bet · H101UU15 · 2014-03-31 00:00:00 — 2013/14:UU15 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik behandlar i detta betänkande motioner från de allmänna motionstiderna 2010, 2011, 2012 och 2013 om mänskliga rättigheter (MR) i svensk utrikespolitik. läggs ett stort antal motionsförslag om olika MR-frågor fram i . Utskottet har under ett antal riksmöten valt att behandla frågor om de mänskliga rättigheterna ur olika perspektiv och med olika fokus. I detta betänkande avser de flesta motionsförslagen MR-frågor i vissa regioner och länder i världen. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns 13 reservationer (S, MP, SD, V) och 1 särskilt yttrande (SD). Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkande 33. Reservation 1 (S, MP, V) Fritt och öppet internet 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkande 9 och 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkande 46. 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 60, 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 61, 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 62 och 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkande 74. Reservation 2 (S, MP) Reservation 3 (V) – motiveringen 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 71 och 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkande 83. 2012/13:U274 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2013/14:U235 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkande 89. Reservation 4 (MP, V) 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 73 och 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkande 85. 2012/13:U216 av och (båda KD), 2012/13:U250 av (FP), 2012/13:U255 av m.fl. (S), 2012/13:U258 av (M), 2012/13:U263 av Arhe Hamednaca m.fl. (S), 2012/13:U265 av och (båda C), 2012/13:U301 av och (båda FP), 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 31, 2012/13:U337 av (M), 2013/14:U235 av m.fl. (V) yrkande 11, 2013/14:U236 av Arhe Hamednaca m.fl. (S) yrkande 1, 2013/14:U244 av (M), 2013/14:U255 av i och (båda S) och 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkande 42. Reservation 5 (MP, V) 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 72, 2013/14:U235 av m.fl. (V) yrkande 10 och 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkande 84. 2012/13:U312 av m.fl. (MP) yrkande 4. Reservation 6 (S, MP) 2013/14:U304 av m.fl. (SD) yrkande 6. Reservation 7 (SD) 2013/14:U235 av m.fl. (V) yrkande 6. 2013/14:U235 av m.fl. (V) yrkande 12. Reservation 8 (MP, V) 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 74, 2012/13:U316 av m.fl. (MP), 2013/14:U235 av m.fl. (V) yrkande 9 och 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkande 86. Reservation 9 (MP, V) 2013/14:U208 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3 och 4. Reservation 10 (MP, V) 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 85, 2013/14:U208 av m.fl. (V) yrkande 8, 2013/14:U222 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkande 98. Reservation 11 (MP, V) 2013/14:U222 av m.fl. (MP) yrkande 3. Reservation 12 (MP, V) 2013/14:U304 av m.fl. (SD) yrkande 5. Reservation 13 (SD) avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (MP), (KD), (SD), (V), (S), (M), (S) och (FP). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utrikesutskottet ett antal motionsförslag från de allmänna motionstiderna 2010, 2011, 2012 och 2013 om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik m.m. utarbetade utskottet ett omfattande betänkande om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik (bet. 2007/08:UU9). Där behandlades regeringens skrivelse 2007/08:109 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik och ett betydande antal motioner. Därefter har utskottet behandlat motionsförslag med en sådan inriktning i betänkanden om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. Frågor om mänskliga rättigheter har även behandlats i andra betänkanden. Som exempel kan nämnas att utskottet under det förra i betänkande 2012/13:UU8 och tog ställning till motionsförslag om bl.a. demokratisering och respekt för de mänskliga rättigheterna i den aktuella regionen. Utskottet har under ett antal riksmöten valt att i betänkanden om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik behandla frågor om de mänskliga rättigheterna ur olika perspektiv och med olika fokus. Vissa år har tonvikten legat mer på bilaterala frågor och andra år mer på multilaterala frågor. Under /11 behandlade utskottet motionsförslag om folkrätt samt om mål och inriktning för den svenska politiken för de mänskliga rättigheterna, agerande för att avskaffa dödsstraff och tortyr, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter samt kvinnors rättigheter, barnets rättigheter samt om diskriminering och förföljelse på grund av sexuell läggning och könsidentitet. Under /12 behandlade utskottet i betänkande 2011/12:UU8 motionsförslag om mänskliga rättigheter m.m. i vissa regioner i världen. Under det förra behandlade utskottet i betänkande 2012/13:UU15 motioner om mål och inriktningsfrågor, barnets rättigheter, diskriminering och förföljelse på grund av sexuell läggning och könsidentitet, rättigheter för personer som tillhör urfolk och nationella eller etniska, språkliga eller religiösa grupper, mänskliga rättigheter i handelspolitiken och i arbetslivet, mänskliga rättigheter, statslöshet och migration samt om . Ett flertal motionsyrkanden i detta betänkande är föremål för förenklad beredning och avstyrks av utskottet i ett särskilt avsnitt. Företrädare för utrikesutskottet träffade de kvinnliga afghanska parlamentsledamöterna . träffade företrädare för utskottet , utrikesminister i . träffade företrädare för utskottet , statssekreterare för utrikesfrågor i . träffade företrädare för utskottet , biträdande generalsekreterare i och [ UNDP är (United Nations Development Programme).] regionala chef för arabländerna. träffade företrädare för utskottet Babatunde Osotimehin, chef för (). träffade företrädare för utskottet , vice utrikesminister i . träffade företrädare för utskottet en parlamentarikerdelegation under ledning av , vice talman i . träffade företrädare för utskottet , ambassadör i . Arbetet med att främja demokrati, mänskliga rättigheter och hållbar utveckling genomsyrar den svenska utrikespolitiken. ska vara en tydlig röst i världen för de mänskliga rättigheterna och ska agera bilateralt, genom Europeiska unionen (EU) och multilateralt för att de mänskliga rättigheterna ska genomföras och efterlevas fullt ut i alla världens länder. Svensk utrikespolitik ska främja respekten för de mänskliga rättigheterna. Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna är en integrerad och central del av den svenska utrikespolitiken. Den präglar agerande i globala och regionala forum och genomsyrar de bilaterala kontakterna med andra länder. I utrikesdeklarationen nämns att EU och arbetar sida vid sida för det öppna samhällets värden och principer. roll för de mänskliga rättigheterna är central. stora engagemang för de mänskliga rättigheterna, vår utrikespolitik och vårt utvecklingssamarbete speglar våra förhoppningar om en värld där människor kan leva fria, utan fruktan och nöd. De mänskliga rättigheterna värnar individens grundläggande behov och syftar till att garantera friheter och ge förutsättningar för ett drägligt liv för alla. Det är legitimt att reagera och påtala kränkningar av dessa rättigheter då förtryckta människor – just därför att de är förtryckta – sällan har möjlighet att själva hävda sina intressen. Genom Lissabonfördraget har EU fått nya möjligheter att på ett mer sammanhållet sätt vara en utrikespolitisk aktör till stöd för fred, säkerhet och mänskliga rättigheter. En rad instrument och initiativ är knutna till EU:s främjande av de mänskliga rättigheterna. () generalförsamling antog den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna 1948. Förklaringen gav det internationella samfundet en gemensam värdegrund i synen på människan och förhållandet mellan stat och individ, och slog fast grundläggande normer för de mänskliga rättigheterna som är överordnade politiska, ekonomiska, kulturella och religiösa skillnader. De grundläggande normer som anges i den allmänna förklaringen är universella och bindande för alla världens stater. Alla stater har en skyldighet att värna alla människors lika värde och rättigheter. Som medlem i FN har enligt artiklarna 55 och 56 i en rätt och förpliktelse att vidta åtgärder i samarbete med organisationen för att främja allmän aktning och respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla, utan åtskillnad i fråga om ras, kön, språk eller religion. De mänskliga rättigheterna gäller för alla människor utan åtskillnad, oavsett land, kultur eller specifik situation. Ingen regering kan hävda särskilda förhållanden som tradition, kultur eller religion som skäl för att kränka de mänskliga rättigheterna. Rättigheterna är odelbara och ömsesidigt samverkande. Stater kan inte sålla bland sina folkrättsliga åtaganden: alla mänskliga rättigheter har samma värde. Dessa principer slogs fast vid världskonferensen om de mänskliga rättigheterna 1993 och bekräftades bl.a. vid . Under de som har gått sedan FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna antogs har dessa grundläggande normer slagits fast i ett antal folkrättsligt bindande konventioner. Tillsammans med den allmänna förklaringen bildar dessa konventioner en normativ grund för det internationella arbetet för de mänskliga rättigheterna. Dessa folkrättsliga åtaganden måste nu omsättas i praktisk handling över hela världen. Regeringen har överlämnat två skrivelser till om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik respektive en skrivelse om demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbete, skr. 2003/04:20, 2007/08:109 och 2008/09:11. Dessa har behandlats i utskottets betänkanden /04:UU9, 2007/08: UU9 och 2008/09:UU6. Vissa frågor om mål och inriktning för den svenska politiken för de mänskliga rättigheterna Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker ett antal motionsyrkanden om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. Motionsyrkandena avser vissa frågor om mål och inriktning för den svenska politiken för de mänskliga rättigheterna och frågor om de mänskliga rättigheterna i följande regioner och stater: allmänt, , , , , , , , , , , allmänt, , och . Jämför reservationerna 1 (S, MP, V), 2 (S, MP), 3 (V), 4 (MP, V), 5 (MP, V), 6 (S, MP), 7 (SD), 8 (MP, V), 9 (MP, V), 10 (MP, V), 11 (MP, V), 12 (MP, V) och 13 (SD) samt särskilt yttrande (SD). Socialdemokraterna understryker i kommittémotion 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkande 33 att respekten för de mänskliga rättigheterna är en förutsättning för demokrati. Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna måste vara en central del av utrikespolitiken. Det låga stödet för kandidatur till för mänskliga rättigheter visar på behovet av förnyade ansträngningar från svensk sida när det gäller de mänskliga rättigheterna. En ny strategi för MR-arbetet bör tas fram i nära samverkan med det civila samhället. framhåller i partimotion 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkande 9 och kommittémotion 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkande 46 att och EU både på hemmaplan och i yttre förbindelser måste garantera tillämpningen av vad som i motionen benämns digitala rättigheter. I alla former av yttre förbindelser måste främja ett fritt och öppet internet och garantier för alla berörda medborgares rättigheter. måste vara en global förebild och stötta demokratiaktivister. Målet för arbetet med de mänskliga rättigheterna i svensk utrikespolitik är att bidra till att de rättigheter som har fastslagits inom ramen för FN och andra internationella forum ska komma alla människor till del. Som utskottet konstaterat i den inledande delen av detta betänkande genomsyras den svenska utrikespolitiken av arbetet med att främja demokrati, mänskliga rättigheter och hållbar utveckling. Detta ska även i fortsättningen vara en central del av utrikespolitik. Utskottet har vid upprepade tillfällen i betänkanden slagit fast att de mänskliga rättigheterna gäller för alla människor utan åtskillnad, oavsett land, kultur eller specifik situation. Ingen regering kan hävda särskilda förhållanden som tradition, kultur eller religion som ursäkt för att kränka de mänskliga rättigheterna. Rättigheterna är odelbara och ömsesidigt samverkande. Stater kan inte sålla bland sina folkrättsliga åtaganden. Senast i betänkande 2012/13:UU15 framhöll utskottet att demokrati och respekt för politiska och medborgerliga rättigheter är viktiga förutsättningar för att förverkliga ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Genomförandet av dessa rättigheter bidrar också till att uppnå demokrati. Regeringen överlämnade skrivelse 2007/08:109 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik till . I skrivelsen, som behandlades i betänkande /08:UU9, redogjorde regeringen för ambitioner och prioriteringar när det gäller arbete för de mänskliga rättigheterna i svensk utrikespolitik. Där betonades vikten av ökad samverkan mellan olika politikområden och ett samstämmigt agerande, nationellt och internationellt, och för en resultatinriktad politik. Utskottet ställde sig i betänkande 2007/08:UU9 bakom den MR-politik som regeringen redovisade i skrivelsen och som fortfarande gäller. Då som är den svenska politiken för de mänskliga rättigheterna en integrerad och central del av den svenska utrikespolitiken. Den präglar agerande i globala och regionala forum och genomsyrar de bilaterala kontakterna med andra länder. Engagemanget för de mänskliga rättigheterna ligger i intresse och speglar dessutom våra förhoppningar om en värld där människor kan leva fria, utan fruktan och nöd. Såväl i politiska partier som i ett brett spektrum av enskilda organisationer kommer omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna till uttryck. Denna samsyn om de mänskliga rättigheternas betydelse i utrikespolitiken är värdefull för möjligheter att bedriva ett framgångsrikt och resultatinriktat arbete som stärker trovärdigheten i våra insatser för de mänskliga rättigheterna. är en stark aktör inom EU för främjande av de mänskliga rättigheterna. Under ordförandeskapet i EU arbetade för att ytterligare fördjupa unionens gemensamma arbete för de mänskliga rättigheterna med målet att genomföra dessa, vilket ledde fram till att rådsslutsatser om mänskliga rättigheter och demokratisering i tredjeländer antogs av rådet för utrikes frågor (utrikesrådet) . Utskottet betonade senast i betänkande 2012/13:UU13 att det är angeläget att bedriva ett resultatinriktat arbete för de mänskliga rättigheterna. Utskottet välkomnade att EU genom rådsslutsatser (utrikesrådet) beslutade om ett strategiskt ramverk och en handlingsplan för mänskliga rättigheter och demokrati och såg positivt på att hade varit pådrivande i utarbetandet av ramverket och agerar för dess genomförande. Det strategiska ramverket innebär i korthet följande: De mänskliga rättigheterna integreras i EU:s samtliga politikområden. EU ska främja de mänskliga rättigheternas universalitet. EU ska eftersträva samstämmiga mål. Mänskliga rättigheter ska ingå i alla former av utrikespolitik som EU bedriver. EU:s prioriteringar av mänskliga rättigheter ska genomföras. EU ska samarbeta med bilaterala partner. EU ska arbeta med multilaterala institutioner för ett starkt MR-system. EU:s institutioner och medlemsstater ska arbeta gemensamt för att stärka de mänskliga rättigheterna. Det strategiska ramverket kompletteras med en handlingsplan som omfattar 97 åtgärder som unionen ska ha genomfört vid utgången av 2014. Åtgärderna omfattar ett brett spektrum av mänskliga rättigheter, alltifrån utrotande av tortyr och bekämpande av tvångsäktenskap till försvar av yttrandefriheten. Handlingsplanen tar upp både frågor som EU har verkat för under , som kampen mot dödsstraff och tortyr, och helt nya områden. Några exempel på det sistnämnda gäller en större roll för främjande av de mänskliga rättigheterna i utvecklingssamarbetet, agerande mot statslöshet och främjande av yttrandefrihet på internet. Det sistnämnda området har kopplingar till vad som i en aktuell motion benämns digitala rättigheter och som utskottet strax återkommer till. Många av de 97 åtgärder som räknas upp i för mänskliga rättigheter och demokrati ska genomföras såväl av Europeiska utrikestjänsten (EEAS) som av kommissionen och medlemsstaterna. I ramverket framhålls att unionen ska ha ett partnerskap med det civila samhället. Utskottet konstaterar att den MR-politik som regeringen redovisade i skrivelse 2007/08:109 ligger fast, att ett genomförande pågår av och handlingsplan för mänskliga rättigheter och demokrati och att såväl unionens medlemsstater som det civila samhället har viktiga roller i sammanhanget. Utskottet förutsätter att i bilaterala kontakter, i EU och i andra internationella sammanhang fortsätter att vara pådrivande i främjandet av mänskliga rättigheter. Utskottet utgår från att agerar för att en ny ambitiös handlingsplan för EU:s arbete med mänskliga rättigheter och demokrati tas fram för perioden när den nuvarande handlingsplanen har löpt ut. Mot denna bakgrund kan utskottet inte se att det finns behov av en ny MR-strategi för svensk utrikespolitik, vilket föreslås i en motion. Utskottet avstyrker därmed motion 2013/14:U303 (S) yrkande 33. I två motioner förespråkas åtgärder för att främja ett fritt och öppet internet. Utskottet konstaterar att yttrandefriheten är en grundläggande rättighet som tydligt anges i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och skyddas av en rad internationella konventioner. Reglerna om åsiktsfrihet och yttrandefrihet gäller också för internet och andra nya medier, vilket stöds av internationella konventioner. Utskottet konstaterar att internet, mobiltelefoni och sociala medier främjar demokrati och erbjuder möjligheter att föra en dialog inom och över nationsgränser och att sprida kunskap om regimers övergrepp. Internet har blivit ett viktigt verktyg, inte minst i länder som nästan helt saknar forum för debatt, ocensurerad informationsspridning eller kritisk granskning av makten. Detta har inneburit att stater som vill begränsa möjligheterna till öppen informationsspridning och fri debatt söker begränsa friheten på internet. Enligt EU:s årsrapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen (EU Annual Report om Human Rights and Democracy in the World in 2012, Thematic Reports, publicerad ) spelade unionen en nyckelroll i säkerställandet av att för mänskliga rättigheter enhälligt antog den första resolutionen till skydd för yttrandefrihet på internet (res. 20/8) . Där agerade som en spjutspets, enligt årsrapporten. Resolutionen antogs med stöd av mer än 80 stater och med konsensus. Genom den s.k. No Disconnect Strategy (strategin mot nedkoppling), som kommissionen lanserade 2011, fortsätter EU att lämna stöd till internetanvändare, bloggare och cyberaktivister som lever i auktoritära regimer så att dessa kan kringgå maktfullkomliga restriktioner på internet och i andra elektroniska kommunikationstekniker. Utskottet stöder den arbete för att främja friheten på nätet, något som prioriteras inom hela utrikesförvaltningen. Det är enligt utskottet positivt att fortsätter att driva nätfrihet både i EU och i FN och lyckats samla ett brett stöd för att samma mänskliga rättigheter ska gälla vid uppkoppling (online) som vid icke-uppkoppling (offline). Utskottet ser också positivt på att deltar i och driver på för en internationell dialog för globala normer när det gäller beteende på internet inklusive den grundläggande frågan om styrning på nätet. Dialogen måste föras genom en flerpartsmodell som innefattar representanter för dem som utvecklar ny teknik, lagstiftare samt företrädare för näringslivet och det civila samhället. Som framhölls i regeringens utrikespolitiska deklaration bygger allianser för att slå vakt om en flerpartsmodell för styrning av internet där diktaturer och auktoritära stater inte ges makt över internet som en drivkraft för individuell utveckling och globala framsteg. Utskottet instämmer i den linje som företräder, att målet måste vara ett system som erbjuder större säkerhet, har legitimitet och förtroende bland människor och som ger skydd för den enskilda individens frihet och rättigheter. Utskottet välkomnar att för mänskliga rättigheter, som antogs av utrikesrådet och som gäller , innefattar åtgärder för att stärka yttrandefriheten. Här kan nämnas att nya människorättsriktlinjer om yttrandefrihet vid uppkoppling eller icke-uppkoppling, inklusive skydd av bloggare och journalister, ska tas fram. Rådet är ansvarigt för detta. Åtgärder ska vidtas och verktyg tas fram för att öka tillgängligheten till internet, och för att öka öppenheten och återhämtningsförmågan riktad mot godtycklig censur eller massövervakning vid användning av informations- och kommunikationsteknik (ICT) och göra det möjligt för intressenter att använda ICT för att främja mänskliga rättigheter som man beaktar skyddet av privatlivet och personuppgifter. EEAS, kommissionen och medlemsstaterna är ansvariga för att sådana åtgärder vidtas och verktygen tas fram. I handlingsplanen anges också att ett tydligt människorättsperspektiv ska säkerställas och en konsekvensbedömning finnas med vid framtagandet av policy och program som gäller cybersäkerhet, kampen mot cyberbrottslighet, styrningen av internet och andra EU-policyer av motsvarande karaktär. Ansvaret för detta vilar på EEAS och kommissionen. Enligt EU:s årsrapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen fördömde EU vid upprepade tillfällen restriktioner på yttrandefriheten och tillgängligheten till internet liksom arresteringen av bloggare, och attacker mot journalister och medier, i sina bilaterala relationer med tredjeländer och genom ett flertal offentliga uttalanden. Utskottet understryker att och EU måste fortsätta att agera mot de auktoritära regimer och krafter som spärrar in bloggare i fängelse, censurerar sociala medier som är ett verktyg för förändring och stänger ned internet när det passar dem. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2013/14:U316 (MP) yrkande 9 och 2013/14:N441 (MP) yrkande 46. Mänskliga rättigheter i ett antal länder och geografiska områden i världen Socialdemokraterna framhåller i kommittémotionerna 2010/11:U306 av m.fl. yrkande 60, 2011/12:U315 av m.fl. yrkande 61, 2012/13:U306 av m.fl. yrkande 62 och 2013/14:U303 av m.fl. yrkande 74 att fred, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och ekonomisk utveckling är grundläggande faktorer som påverkar hur länderna i utvecklas. De globala utmaningarna för klimatet och miljön gäller i hög grad också . Men med samlade kraftfulla åtgärder för att möta klimatförändringarnas konsekvenser kan utvecklingspotential tas till vara. beskrivs allt oftare som en tillväxtkontinent, men människors levnadsvillkor förbättras alltför sakta och för små resurser används för social utveckling. Den sammansatta och komplicerade utvecklingen gör att en politik för måste vara samverkande och mångsidig. Majoriteten av fattiga är kvinnor och barn. Bristande jämställdhet mellan kvinnor och män är ett stort hinder för minskad fattigdom. Jämställdhet är en rättighet, men också en förutsättning för såväl en ekonomiskt som socialt hållbar utveckling. Stöd måste lämnas till en afrikansk strategi som medför att urbanisering och migration från landsbygd till storstad kan bli en möjlighet till utveckling. Relationerna med bör utvecklas genom ett brett kunskapsutbyte mellan företrädare för olika delar av samhället, bl.a. från forskningen, näringslivet, fackliga organisationer och kulturområdet. Som en konsekvens av utvecklingen i har EU:s Afrikapolitik både breddats och fördjupats . antog Europeiska Rådet . Strategin är ett långsiktigt ramverk för EU:s relationer med . Den omfattar följande nyckelområden: fred och säkerhet, mänskliga rättigheter och god samhällsstyrning, utvecklingssamarbete, ekonomisk tillväxt, handel och regional integration samt utbildnings- och kapacitetsfrågor. Samarbetet mellan och respektive Afrikanska unionen (AU) har utvecklats successivt.