bet · H101FiU37 · 2014-05-13 00:00:00 — gav regeringen i uppdrag att bl.a. analysera och bedöma under vilka förutsättningar fristående sektorsspecifika utvärderingsmyndigheter innebär en ändamålsenslig organisering av de statliga utvärderingsresurserna. Uppdraget redovisades till regeringen . Ombildning från myndighetskoncerner till enmyndigheter Tre s.k. myndighetskoncerner har ombildats till s.k. enmyndigheter . Syftet har varit att uppnå tydligare ledning och styrning, ökad flexibilitet i verksamheten, effektivare resursutnyttjande samt ökad rättssäkerhet och enhetlighet. Uppföljningar av dessa reformer visar att intentionerna med ombildningen delvis är uppfyllda, men att det finns variationer mellan myndigheterna. Erfarenheten är att det tar tid att uppnå avsedda resultat vid stora organisatoriska förändringar. Det är viktigt att myndigheterna arbetar aktivt och systematiskt för att säkerställa en enhetlig rättstillämpning. Regeringen kommer även i fortsättningen att följa upp myndigheternas arbete med att uppnå en rättssäker och enhetlig rättstillämpning. Med den redovisning som görs i denna förvaltningspolitiska skrivelse anser regeringen att den har slutbehandlat tillkännagivandet (20110/11:KU8, rskr. 2010/11:154–156) om vikten av att får en samlad redovisning av det som framkommit med avseende på enhetlighet i rättstillämpningen sedan granskning Från många till en – sammanslagningar av myndigheter (RiR 2010:3). Regeringen redovisar i skrivelsen hur ombildningen av , och till enmyndigheter har påverkat enhetligheten i rättstillämpningen. Regeringen avslutar med att konstatera att kvaliteten och enhetligheten i rättstillämpningen är av grundläggande betydelse för regeringen och att osakliga skillnader i utfall inte ska förekomma. Eftersom det är viktigt att myndigheterna arbetar aktivt och systematiskt för att säkerställa en enhetlig tillämpning, kommer regeringen även fortsättningsvis att följa hur myndigheterna arbetar med frågor som rör enhetlighet i rättstillämpningen. Utvecklad styrning av statsförvaltningen I den förvaltningspolitiska propositionen (prop. 2009/10:175 s. 96–100) konstaterade regeringen att statlig verksamhet är av olika karaktär, kunskapsintensiv och specialiserad. Styrningen bör i så hög grad som möjligt vara utformad så att den bäst gynnar syftet med respektive verksamhet samt vara tydlig, inriktad mot verksamheternas resultat, verksamhetsanpassad och ha ett medborgarperspektiv. I propositionen angavs också att styrningen bör inriktas på att bli mer strategisk. Regeringen sammanfattar i skrivelsen att åtgärder har vidtagits i arbetet med att utveckla styrningen av myndigheter och verksamheter till att bli mer verksamhetsanpassad, långsiktig och strategisk. I det sammanhanget hänvisar regeringen bl.a. till granskning av regeringens styrning av förvaltningsmyndigheter som gjordes mot bakgrund av de senaste årens förändringar av formerna för styrningen (bet. 2012/13:KU10). För att kunna följa upp och utveckla den statliga förvaltningen behöver regeringen få fortlöpande information om förvaltningens utveckling. ESV och Statskontoret har i det sammanhanget en betydande roll. Dessa myndigheter utvecklade –2013 sina metoder för att bistå regeringen med adekvata underlag för att utveckla den statliga förvaltningen. Den förvaltningspolitiska propositionen 2010 behandlade den förvaltningspolitiska propositionen (prop. 2009/10:175) i sitt betänkande 2009/10:FiU38. Utskottet välkomnade propositionen och konstaterade att den tar upp centrala frågor och visar att det har stor betydelse hur den offentliga förvaltningen utvecklas, organiseras och styrs. Utskottet delade regeringens uppfattning att det är en central grund för hela statsförvaltningen att arbetet måste utgå från de grundläggande värdena demokrati, rättssäkerhet och effektivitet. Myndigheterna ska fullgöra sina uppgifter i enlighet med de beslut som har fattats av och regeringen, och de ska fatta materiellt riktiga beslut på grundval av lagar och andra författningar. I den förvaltningspolitiska propositionen föreslog regeringen ett nytt mål för förvaltningspolitiken. Med anledning av detta påminde utskottet om sina tidigare uttalanden om att det fanns utrymme att precisera och utveckla målformuleringarna för utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning och att göra målen mer uppföljningsbara. Utskottet konstaterade att det föreslagna målet var mer konkret än det tidigare och välkomnade att det föreslagna målet var ett tillståndsmål. Utskottet välkomnade också att regeringen i propositionen tydligt redogjort för vilka åtgärder som förväntades bidra till måluppfyllelsen. Utskottet påminde om att målet för förvaltningspolitiken inte enbart eller ens huvudsakligen kan uppnås genom åtgärder inom utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning. Förvaltningspolitiken rör många delar av den statliga verksamheten, vilket innebär att måluppfyllelsen måste bedömas genom att resultat från en mängd olika områden följs upp. Propositionen föranledde en gemensam följdmotion från Socialdemokraterna, och . Dessa tre partier reserverade sig mot utskottets förslag om att godkänna mål för förvaltningspolitiken med hänvisning till att de inte kunde ställa sig bakom propositionens förslag till förvaltningspolitik. behandlade i ett utlåtande (bet. 2010/11:FiU19) om e-upphandling. Utskottet framhöll att e-upphandling bör ses som en del i det bredare e-förvaltningsarbetet, varför kommissionen borde säkerställa att eventuella åtgärder samordnas med åtgärder som genomförs inom ramen för e-förvaltningsarbetet i stort. E-förvaltningsarbetet borde, enligt utskottet, syfta till att åstadkomma lägre kostnader och största möjliga nytta för företagen och medborgarna, förvaltningen och samhället som helhet. Utskottet framhöll att den svenska förvaltningen har en lång tradition av öppenhet och samverkan med det omgivande samhället. Utskottet lyfte också fram att under det svenska ordförandeskapet i EU drev ståndpunkten att e-förvaltning bör användas som ett verktyg för att på olika sätt stärka medborgares, företags och organisationers utvecklingskraft. Hållningen manifesterades i den ministerdeklaration om e-förvaltning som antogs under det svenska ordförandeskapet. Ett centralt område i deklarationen var att öppna den offentliga förvaltningen så att offentlig information och offentliga tjänster kan återanvändas av olika aktörer, att förbättra insynen i ärendeprocesser samt att hitta nya och effektiva sätt att involvera medborgare och företag i policyprocesser. Utskottet avslutar med att konstatera att förvaltningen kan bidra till samhällets utvecklingsförmåga och innovationskraft genom att till stor del betrakta offentlig information och e-tjänster som gemensamma resurser som kan användas av andra aktörer. Information och överläggningar i EU-frågor samt interna utfrågningar Under den senaste mandatperioden har frågor om offentlig upphandling varit aktuella i utskottet. Detta beror bl.a. på att offentlig upphandling har aktualiserats inom EU-samarbetet. Vid fem tillfällen har statsrådet varit i utskottet för information och överläggningar när det gäller EU-förslag på upphandlingsområdet. Sedan regeringen blev skyldig att lämna en skrivelse till för varje granskningsrapport över effektivitetsrevisionen som talmannen lämnar till regeringen (4 kap. 18 a § riksdagsordningen) har utskottet haft interna utfrågningar med riksrevisorerna om följande granskningar inom det område som den förvaltningspolitiska skrivelsen behandlar: It inom statsförvaltningen – har myndigheterna på ett rimligt sätt prövat frågan om outsourcing bidrar till ökad effektivitet? (RiR 2011:4) Statliga it-projekt som överskrider budget (RiR 2011:5) Miljökrav i offentlig upphandling – är styrningen mot klimatmålet effektiv? (RiR 2011:29) När hade presenterat sitt betänkande Att styra staten (SOU 2007:75) hade utskottet en intern utfrågning om den statliga styrningen med utredaren . Statskontorets rapport om utvärderingsmyndigheter (2014:7) I den förvaltningspolitiska skrivelsen framgår att regeringen givit Statskontoret i uppdrag att bl.a. analysera och bedöma under vilka förutsättningar fristående sektorsspecifika utvärderingsmyndigheter innebär en ändamålsenlig organisering av de statliga utvärderingsresurserna. Rapporten skulle redovisas . Statskontorets slutsats är att frågan om vad som är en ändamålsenlig organisering av de statliga utvärderingsresurserna inte har något entydigt generellt svar. Den kartläggning och analys som gjorts visar enligt Statskontoret att det inte finns någon given organisationsform för hur statlig utvärdering ska organiseras. Hur utvärderingsresurserna organiseras och används beror med andra ord på vad regeringen vill uppnå för staten som helhet, vad som behöver utvärderas för att utveckla de statliga verksamheterna samt vilka behov som finns inom respektive sektor. Enligt uppgifter från bereds nu rapporten i . Statskontorets rapport förvaltning i ett internationellt perspektiv Statskontoret har inom ramen för sitt uppdrag att följa och regelbundet beskriva den offentliga sektorns utveckling publicerat en rapport om den svenska förvaltningen i ett internationellt perspektiv. Enligt rapporten är de offentliga utgifterna i relation till BNP förhållandevis höga i . Detta gäller även i de övriga nordiska länderna där det offentliga åtagandet är relativt stort. har också en hög andel offentligt anställda jämfört med många andra . utmärker sig också genom att mer än hälften av de anställda i den offentliga sektorn kommer att gå i pension . Även om svenskar i ett internationellt perspektiv har hög tilltro till myndigheter, varierar förtroendet mellan myndigheter, konstaterar i sin rapport. Till exempel är förtroendet för polisen samt universitet och högskolor högt, medan förtroendet för Arbetsförmedlingen och är lågt. utmärker sig vidare genom att det finns en stor möjlighet till insyn i den offentliga verksamheten. finns det områden där inte motsvarar den bilden. Det gäller bl.a. redovisningen av centrala beslutsfattares privata intressen och redovisningen av bidrag till politiska partier. Statskontoret konstaterar att utvecklingen mot att alltmer av den offentligt finansierade verksamheten bedrivs i annan form än offentlig ställer andra krav på hur öppenhet och insyn i verksamheten ska kunna garanteras. I detta sammanhang kan det vara värt att notera att Statskontoret menar att kontrollen och uppföljningen av de offentliga finanserna är god i , medan det ofta saknas en samlad uppföljning av effekterna av genomförda insatser. Slutligen konstateras att den svenska förvaltningsmodellen ger myndigheter mandat att inom sina respektive områden utveckla innovativa lösningar. Även om detta ses som positivt innebär det också att det gör det svårare att utveckla övergripande och myndighetsgemensamma lösningar. Den förvaltningspolitiska skrivelsen tar upp centrala frågor och visar att det har stor betydelse hur den offentliga förvaltningen utvecklas, organiseras och styrs. Förvaltningspolitiken rör många delar av den statliga verksamheten, och måluppfyllelsen måste bedömas genom att resultat från en mängd olika områden följs upp. Utskottet anser liksom regeringen att en väl fungerande offentlig förvaltning är av avgörande betydelse för samhällsekonomin och den ekonomiska tillväxten. Vikten av en väl fungerande offentlig förvaltning har inte minst visat sig i den ekonomiska krisens spår. Länder som har en väl fungerande förvaltning och sunda offentliga finanser har haft bättre förutsättningar att klara sig genom krisen. Därför är det glädjande att den svenska statsförvaltningen står sig väl i ett internationellt perspektiv. Utskottet noterar med tillfredsställelse att statsförvaltningen blir allt bättre på innovation och samverkan. Därmed föreslår utskottet att lägger regeringens skrivelse om regeringens förvaltningspolitik (skr. 2013/14:155) till handlingarna. Förvaltningspolitik (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Regeringen har för presenterat en skrivelse med en samlad redogörelse för sina insatser på det förvaltningspolitiska området. Skrivelsen består av en rad allmänna bedömningar och visar tydligt att regeringen inte har initiativkraft att utveckla den statliga förvaltningspolitiken trots att vårt land är i stort behov av en aktiv förvaltningspolitik med tydliga mål. Den svenska offentliga sektorn är framgångsrik och på många sätt en förebild för andra länder. Våra offentliga institutioner förmår att leverera god myndighetsutövning och bra välfärdstjänster till en rimlig kostnad, också i jämförelse med många andra länder. Tilliten till våra myndigheter är hög. Det saknas dock inte möjligheter att förbättra våra gemensamma verksamheter ytterligare. Vi anser att arbetet med att modernisera och effektivisera den offentliga sektorn för att ge bättre service åt medborgarna till en lägre kostnad alltid måste vara högt prioriterat. Att genom en god förvaltningspolitik säkerställa att den offentliga sektorn ständigt utvecklas borde därför vara en viktig uppgift för regeringen. Vi har en annan syn än regeringen på hur lösningen på utmaningarna ser ut. Till skillnad från att privatisera verksamheter, sänka skatter och lämna över en större del av kostnaderna till medborgarna tror vi att den offentliga sektorns utmaningar måste mötas med medvetna insatser för att modernisera och effektivisera våra gemensamma verksamheter. får en sådan strävan aldrig överskugga andra centrala värden i en socialdemokratisk välfärdsstat. Att försöka utveckla offentlig verksamhet med näringslivets produktivitetslogik som grund på det sätt som den borgerliga regeringen gjort har lett till en rad problem i den offentliga sektorn, bl.a. att människor som arbetar i välfärden har gått från att vara självständiga proffs till att vara detaljstyrda utförare. Varje skandal inom demensvården eller förskolan har följts av krav på ökade kontroller och ytterligare reglering. Vi anser att den förvaltningspolitiska trend som regeringen har anammat och som kallas new public management både direkt och indirekt har drivit på den här utvecklingen. En konsekvens av detta är bl.a. att man har inrättat flera analys- och granskningsmyndigheter. Trots att regeringen själv i skrivelsen anger att det är angeläget att få en samlad bild av för- och nackdelar med fristående sektorsspecifika utvärderingsmyndigheter jämfört med alternativa sätt att organisera statlig utvärdering, så lutar man sig tillbaka och inväntar ännu en rapport från Statskontoret. Vi har redan kommit till slutsatsen att antalet analysmyndigheter måste minskas för att organisera denna verksamhet på ett mer effektivt sätt. I skrivelsen anger regeringen både att arbetet med att utveckla en tydligare och mer ändamålsenlig myndighetsstruktur håller hög takt och att åtgärder har vidtagits i arbetet med att utveckla styrningen av myndigheter och verksamheter till att bli mer verksamhetsanpassad, långsiktig och strategisk. Vi anser dock att regeringens styrning utgår från ett mer avgränsat synsätt. Dagens sätt att styra är en av förklaringarna till att vi ofta läser om enskilda individer som hamnar mellan stolarna eller bollas fram och tillbaka mellan myndigheter. Denna bristande samverkan mellan myndigheter skapar inte bara problem för enskilda medborgare och företagare som kommer i kontakt med det offentliga. Det medför också onödiga kostnader för staten. Den fragmenterade förvaltningen har påtalats av forskare såväl som statliga utredningar . Men ändå händer väldigt lite från regeringens sida. Vi anser att en ökad samordning är en av de stora utvecklingspotentialerna i den offentliga förvaltningen. Vi vill se en ökad samordning och utveckling av arbetsprocesser direkt mellan myndigheter. Vi vill utveckla förmåga att koordinera olika myndigheters arbete. Några sådana ambitioner ger regeringen inte uttryck för i sin skrivelse. För att arbeta på ett mer systematiskt sätt med att genomföra effektiviseringar i myndigheterna utifrån en helhetsanalys tycker vi också att en expertenhet för verksamhetsgenomlysningar borde inrättas i . Detta skiljer sig från regeringens passiva sätt att genomföra effektiviseringar i myndigheter genom den s.k. osthyvelsprincipen. Det allmännas kostnader för köp av verksamhet från privata utförare har ökat markant . I skrivelsen gör regeringen bedömningen att den har tagit en rad initiativ för att förbättra den offentliga upphandlingen. konstaterar vi att saknar en nationell upphandlingsstrategi och en genomtänkt politik för hur offentliga upphandlingar ska användas strategiskt. Utvecklingen under visar t.ex. en betydande minskning av innovationsupphandling som fenomen i . Vi anser att strategisk styrning av offentliga upphandlingar bör vara en viktig del i en statlig förvaltningspolitik. Fokus i en sådan strategi ska ligga på sänkta kostnader, bättre miljökrav, krav på sociala hänsyn, ökad användning av innovationsupphandling och bättre möjligheter för små och medelstora företag att delta i upphandlingar. Statens servicecenter har en potential att sänka overheadkostnader för statliga myndigheter för såväl serverhallar som ekonomiredovisning eller löneadministration. Skalfördelarna i verksamheten är tydliga. Ju större volym desto större är effektiviseringspotentialen för många av de tjänster som erbjuds och som skulle kunna erbjudas . Övergången från tidigare etablerade system kan dock medföra initiala omställningskostnader för den enskilda myndigheten. som regeringen i skrivelsen konstaterar att myndigheternas anslutning till Statens servicecenter inte når upp till den ambition som regeringen en gång satte upp, har de inga andra idéer för att nå sin ambition än att följa utvecklingen. Vi anser att regeringen aktivt bör se över hur Statens servicecenter kan säkerställa att det för större myndigheter finns produktivitetsvinster av att ansluta sig. Förvaltningspolitik (V) (V) anför: Regeringen redogör i skrivelsen för sina insatser på det förvaltningspolitiska området under de senaste två mandatperioderna. I skrivelsen framhåller regeringen bl.a. att man har gjort insatser för att förbättra för att nya och innovativa digitala tjänster ska kunna utvecklas i samhället. kan jag konstatera att stora delar av den offentliga sektorn sätter hinder för fri programvara, framför allt därför att inte satt upp effektiva rekommendationer för öppna standarder. Det innebär att det offentliga både låser sig själv till specifika leverantörer som ofta dominerar marknaden och sätter tryck på alla andra som vill ta del av offentlig information att låsa sig till samma leverantör. I stället skulle myndigheterna kunna övergå till fri programvara och öppna standarder efter principer som redan finns i . Förvaltningens service till medborgarna ska organiseras utifrån medborgarnas behov och förutsättningar. För att kunna vända utvecklingen med en allt sämre tillgång till nödvändig service på landsbygden och i storstädernas förorter är det därför nödvändigt att etablera lokala servicekontor i alla kommuner. Där ska statlig, och privat service samordnas i en enda organisation på lokal nivå. Beroende på ortens storlek ska de lokala servicekontoren också kunna kompletteras med servicepunkter i vissa orter utanför centralorten. Politiken behöver se landsbygden som en möjlighet och inte som ett problem. Utvecklingen av landsbygden kan bidra till ett hållbart . Därför ska nya statliga myndigheter spridas över hela och inte bara koncentreras till storstäderna. För att hela ska leva behövs det en politik som skapar likvärdiga villkor för landets alla medborgare. Eftersom majoriteten av landets kommuner minskar i befolkning kommer personalförsörjningen i välfärdssektorn att bli ett växande problem, inte minst på landsbygden. Därför menar jag att det borde tillsättas en med uppdrag att föreslå åtgärder och insatser för att trygga den framtida personalförsörjningen inom välfärdssektorn inom hela landet. Regeringen vill samla den statliga stöd- och informationsverksamheten som gäller offentlig upphandling till . Det betyder också att man tänker avveckla . Mot bakgrund av att tydligt understrukit vikten av att i första hand främja den fria konkurrensen kommer möjligheterna att ställa hårda krav när det gäller sociala frågor, miljöfrågor och djurskyddsfrågor i upphandlingen att försämras. har dessutom en friare roll att ge tydliga råd i upphandlingar än som är en myndighet. För att underlätta upphandlingsprocessen för båda parter i en upphandling skulle det dessutom vara bra med en gemensam databas för information över alla upphandlingar. Databasen ska vara gratis att använda, och som har en sådan databas kan tjäna som exempel på hur ett sådant system kan utformas. Systemet med pris- och löneomräkning av verksamhetsanslagen på statens budget måste utformas på ett mer rättvist sätt än . Den automatiska beräkningen av kompensationen för pris- och löneförändringar görs med ett s.k. produktivitetsavdrag som i sin tur beräknas utifrån produktivitetsutvecklingen inom den privata tjänstesektorn. Det krav på rationalisering i den statliga sektorn som detta leder till är orimligt och riskerar i praktiken att bidra till en successiv urholkning av de offentliga verksamheterna. Myndighetsutövning och rättssäkerhet är tjänster som produceras i den offentliga sektorn och som inte går att rationalisera på samma sätt som tjänster som produceras i den privata sektorn. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2013/14:155 Regeringens förvaltningspolitik.