· H101UbU12 · 2014-05-05 17:15:24 — När jag läste igenom det här betänkandet om skolväsendet igen inför debatten blev jag nästan lite full i skratt. Det var några faktum som plötsligt blev väldigt övertydliga.Det första var hur kopieringsmaskinerna har gått varma. Jag tänker på alla fina formuleringar om skolforskningsinstitut, minskad administration för lärare, tioårig grundskola, en it-strategi för skolan eller rättvisare resursfördelningssystem. I och för sig är det bara bra att regeringen anammar så många av våra förslag. Vi har fler förslag som ni gärna får anamma, och det behövs onekligen en större samsyn i den övergripande utbildningspolitiken så att spelreglerna blir tydliga och förutsägbara.Det andra som framstår tydligt är att vi lever med en minoritetsregering där SD faktiskt utgör en del av regeringsunderlaget genom att stödja regeringens förslag. Men när SD råkar ställa sig bakom våra förslag faller ju regeringens, och vi har flera exempel på det i det här betänkandet. Detta är ju extra skrattretande just nu eftersom alla alliansföreträdare i debatt efter debatt på alla möjliga nivåer försöker få det att framstå som att en röst på S är en osäker röst där man inte vet vad man får eftersom något av de andra partierna som kan tänkas stödja S kanske tycker annorlunda i några olika detaljer. Det kommer alltså från alliansföreträdare som är helt beroende av SD och inte ens vet hur många av dagens allianspartier som finns kvar i . En röst i allmänna val, oavsett parti, är i någon bemärkelse alltid en osäker röst. Det är en av demokratins spelregler och ett sätt att respektera väljare och att makten faktiskt utgår från folket i det här landet.Det tredje som fick mig att dra lite grann på smilbanden är den röra som råder i skolsektorn. Om man ser tillbaka har skolor startat, köpts upp, konkat och slagit igen. De lärare som inte hade rätt till lärarlegitimation i går har det . Alla de uppföljnings- och mätinstrument som själv har infört, tävlar han nu med oss om att rensa upp bland. Det är smått absurt faktiskt.Men, herr talman, sedan stockar sig faktiskt skrattet i halsen. För det som skulle vara komiskt om det var pjäser som hoppade hit och dit på en spelplan med föränderliga och oförutsägbara regler är faktiskt inte ett dugg kul när man tänker på vilka det är som drabbas och att det inte är spelpjäser utan människor - elever, föräldrar, lärare, annan personal i skolan, på myndigheter och på landets lärosäten. Det är människor som till råga på allt är helt avgörande för vårt lands framtida välstånd och konkurrenskraft.För det är inte bara ordning och reda i själva klassrummet som skolan behöver. Det behövs också ordning och reda i skolväsendet. Om vi ska kunna skapa en modern kunskapsskola där kvalitet och kreativitet står i centrum och där alla skolor är bra skolor måste vi vända dagens utveckling. Vi måste göra det genom mer tid för varje elev, genom tidiga insatser, ökad likvärdighet och genom att investera i lärare, som vi till exempel gör genom vår lärarmiljard.Men det krävs också en långsiktig och förutsägbar skolpolitik som inte bygger på marknadstänkande. Ett barn som går i skolan kan ha oturen att få uppleva fyra olika regeringar med olika skolpolitik bara under sin skoltid. I dagens skolsystem kan man också ha oturen att välja en skola som man inte vet om den finns kvar från till en annan eller en förskola där man bokstavligen får leva på knäckebröd och sallad. Föräldrar får sitta och oroa sig på sina arbetsplatser för att barnen inte får i sig tillräckligt mycket näring. Det är verkligen inte värdigt en välfärdsstat.Även lärarna drabbas av den här otydligheten. Ta bara legitimationsreformen som exempel. Reglerna ändras , och lärare som borde vara behöriga blir inte det medan vissa plötsligt blir behöriga i ett gäng ämnen som de aldrig har undervisat i, och så kanske rektorerna planerar deras arbetstid utifrån detta. För att inte tala om all fortbildningstid som går åt till att sätta sig in i de ständigt förändrade reglerna, all administration och alla åtgärdsprogram. Det är tid som skulle kunna ha använts till uppföljning och utveckling av den egna och kollegernas undervisning, vilket vi vet är något av det viktigaste för hög måluppfyllelse.Sedan har vi allt arbete som läggs ned på våra myndigheter, på lärarhögskolorna, på landets kommunala utbildningskontor och bland alla skolledare. De är faktiskt alla hjältar som lyckas bedriva en så pass bra verksamhet som man ser att de gör under de här råddiga förutsättningarna.Herr talman! En sådan här röra i skolväsendet uppstår när man tror att skolan är en marknad, vilken som helst, och när man inför varje ny skolreform skjuter från höften. Det vill vi komma till rätta med. Vi kan naturligtvis inte lova att den negativa kunskapsutvecklingen kommer att avstanna efter eller med som statsminister. Men det vi kan lova är att vi kommer att sträva efter en utbildningspolitik som ger arbetsro och är förankrad i forskning och beprövad erfarenhet. Vi är beredda att ta ett långsiktigt ansvar för svensk skola, också om det kräver blocköverskridande överenskommelser.De viktigaste punkterna för att förverkliga detta är följande: Ett nationellt ansvar för kunskapsuppföljning och resursfördelning. En organisation som tar fram systematiska forskningsöversikter kring lärande men också stöttar i att omsätta detta i praktiken genom ett verksamhetsnära perspektiv och nära samarbete med landets lärosäten, skolverk och skolinspektion, huvudmän och professionen. En förändring i skollagen så att resurser fördelas efter behov i landets kommuner. Ett modernare regelverk för fristående skolor som gör det lättare att välja utifrån kunskap och öppna jämförelser där sådant som lärartäthet och antal behöriga lärare framgår, där syftet med verksamheten är att bedriva god utbildning i stället för att få så hög avkastning som möjligt och där kommunerna får ett avgörande inflytande över etableringar så att inte eleverna plötsligt står där på en överetablerad marknad och upptäcker att de inte längre har någon skola att gå till eftersom skolan inte hade någon långsiktig plan för verksamheten.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till våra reservationer nr 1 och nr 6. Det gör jag alltså för tids vinnande. Jag står naturligtvis bakom samtliga våra S-reservationer. Svensk skola är i kraftig gungning. Ännu en PISA-undersökning offentliggjordes , och än en gång var resultatet nedslående för svensk del. Ämnet var digital problemlösning, vilket är ett ämne som många trodde att vi kanske skulle prestera bättre i, eftersom vi hade så dåliga resultat i de andra, men även här sjönk vi.Att ständigt lägga fokus på vem som bär skulden för elevernas sjunkande resultat är tämligen meningslöst, även så här inför ett val. I stället tycker jag att vi bör fokusera på vad som behöver göras i svensk skola, för någonting kraftfullt måste verkligen göras. Jag vet att det har gjorts en hel del, och jag vet också att argumenten är att det ännu inte fått någon större genomslagskraft. Men ordning och reda, arbetsro, arbetsmiljö med mera har en stor och betydande roll, och här tycker jag inte att man har gjort förändringar i någon större utsträckning.Vad vi menar behöver göras är att förändra huvudmannaskapet så att staten tar huvudansvaret för styrningen av den svenska skolan. Att kommunaliseringen inte bidragit till att vi höjt oss i internationella undersökningar är i princip varenda forskare övertygad om. Vi har också fått svart på vitt på det. Med staten som huvudman får vi en mer genomtänkt och enhetlig styrning, och vi får en mer jämlik skola. Dessutom är det ofta på statlig nivå som kompetensen finns och kanske inte ute i kommunerna. Att enbart förändra huvudmannaskapet löser såklart inte problemet, och det är inte ensamt lösningen.Herr talman! Det är svårt för de flesta människor att erkänna misstag. Men för att tala klarspråk var kommunaliseringen ett misstag. I praktiken blir det aldrig en renodlad statlig eller skola, utan ansvaret har alltid varit delat mellan stat och kommun. Det är bara tyngdpunkten som skiftat. Vi, tillsammans med flera forskare och sakkunniga på området, är för att återigen skjuta över tyngdpunkten till en statlig nivå.En av de saker som pekar på som ett problem i svensk skola, även i jämförelse med övriga jämförbara länder, är att vi har sämre ordning och att stöket har blivit värre. Om man inte tror att detta påverkar resultaten negativt i en alldeles för hög grad är man naiv.Herr talman! och är arbetsplatsen för oss riksdagsledamöter som sitter här. Skolan är precis på samma sätt en arbetsplats för elever och lärare. Riksdagsledamöterna vill kunna gå till jobbet och känna trygghet och arbetsro. Vi vill inte gå till jobbet och ha en klump i magen . Precis på samma sätt är det för både lärare och elever. De ska kunna gå till sin arbetsplats utan att behöva känna rädsla eller oro för vad dagen ska innebära för dem.En åtgärd bland många andra är att inrätta jourklasser för elever som behöver extra tillsyn och lite striktare ramar för en . Möjligen kan detta verka stigmatiserande för de elever som flyttas, men vi står inför problemet att hela blir stigmatiserat med en misslyckad skolpolitik.Vi måste kraftfullt arbeta mot mobbning av elever och oacceptabelt beteende mot lärarna i skolan. Gränserna för vad vi kan acceptera i ett klassrum måste vara glasklara, både när det gäller bemötandet mot läraren och mot kamraterna. Ingen tror förmodligen att denna åtgärd ensam räcker till för att skapa studiero, men det är en viktig pusselbit för att elever som fallit ur ramarna ska få en chans att komma på rätt spår och för att elever som verkligen vill studera ska kunna göra bra ifrån sig i skolan och få ett lugnt och trivsamt klassrumsklimat.Det finns alltid en grundproblematik när det gäller varför elever är bråkiga och stökiga. Det handlar om att ha kunskap och tid för att få reda på varför och komma till rätta med problemet. Jag menar att bristande ordning och reda i grunden inte är ett skolproblem utan att det är en återspegling av det övriga samhället. Vuxna inom skolan och utanför skolan måste alla dra åt samma håll om vi ska komma till rätta med de ordningsproblem som till och med skymtade fram i den senaste PISA-undersökningen. Samarbetet mellan skola och föräldrar måste förbättras, och föräldrarnas ansvar för sina barn måste kraftigare poängteras. Det kan tyckas lätt att få föräldrarna intresserade av sitt barns skolgång och uppförande i skolan, men i dagens stressade samhälle är lärarna nöjda och glada om föräldrarna ens kommer till föräldramötena.Herr talman! Jag noterar att regeringen anslutit sig till vårt förslag om betyg från årskurs 4. Det är en bra åtgärd, för man kan tidigare se vilka elever som inte riktigt hänger med i undervisningen och ge bra och tydlig information till både föräldrar och elever. Detta bäddar såklart också för att kunna sätta in extra åtgärder tidigare, vilket är avgörande både för eleven och för skolresultatet.I har nästan en åttondel av eleverna ett riktat särskilt stöd i skolan. I handlar det om . Men ligger också i topp i PISA-mätningarna, och det gör inte . sätt att tidigt sätta in stöd till de elever som behöver det har lyfts fram som en bidragande orsak till landets starka kunskapsresultat.Orsakerna till det svenska raset i PISA-undersökningarna är säkerligen många, och friskolereformens del i det hela har ibland diskuterats. Alla delar av friskolesystemet har inte varit lyckosamma för våra skolor. Även om orsakerna säkert är flera måste vi våga och kunna se obehagliga fakta i vitögat. Det är bättre att erkänna uppenbara misstag och rätta till dem än att bortförklara dem och fortsätta med dålig skolpolitik. har en rad förslag för att komma till rätta med uppenbara brister i skolsystemet. Vi menar fortfarande att intentionerna med friskolereformen var i grunden bra, och dem har vi ställt oss bakom. Det är snarare utvecklingen som vi är kritiska mot. Vi menar att det måste ställas större krav för att få starta friskolor än vad som görs . Vi är inte emot friskolor som princip, men vi måste se till helheten. Vi förordar, som vi har sagt tidigare, att det för att en friskola ska kunna starta ska finnas ett påvisbart behov av den utbildning som en friskola avser att starta, till exempel en viss pedagogisk profil eller språkskola.Det kan inte vara rimligt att en friskola startar i en kommun där elevunderlaget redan är sviktande och kanske inte räcker till för vare sig den kommunala skolan eller för den nyetablerade friskolan. Följden blir att båda skolorna får svårt att klara av sitt uppdrag, att utbilda elever på bästa sätt. Den utveckling som har skett gällande friskolor har snarare blivit osund konkurrens än kvalitetshöjande. Vi menar att en kommun där det redan finns bristande elevunderlag måste kunna lägga in ett kommunalt veto mot en ny friskoleetablering.Herr talman! Till viss del är friskolorna här för att stanna. Då måste vi också ha någon slags ordning, även i skolvärlden. Vi kan inte ha två olika system som motverkar varandra, till nackdel för både skattebetalare och elever. Likaså anser vi att de vinster som genereras från friskolor ska återinvesteras i skolan och inte sättas in på konton belägna på någon varm semesterö. Pengarna till skolan är rena skattemedel och ska också användas för våra barns utbildning, ingenting annat. Att dessa skattepengar slussas ut ur landet är alldeles oacceptabelt. Vi har en fri marknad för riskkapitalbolag och andra bolag. Jag menar att de får arbeta på den marknaden, inte inom skolsystemet.Skolan har ett demokratiuppdrag som är klart och tydligt formulerat i läroplanen. Det är av största vikt att eleverna i svensk skola lär sig vad äkta demokrati innebär: att få ha en avvikande åsikt och framföra den även om kanske både läraren och kamraterna är av en annan åsikt. Elevkårsarbetet är nog så viktigt, men demokratin prövas först när du möter någon med avvikande mening, inte när du möter en meningsfrände. Här menar vi att skolan och andra myndigheter har missat lite av sin demokratigärning.Som jag sa innan är skolan elevernas och lärarnas arbetsplats. Arbetsmiljön är viktig på alla arbetsplatser och även på skolan. Många skolor lider av eftersatt underhåll, katastrofal akustik, dålig ventilation, mögel och smuts med mera. Det är av yttersta vikt att arbetsmiljön förbättras för både lärare och elever i de skolor som inte uppfyller grundläggande krav på arbetsmiljö. vill vi därför, tillsammans med kommunerna, satsa 2,5 miljarder för att göra en ordentlig upprustning av landets skolor. Vi anser nämligen att det är en del i detta.Herr talman! All undervisning ska vila på vetenskaplig grund eller beprövad erfarenhet enligt skollagen. Ändå finns det områden där detta inte verkar gälla, nämligen genuspedagogik. Vi inför genuspedagogik och genuspiloter i förskola och skola utan att egentligen ta reda på vilken vetenskaplig grund detta vilar på. Vi vet inte heller vilka effekter det skulle kunna få på vårt uppväxande släkte. Är det av godo eller av ondo? Ingen av dem som förespråkar genuspedagogik verkar förespråka att det följs upp eller utvärderas. Det verkar mer vara ett politiskt projekt där fakta och vetenskap får stå tillbaka eller åtminstone anses mindre viktigt. Vi vill avskaffa genuspiloterna och låta barn vara barn och ta de roller de själva väljer.Herr talman! Jag står givetvis bakom alla våra reservationer men väljer att yrka bifall till reservation 3, 17, 60 och 62. Jag vill först passa på att önska snar bättring eftersom han tyvärr var tvungen att ganska sent tacka nej till debatten. Vi är glada för att deltar i stället.Vi moderater vill att alla ska ges möjlighet att lyckas. Vi tror att de grundläggande kunskaper och färdigheter som har till uppgift att förmedla lägger fundamentet till ett liv i lärande. Därför är vår stora uppgift och vårt mål att återupprätta den svenska kunskapsskolan. Vartenda barn ska ses och få hjälp efter sina behov i den svenska skolan. Att lära sig läsa är grunden för att klara även andra ämnen. Därför ska större kraft läggas på tidiga insatser. Inget barn ska passera första klass utan att man har ordentlig koll på barnets läsnivå. Om denna inte är tillfredsställande ska resurser ges som ger förutsättningar för att bli en god läsare med god läsförståelse. Alla barn ska få en bra start i livet.Vi vet att tidiga insatser ger mycket mer än sena. Det är inget otroligt anmärkningsvärt över detta även om vi kan stödja oss mot en stor kunskap som bekräftar påståendet. Detta är dock inget faktum som har förändrat sig. Därför är det konstigt att den svenska skolan har valt att ge insatser under elevens allra sista skolår, inte sällan efter chocken från betygspapperet i årskurs 8. Tydlighet har inte varit den svenska skolans allra starkaste sida, men just tydlighet betyder oerhört mycket för eleven som arbetar och gör sina dagliga insatser i skolan.Herr talman! Tydlighet är inte heller oppositionens starka sida. Man kan fråga sig om tillståndet i svensk skola kanske har ett samband med just detta. Men valtider kräver tydlighet. Alternativen för människor måste bli tydliga. Det är inte bara valtider som kräver tydlighet. Det är framför allt våra barn, våra elever och våra studenter som förtjänar denna tydlighet. Vilken skola ska de gå till efter valet ? Är det en skola som kommer att ge dem förutsättningar för ett liv där livschanserna är utjämnade och valmöjligheterna i livet står öppna? Är det en skola som är tydlig med att alla barn ska lyckas och att de ska få göra det utifrån sina egna förutsättningar och behov? Det innebär att som tycker att matte är svårt får extra hjälp med att hitta rätt och känna sig trygg med detta ämne men också att som tycker att matte är lätt som en plätt får extra hjälp för att hitta sina utmaningar och fortsätta tycka att matte är roligt. Vi får inte tappa någon elev längs vägen, inte heller de riktigt duktiga eleverna som kanske har fått en alldeles speciell begåvning. Det är en grupp som ofta glömts bort men som också måste få utvecklas och blomstra. Är det den skolan de ska gå till, eller är det en skola höljd i dunkel - ett alternativ som inte går att skönja eftersom det inte finns? Det handlar om tre partier med helt olika dagordningar och som på flera punkter tycks peka i rakt motsatt riktning. Till detta kommer en helt ofinansierad verksamhet för dessa tre partier. De har inte presenterat ett enda gemensamt finansierat förslag. De går till val på att man inte behöver det - inte behöver det! Det är i grunden djupt anmärkningsvärt. Och detta kommer från partier som säger sig vara villiga att ta ansvar för skolans fortsatta framtid. Viljan må finnas, herr talman, men sannerligen inte förmågan. Och det borde oroa alla väljare. Dessa tre partier har nämligen inte samma agenda när det gäller den svenska skolan.Herr talman! Det gläder mig att Socialdemokraterna på många stora och avgörande områden inom skolan delar Alliansens kunskapssyn. Vi har många förslag som är snarlika och som överensstämmer när det gäller analysen om vägen framåt. Det är i grunden till gagn för skolan i . Vi behöver en långsiktig politik där de ansvarstagande partierna i samarbetar för att våra barn ska nå ett bättre kunskapsresultat och därmed ha möjlighet till en bättre framtid. Det gynnar såväl de enskilda personerna som vårt land.Ett litet land som är beroende av en kunnig och välutbildad befolkning. Men vad måste Socialdemokraterna ge upp i händelse av förhandling med och ? Det är partier som inte vill ha betyg, som inte vill ha tydlighet och som i grunden inte står för en stärkt kunskapssyn. Är det välkommen tillbaka för svensk flumskola som vi har att se fram emot, eller - ursäkta - snarare fasa för? Eller vad är det som kommer att hända?Nationella prov som ger en fingervisning om hur kunskapsnivån ser ut redan i årskurs 3 och som säkerställer en nationell likvärdighet, ska de försvinna? och tydliga betyg som ges från årskurs 6, kommer betygen att försvinna? och är direkt betygsfientliga. Det är två partier av tre. Är det inte rimligt att vi får veta vad den gemensamma skolagendan blir om får bestämma ihop med Vänstern, och dessa två sedan ska förhandla med Socialdemokraterna?Herr talman! Alliansen är tydlig. Vi har ett tydligt uppdrag. Vi menar att alla barn har rätt att förvänta sig att skolan gör allt för att de ska få uppleva att de lyckas. Därför har alliansregeringen bland annat tillsett att vi åter utbildar speciallärare, och vi har ökat på utbildningen med fler utbildningsplatser i vårpropositionen. Denna utbildning togs bort av den tidigare socialdemokratiska regeringen. Framöver vill vi utbilda ytterligare 3 000 speciallärare, och det är finansierat krona för krona.Vi är nämligen överens. Det skapar styrka, och det skapar stabilitet. Det skapar trygghet. Det är slut med experiment på lärarhögskolor och i klassrum. Ja, inte på kemin och annan genomtänkt kreativ verksamhet förstås, men är det forskning och beprövad erfarenhet som gäller vid utbildning av lärare, såväl vid grundutbildning som vid fortbildning. är det undervisning i klassrummen som grundar sig på vetenskap och forskning som gäller. All forskning och de utvärderingar som finns ger vid handen att det är det som ger de goda resultaten.Den viktigaste delen i alla de satsningar som sker för ökad måluppfyllelse och en bättre framtid för våra barn är det vi investerar i våra lärare. Ingen person är mer central i byggandet av en kunskapsskola än just läraren. Därför satsar alliansregeringen stora resurser på lärarna. Det finns nu en ny lärarutbildning. Vi har satsat på kompetensutveckling för lärarna på en rad olika sätt; där kan vi nämna Lärarlyftet, Mattelyftet, Rektorslyftet, legitimationsreformen och mycket mer.Vi inför karriärtjänster där särskilt duktiga lärare får mer och lektorer får 10 000. byggs reformen ut till att omfatta 15 000 lärare och sedan vidare mot att omfatta 17 000. Denna reform har fantastiska förutsättningar att såväl höja lärarnas status som att utgöra en enorm skjuts framåt vad gäller skolutveckling. Det ska löna sig att vara en duktig pedagog i . Frågan om höjd lön för lärare är viktig, och den måste fortsätta att drivas.Herr talman! Den vårproposition som presenterades har en stor tonvikt på utbildning. Utbildning är viktigt för individen men också för samhället och för landet. Där finns en stor satsning på förskolan med satsningar på kvalitetspengar till bland annat mindre barngrupper, högre lärartäthet och kompetensutveckling.I vårpropositionen finns vidare satsningar på en tioårig grundskola med skolstart där förskoleklassen görs till årskurs 1 och blir en del av den obligatoriska . går den absoluta majoriteten sexåringar i förskoleklass, men vi gör förskoleklassen till en del av för att den ska omfattas av skollagen och rättigheten till tidiga resurser för alla. Vi hoppas på detta sätt nå de barn som behöver det allra mest och sätta ett tidigt fokus på lärandet.Vi ger de elever som inte klarat måluppfyllelsen i sista årskursen möjligheten att få ett extra år för att klara detta. Utformningen av en obligatorisk sommarskola ska också utredas. Min fromma förhoppning är att med riktigt bra resurser tidigt i skolan ska de två sista resurserna i allt mindre utsträckning behövas.Jag tror starkt på de tidiga insatserna. Därför är Lågstadielyftet en viktig satsning. Det handlar om att utbilda fler duktiga lågstadielärare och genom mindre klasser satsa på högre kvalitet i elevernas utbildning. Det handlar om ett statsbidrag på 2 miljarder för att höja kvaliteten på undervisningen i lågstadiet. Positivt är att det, liksom kvalitetspengarna i förskolan, är utformat så att det ska svara mot de lokala behoven.