bet · H101SoU7 · 2014-02-14 00:00:00 — fick i uppdrag att utforma och sprida information anpassad till barn, unga och föräldrar som tydliggör vad ska erbjuda barn och unga i behov av stöd eller skydd. I uppdraget ingår även att på lokal nivå underlätta för och stimulera kommunerna till att utveckla och tillgängliggöra sin information för barn och unga. ska bistå vid genomförandet av uppdraget genom att ansvara för att barn och unga involveras i uppdraget. ska redovisa en förstudie till () . ska slutredovisa uppdraget till () . Handisam fick i uppdrag att inhämta åsikter och erfarenheter från barn och unga med funktionsnedsättning. Uppdraget omfattar att undersöka och sammanställa hur barn och unga med funktionsnedsättning som lever med många myndighetskontakter upplever sin situation och det stöd de får. Åsikter och erfarenheter ska inhämtas från såväl flickor som pojkar med olika typer av funktionsnedsättning. Det behov av stöd som kan krävas för att vissa barn med funktionsnedsättning ska kunna komma till tals ska särskilt beaktas. fick i uppdrag att vidareutveckla metoder för att långsiktigt och inom ramen för sina prioriterade områden lyssna på barn med olika typer av funktionsnedsättning. Metodutvecklingen ska särskilt avse det behov av stöd som kan krävas för att barn med sådana former av funktionsnedsättning som medför kommunikationssvårigheter ska kunna komma till tals. Båda uppdragen ska redovisas . besvarade statsrådet en interpellation om samordnare för föräldrar till barn med funktionsnedsättning (ip. 2012/13:486, prot. 2012/13:132). Statsrådet anförde bl.a. följande: har frågat mig när en försöksverksamhet med samordning av insatser för barn med funktionsnedsättning kommer i gång och varför den ännu inte påbörjats. Vidare frågar varför inte informerats om att försöksverksamheten inte har startat. Min övertygelse är att samordning är något som måste beredas plats och synliggöras inom ramen för det befintliga stödsystemet. Den vanliga vägen som vi brukar gå när vi försöker få fram ett beslutsunderlag är i regel att vi kontaktar våra expertmyndigheter och ber dem om förslag på hur vi ska göra det. Det var precis det som vi gjorde. Vi riktade ett uppdrag till om att ta fram hur en försöksverksamhet skulle kunna se ut. Jag ska därför säga att jag blev ärligt förvånad när jag fick tillbaka förslaget från utan att de egentligen gav oss det redskap som vi efterfrågat, nämligen hur det skulle kunna se ut. Eftersom min ambition är att få till stånd en bättre samordning för dessa familjer ger vi oss inte även om vi inte fick det färdiga förslaget som vi hade förväntat oss. Vi söker då andra vägar. Det är anledningen till att vi nu har inlett kontakter med Kommuner och Landsting för att se hur vi kan samordna bättre. Signalerna från var att det sker en utveckling i en del landsting men inte i alla. Det finns olika modeller. Vi vet inte vilken modell som egentligen är funktionell ur familjernas synpunkt. Därför måste vi göra ett kartläggningsarbete. Det har vi bett att komma tillbaka med. Det kartläggningsarbetet ska de redovisa till oss . för vi förhandlingar med Kommuner och Landsting för att kunna starta någon form av försöksverksamhet för att hitta en modell som kan bli funktionell för familjerna. En annan sak som hade identifierat när de hade intervjuat familjer inför sitt arbete var att föräldrar upplevde att det var problematiskt att hitta en samlad och tillgänglig information om både regelverk och ansvarsområden för olika verksamheter och vilka stödinsatser som finns. Det fanns en efterfrågan från föräldrarnas sida att ha en samlad plats där såväl nationell som regional och lokal information kan samlas. föreslog att man kan använda sig av och utveckla ett sådant system inom ramen för det. Det är också ett förslag som vi har gått vidare med. Vi har kontakter med SKL, som har lämnat en delrapport om hur de ser på detta. Vi kommer, om allt går som det ska, att starta en försöksverksamhet i tre län, i , och , . Det är en del. Den andra delen handlar om den mer praktiska samordningen i vardagen. Där försöker vi nu komma fram tillsammans med Kommuner och Landsting. Det finns redan statliga pengar avsatta för någonting som heter råd och stöd. Men det finns en valhänthet. De pengarna ska svara för den här typen av en ganska praktisk möjlighet till samordning, men de nyttjas inte. Det har funnits pengar kvar. Man har i olika län inte gjort på ett likartat sätt. Vi håller också på med ett kartläggningsarbete. besvarade statsrådet en interpellation om FN:s granskning av svensk funktionshinderspolitik (ip. 2013/14:178, prot. 2013/14:46). Statsrådet anförde bl.a. följande: har frågat mig om inriktning och svar till för personer med funktionsnedsättning avseende frågor om situationen på arbetsmarknaden, utbildningsområdet, tillgänglighet och undanröjande av hinder, fristående övervakningsmekanism eller MR-institution samt individuellt stöd i form av personlig assistans. I regeringens strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken angavs att en uppföljning skulle göras av funktionshinderspolitiken bland annat utifrån de mål som slogs fast i den nationella handlingsplanen för handikappolitiken (1999/2000:79) samt utifrån FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Denna uppföljning genomförs numera regelmässigt av Handisam som rapporterar sina iakttagelser. Regeringens politik har således inneburit att vi nu kan avläsa vilka resultat som uppnås och få en bild av såväl de utmaningar som finns som de framsteg som görs inom funktionshindersområdet. har av sekretariatet hos FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter fått information om att den rapport som lämnade om åtgärder som vidtagits för att verkställa sina skyldigheter enligt konventionen med mera ska granskas av för personer med funktionsnedsättning –. Som förberedelse för granskningen har kommittén bifogat en frågelista, list of issues, vars syfte är att erhålla ytterligare information för att kunna bedöma implementeringen av konventionen. Det gäller sammanlagt 46 frågor som omfattar en väsentlig del av regeringens ansvarsområden. Jag kan konstatera att de frågor som ställs av kommittén är omfattande och att det inte skulle vara praktiskt genomförbart att inom ramen för detta interpellationssvar återge svaren i deras helhet. Låt mig dock få ge några exempel på insatser som finns med i svaren och få återkomma med utförligare information senare i debatten. Angående situationen på arbetsmarknaden vill jag understryka att personer som har en funktionsnedsättning som innebär en nedsatt arbetsförmåga i lägre grad har arbete som huvudsaklig sysselsättning jämfört med befolkningen i stort. När det gäller personer med en funktionsnedsättning som inte medför nedsatt arbetsförmåga är situationen på arbetsmarknaden densamma som för övriga befolkningen. Under de senaste mandatperioderna har regeringen genomfört flera reformer i syfte att öka möjligheterna för dessa personer att få eller behålla en anställning. Dessutom har regeringen tidigare höjt beloppsgränserna för personligt biträde och arbetshjälpmedel. [] Jag vill i detta sammanhang också nämna det uppdrag som lämnats till Arbetsförmedlingen om att utarbeta ett praktikantprogram i statliga myndigheter. När det gäller utbildningsområdet har myndigheter som , Skolinspektionen och Specialpedagogiska skolmyndigheten fått i uppdrag att arbeta i enlighet med regeringens strategi på utbildningsområdet och dess nio delmål. [] Utöver detta har regeringen tagit initiativ till flera reformer för att höja kvaliteten i skolan och förbättra möjligheterna för alla barn att få det stöd de behöver. Beträffande frågan om bristande tillgänglighet som diskrimineringsgrund avser regeringen att återkomma till med ett lagförslag om bristande tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning som en form av diskriminering. Den nya , PBL (2010:900), som trädde i kraft , innehåller utförliga regler om tillgänglighet i den bebyggda miljön. Enligt denna lag ska en byggnad vara tillgänglig och användbar för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. Enligt lagen ska också enkelt avhjälpta hinder undanröjas för att förbättra tillgängligheten i lokaler dit allmänheten har tillträde och på allmänna platser. Beträffande frågan om inrättande av en fristående övervakningsmekanism/MR-institution i har Delegationen för mänskliga rättigheter föreslagit att en nationell rättigheter ska inrättas. Förslaget bereds i . Min sammanlagda bedömning är att det går alldeles för långsamt i förhållande till de mål vi har satt upp för slutet av strategin och att takten behöver ökas. Men jag är också övertygad om att det händer betydligt mer , när vi har uppföljbara delmål på vägen och slutmål, än vad det gjorde tidigare med en tioårig strategi utan någon större uppföljning. Det händer positiva saker som refereras i Handisams lägesrapport. Men faktum är att vi nu har kunskap på bordet. Vi har siffror som gör att det är mycket lättare att se bristerna, peka på dem och diskutera utifrån dem. Det är jag glad för. Jag tycker inte att det finns anledning att gömma undan någonting. Min målsättning har varit att ta fram den kunskap som ger oss möjligheter till ett förbättringsarbete. Jag är djupt bekymrad över att personer med funktionsnedsättning finns på arbetsmarknaden i lägre utsträckning. Därför jobbar vi med att förändra attityder hos arbetsgivarna och med praktikantprogram inom ramen för myndigheternas arbete. Vi försöker på alla sätt höja nivån. Den situation vi har är inte rimlig. De nationella målen för funktionshinderspolitiken är – en samhällsgemenskap med mångfald som grund – att samhället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet – jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. För att nå målen för politiken ska det funktionshinderspolitiska arbetet särskilt inriktas på – att identifiera och undanröja hinder för full delaktighet i samhället för människor med funktionsnedsättning – att förebygga och bekämpa diskriminering mot personer med funktionsnedsättning – att ge barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning förutsättningar för självständighet och självbestämmande. FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning har bidragit till att generellt stärka människorättsperspektivet i funktionshinderspolitiken. Genom ratificering av konventionen har funktionshinderspolitiken fått en tydligare grund. Utskottet noterar att den rapport som lämnade 2011 om åtgärder som vidtagits för att verkställa sina skyldigheter enligt konventionen ska granskas av för personer med funktionsnedsättning. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motion 2013/14:C260 (MP) yrkande 1. Syftet med strategin för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016 är att presentera politikens inriktning med konkreta mål för samhällets insatser samt hur resultaten ska följas upp. En viktig utgångspunkt är att det funktionshinderspolitiska arbetet behöver bli mer effektivt. Utskottet konstaterar att regeringen har vidtagit flera åtgärder på detta område, varav här särskilt kan nämnas att tjugotvå strategiska myndigheter har i uppdrag att arbeta i enlighet med föreslagna delmål och att Handisam har i uppdrag att utveckla ett sammanhållet system för att beskriva, följa upp och analysera utvecklingen och genomslaget av funktionshinderspolitiken. Mot bakgrund av det arbete som pågår anser utskottet inte att bör ta något initiativ med anledning av motionerna 2012/13:So557 (S) yrkande 45 i denna del och 2013/14:So657 (S) yrkande 48. Några motioner tar upp olika aspekter på tillgänglighet. Utskottet konstaterar att regeringen enligt propositionslistan avser att lägga fram propositionen Bristande tillgänglighet som en form av diskriminering. Utskottet anser att behandlingen av propositionen inte bör föregripas och avstyrker därför motionen 2013/14:So264 (S). Utskottet delar bedömningen i motion 2012/13:So280 (KD) yrkande 2 att man bör verka för tydliga administrativa rutiner i kommunernas tillgänglighetsarbete. bör dock inte ta något initiativ med anledning av motionen, som därmed avstyrks. Utskottet delar även bedömningen i motion 2013/14:So252 (KD) yrkande 3 om behovet av att öka kunskapen om dold funktionsnedsättning, men inte heller i denna fråga bör ta något initiativ. Utskottet erinrar om att frågan om samordning av stöd till barn och unga med funktionsnedsättning behandlades av utskottet i betänkandet 2011/12:SoU6 Samordning av stöd till barn och unga med funktionsnedsättning. Utskottet uttalade då följande: Utskottet har fått veta att regeringen har för avsikt att påbörja en försöksverksamhet med samordnare. Utskottet förutsätter att försöksverksamheten ges hög prioritet och påbörjas , samt att regeringen återkommer till med en redovisning när försöksverksamheten har utvärderats. Utskottet finner det anmärkningsvärt att någon försöksverksamhet med samordnare ännu inte har påbörjats. Utskottet kan dock konstatera att flera landsting arbetar med samordning av insatser på olika sätt. Utskottet har fått veta att regeringen är överens med Kommuner och Landsting (SKL) om att en försöksverksamhet med stärkt samordning bör genomföras, och SKL förväntas inkomma med en ansökan om medel . Avsikten är att försöksverksamheten påbörjas . Det är positivt att kan utvecklas som informationskanal för familjer med barn och ungdomar som har funktionsnedsättning. bör inte ta något initiativ. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 2012/13:So436 (M), 2012/13:So544 (SD) och 2013/14:So572 (M). Stöd till personer med funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet avslår motioner om LSS – en rättighetslag, behovsbedömning vid personlig assistans, ledsagarservice, regelverken för personlig assistans, assistansersättning vid sjukhusvistelse, inspektion och anmälning, redovisning till , sjuklöneansvar för assistansbolag, beslut om assistansersättning, boende enligt LSS och daglig verksamhet. Jämför reservationerna 4 (S, SD), 5 (MP, V), 6 (V), 7 (MP, V), 8 (V), 9 (MP) och 10 (V) samt särskilt yttrande 2 (S, MP, SD). LSS – en rättighetslag I motion 2013/14:So252 av (KD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att värna LSS som en rättighetslag. Behovsbedömning vid personlig assistans I motion 2013/14:So456 av m.fl. (V) yrkande 2 föreslås att begär att regeringen skyndsamt lägger fram förslag till en ändring av 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, så att ursprungsintentionerna i LSS om möjligheten att leva ett liv som andra uppfylls. Ett liknande yrkande finns i motion 2012/13:So269 av m.fl. (V) yrkande 2. I motion 2013/14:So473 av (FP) begärs ett tillkännagivande om att återupprätta LSS och att i lag förtydliga rätten till assistansersättning. I motion 2013/14:So300 av (S) begärs ett tillkännagivande om behovet av förändrad tillämpning vid prövning av rätten till personlig assistans. Ett likalydande yrkande finns i motion 2012/13:So543 av (SD). I motion 2012/13:So459 av m.fl. (S) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att sondmatning via sond i buken ska betraktas som ett grundläggande behov. I motion 2012/13:So535 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om behovet av översyn av lagen om stöd och service. Enligt motionärerna finns det behov av en översyn av lagen för att ledsagning ska ges på lika villkor med god kvalitet samt att ge förutsättningar för den enskilde att delta i samhällslivet fullt ut. I motion 2013/14:So456 av m.fl. (V) yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att förtydliga lagstiftningen om ledsagarservice enligt LSS. Enligt motionärerna konstaterar att man i en av fyra kommuner har satt begränsningar för rätten till ledsagning på ett sätt som saknar stöd i lagen. Det kan handla om begränsningar i antalet timmar man kan få och vilka aktiviteter som omfattas. Ett likalydande yrkande finns i motion 2012/13:So269 av m.fl. (V) yrkande 8. I motion 2013/14:So456 av m.fl. (V) yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett förtydligande av LSS så att personer med grava synskador åter kan få rätt till ledsagning. Ett likalydande yrkande finns i motion 2012/13:So269 av m.fl. (V) yrkande 9. I motion 2013/14:So562 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om vikten av att regeringen dels föreslår ändringar i lagen där det klart framgår att gravt synskadade och dövblinda har rätt till ledsagarservice och annan personlig service enligt LSS, dels ger i uppdrag att i föreskrift förtydliga lagens tolkning och tillämpning. I motion 2013/14:So425 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om gravt synskadades och dövblindas rätt till ledsagarservice och annan personlig service enligt LSS. I motion 2013/14:So304 av (M) begärs ett tillkännagivande om möjligheten att överväga behovet av en översyn av regelverket om ledsagning enligt LSS för personer med synnedsättning och blinda. I motion 2013/14:So465 av (FP) begärs ett tillkännagivande om att utreda rätten till ledsagning enligt LSS. Enligt motionären finns det fortfarande brister i samhällets tillgänglighet, vilket gör det svårare för personer med omfattande synnedsättning att klara sin vardag och vara delaktiga. I motion 2013/14:So456 av m.fl. (V) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att bör få i uppdrag att ta fram nationella riktlinjer för ledsagning enligt LSS och SoL. Ett liknande yrkande finns i motion 2012/13:So269 av m.fl. (V) yrkande 10. I motion 2013/14:So456 av m.fl. (V) yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att utreda frågan om en mer enhetlig avgiftssättning för ledsagning enligt SoL. Ett likalydande yrkande finns i motion 2012/13:So269 av m.fl. (V) yrkande 11. Regelverken för personlig assistans I motion 2013/14:So456 av m.fl. (V) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om regelverken för personlig assistans är ändamålsenligt utformade för att möjliggöra arbete och ett aktivt föräldraskap. Ett likalydande yrkande finns i motion 2012/13:So269 av m.fl. (V) yrkande 3. I motion 2013/14:So456 av m.fl. (V) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att Inspektionen för socialförsäkringen bör ges i uppdrag att utreda möjligheten för den enskilde att behålla assistansersättningen vid sjukhusvistelse och redovisa kostnadskonsekvenserna av detta. Ett liknande yrkande finns i motion 2012/13:So269 av m.fl. (V) yrkande 4. I motion 2013/14:So456 av m.fl. (V) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att en fördjupad utvärdering av nya regler för inspektion av assistans i bostaden bör redovisas . Eftersom åtgärden är integritetskränkande anser motionärerna att det är oerhört viktigt att den följs upp och utvärderas. Det är att vänta till Inspektionen för socialförsäkringens slutrapportering . En fördjupad utvärdering av denna del bör redovisas . I yrkande 7 föreslås att beslutar vad som anförs om avskaffande av förändring av 110 kap. 46 § socialförsäkringsbalken, gällande assistansanordnares ansvar för att anmäla ändrade förhållanden till . I motion 2013/14:So464 av (FP) begärs ett tillkännagivande om en översyn av redovisningen av personlig assistent-timmar till . I motion 2013/14:So608 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om att samma lagstiftning om sjuklöneansvar borde gälla assistansbolag som andra företag. I motion 2013/14:So284 av och (båda MP) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att utöka möjligheten till inhibition av beslut från som innebär en minskning eller helt borttagande av assistansersättning för stödanvändaren. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att det i lagen bör införas en minsta garanterad period efter ett beslut som minskar eller tar bort assistansersättningen. I motion 2013/14:So466 av (FP) begärs ett tillkännagivande om att klargöra betalningsansvaret för hälso- och sjukvård för personer som bor i särskilt boende enligt LSS. Ett likalydande yrkande finns i motion 2012/13:So366 av samma motionär. I motion 2013/14:So456 av m.fl. (V) yrkande 17 begärs ett tillkännagivande om att lämplig myndighet bör få i uppdrag att i nära samarbete med de berörda och deras intresseorganisationer analysera och komma med förslag om utveckling av den dagliga verksamheten. Personkretsen i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS, framgår av 1 § och utgörs av tre grupper: Personer med utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd. Personer med betydande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom. Personer med andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett omfattande behov av stöd eller service. De tio insatser som enligt 9 § LSS kan beviljas är: Rådgivning och annat personligt stöd som ställer krav på särskild kunskap om problem och livsbetingelser för människor med stora och varaktiga funktionshinder. Biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans, till den del behovet av stöd inte täcks av beviljade assistanstimmar enligt 51 kap. socialförsäkringsbalken. Biträde av kontaktperson. Avlösarservice i hemmet. Korttidsvistelse utanför det egna hemmet. Korttidstillsyn för skolungdom utanför det egna hemmet i anslutning till skoldagen samt under lov. Boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet. Bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostad för vuxna. Daglig verksamhet för personer som saknar förvärvsarbete och inte utbildar sig. Personer som anges i 1 § har rätt till insatser i form av särskilt stöd och särskild service enligt 9 § 1–9, om de behöver sådan hjälp i sin livsföring och om deras behov inte tillgodoses på annat sätt. Personer som anges i 1 § 1 och 2 har, under samma förutsättningar, även rätt till insatser enligt 9 § 10 (7 § första stycket). Landstingen ansvarar i huvudsak för insatser enligt punkt 1 och kommunerna för insatser enligt punkterna 2–10 (2 §). När åtgärder rör barn ska barnets bästa särskilt beaktas (6 a §). Enligt 5 kap. 7 § socialtjänstlagen (2001:453) ska socialnämnden verka för att människor som av fysiska, psykiska eller andra skäl möter betydande svårigheter i sin livsföring får möjlighet att delta i samhällets gemenskap och att leva som andra. ska medverka till att den enskilde får en meningsfull sysselsättning och får bo på ett sätt som är anpassat efter hans eller hennes behov av särskilt stöd. Kommunen ska vidare inrätta bostäder med särskild service för dem som till följd av sådana svårigheter som avses i första stycket behöver ett sådant boende. Med personlig assistans enligt 9 § 2 avses personligt utformat stöd som ges av ett begränsat antal personer åt den som på grund av stora och varaktiga funktionshinder behöver hjälp med sin personliga hygien, måltider, att klä av och på sig, att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade (grundläggande behov) (9 a § första stycket LSS). Den som har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov har även rätt till insats enligt 9 § 2 för andra personliga behov om behoven inte tillgodoses på annat sätt (9 a § andra stycket LSS). Enligt 23 § får en enskild person inte utan tillstånd av Inspektionen för vård och omsorg yrkesmässigt bedriva verksamhet med personlig assistans som avses i 9 § 2 eller verksamhet som avses i 9 § 6–10 (första stycket). Tillstånd att bedriva verksamhet som avses i första stycket får meddelas endast den som med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt visar sig lämplig att bedriva sådan verksamhet (andra stycket).