir små trots att bränslet innehåller mycket föroreningar. Enligt finns dock en efterfrågan på att få köpa spillolja från avfallsanläggningar och elda i mindre pannor. Denna typ av hantering av spilloljan är inte tillåten eftersom den har konsekvenser för människors hälsa och miljön. När spillolja bränns i en alloljepanna blir utsläppen betydligt större än när vanlig eldningsolja förbränns. I spillolja finns tungmetaller, som kommer från insidan av maskinen som oljan varit i. De går rakt igenom pannan och ut i miljön. Det kan också finnas höga halter svavel från beståndsdelar i den ursprungliga oljan, vilket ger svaveldioxid i rökgaserna. Om spilloljan innehåller klor eller PCB kan enligt klorerade kolväten spridas med rökgaserna, t.ex. dioxin som är ett av de farligaste miljögifterna. Den som förbränner spillolja i en vanlig enkel panna, t.ex. i en alloljepanna, bryter mot förordningen om förbränning av avfall, som är beslutad med stöd av 9 kap 5 § . Av 29 kap 8 § framgår att den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot en föreskrift om försiktighetsmått vid miljöfarlig verksamhet som regeringen har meddelat med stöd av 9 kap 5 § döms till böter eller fängelse . Utskottet konstaterar att förbränning av spillolja i en vanlig enkel panna, t.ex. i en alloljepanna, numera är en straffsanktionerad handling. Det är tillsynsmyndigheternas uppgift att se till att förordningen om förbränning av avfall följs. Motion 2013/14:MJ208 (MP) bör därför lämnas utan vidare åtgärd. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, MP, C, SD, V) om avfall och kretslopp som tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Jämför särskilda yttrandena 1 (S), 2 (MP) och 3 (SD). De motionsförslag som tas upp i bilaga 2 rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare i betänkandena /11:MJU17 Avfall och kretslopp, 2011/12:MJU16 Avfall och kretslopp och 2012/13:MJU8 Avfall och kretslopp. avslog i enlighet med utskottets förslag motionsyrkandena. Utskottet ser ingen anledning att nu göra någon annan bedömning och avstyrker därför motionsförslagen. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Etappmål om minskade avfallsmängder m.m., punkt 1 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ519 av m.fl. (MP) yrkandena 2 och 4. Enligt EU:s avfallsdirektiv (2008/98/EG) ska avfallspolitiken i medlemsstaterna utgå från avfallshierarkin. Hierarkin innebär att avfall i första hand ska förebyggas, i andra hand återanvändas, materialåtervinnas, energiåtervinnas och i sista hand bortskaffas. Vi anser att EU:s avfallshierarki ska få större genomslag i det svenska avfallsarbetet. Den bör skrivas in i lagtext och vara styrande för mer detaljerade beslut om avfallshantering. har föreslagit att avfallshierarkin skrivs in i genom ändringar i 2 kap. 5 § och 15 kap. . Förslaget bör genomföras. Den centrala uppgiften för en hållbar avfallspolitik är således att förebygga att avfall uppstår – med andra ord att sluta kretsloppen. har haft som mål att den totala mängden genererat avfall inte ska öka (delmål 5 under miljömålet God bebyggd miljö i det gamla miljömålssystemet). Vid den fördjupade utvärderingen av miljömålen 2008 bedömdes att målet skulle vara mycket svårt att nå. Genom ett regeringsbeslut (Ds 2012:33) är detta mål borttaget. Det har ersatts dels med etappmål rörande matavfall och byggnadsavfall, dels med en precisering. Preciseringen är så formulerad att den inte är mätbar. Det blir därmed mycket svårt att i efterhand konstatera om målet har nåtts eller om utvecklingen går i rätt riktning. Avfallshierarkin bör skrivas in i svensk lagstiftning, och ett etappmål bör antas om att avfallsmängderna ska minska. Detta bör ges regeringen till känna. Förebyggande av avfall, punkt 2 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ519 av m.fl. (MP) yrkandena 5 och 13. Regeringen bör ge i uppdrag att utreda lämpliga sätt att främja avfallsminimering i företag. Om avfallshierarkin skrivs in i öppnar det för möjligheter att genom ett tillägg i avfallsförordningen eller i samband med tillståndsgivning och tillsyn ställa krav på åtgärder i företag för att förebygga eller minimera avfall. Vidare bör ges i uppdrag att ta fram förslag till lämpliga ekonomiska styrmedel för att förebygga avfall och en vägledning för kommuner om hur avfallstaxor kan justeras för att förebygga avfall. har i andra sammanhang föreslagit höjningar av skatter på deponi och naturgrus, återinförd skatt på avfallsförbränning och sänkt moms för reparationer. Även andra möjligheter att använda ekonomiska styrmedel bör utredas, t.ex. breddad deponiskatt, reformerad skatt på avfallsförbränning, råvaru- eller materialskatt, förpackningsskatt och utvidgad reklamskatt. På lokal nivå kan avgiftssystemet justeras för att förebygga avfall. Detta bör ges regeringen till känna. Etappmål om minskning av matavfall, punkt 3 (S, MP, V) av (S), (S), i (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ490 av m.fl. (S) yrkande 10 och 2013/14:MJ492 av m.fl. (S) yrkande 61 och 2013/14:MJ358 av (MP) och 2013/14:MJ513 av (KD). Enligt statistik från är den mängd matavfall som slängs direkt från livsmedelsindustrin i ca och från grossister och butiker ca , dvs. I pågår en intensiv diskussion kring kassationen av livsmedel. Kassationen av livsmedel är högre i EU generellt än i . Parlamentet har föreslagit att kassationen ska halveras . Det finns en tydlig uppmaning om att medlemsländerna ska ta initiativ till att förbättra livsmedelskedjans effektivitet och ta itu med kassationen av livsmedel längs med hela försörjningssidan. Det är allvarligt att vi i slänger bort mat till ett värde av , vilket innebär att vi slänger bort mat per person och år. Det finns många åtgärder som kan genomföras för att ska bidra med radikala minskningar av slöseriet . behöver en plan för att halvera kassationen av livsmedel . Miljömålsberedningen föreslog nya etappmål för ökad resursanvändning i livsmedelskedjan. Regeringen beslutade utifrån det förslaget att av avfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger ska tas till vara men valde att inte ta med något mål, som en enig beredning föreslagit, om minskning av matavfallet. Regeringens beslut är därmed ett avsteg från den avfallshierarki som ska gälla och som är grunden i EU:s politik. Ett etappmål för minskning av matavfall bör införas. Detta bör ges regeringen till känna. Frukt- och grönsaksavfall, punkt 4 (S) av (S), (S), i (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ490 av m.fl. (S) yrkande 12. Uppgifter har framkommit att av den färska frukten och de färska grönsakerna slängs bort innan de når slutkonsumenterna. Detta är ett allvarligt problem. Vi måste granska skälen till detta och med hjälp av forskningen och tillsammans med branschen ta fram förslag på åtgärder. Detta bör ges regeringen till känna. Varors livslängd m.m., punkt 5 (MP, V) av (MP) och (V).