bet · H101AU7 · 2014-03-26 00:00:00 — Partiet framhåller att arbetsvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen innebär att det är mycket svårt för deltids- och visstidsanställda att kvalificera sig för ersättning. Eftersom kvinnor är överrepresenterade bland både deltidsarbetande och visstidsanställda är detta snäva arbetsvillkor strukturellt diskriminerande mot kvinnor. Utgångspunkten vid en översyn av arbetsvillkoret bör vara att utformningen ska vara så generös att det finns marginaler för sjukfrånvaro även för deltidsarbetande och visstidsanställda och att en strukturell diskriminering av kvinnor undviks (yrkande 8). Partiet anser att en översyn av medlemsvillkoret bör utgå från att den tid som en sökande måste ha varit medlem i en a-kassa inte får vara så kort att det lönar sig att stå utanför försäkringen till dess en uppsägning är ett faktum, men att medlemsvillkoret inte heller ska utestänga unga, som sällan erbjuds mer än korta visstidsanställningar, från möjligheten till inkomstrelaterad ersättning (yrkande 9). När det gäller den överhoppningsbara tiden anser partiet att det är svårt att finna övertygande skäl till att en person som har varit föräldraledig eller heltidsstuderande ska anses ha mindre arbetsmarknadsanknytning än en person som har varit sjuk eller följt med maka, make eller sambo under dennes utlandstjänstgöring. Partiet menar att begränsningen av den överhoppningsbara tiden bör tas bort permanent alternativt vara densamma för alla typer av överhoppningsbar tid (yrkande 10). anser också att reglerna i bygger på att studier är något som bedrivs i ungdomen, före inträdet på arbetsmarknaden. anser att tid med studier i ökad utsträckning bör vara överhoppningsbar tid och att reglerna i bör utformas för att premiera, inte som försvåra, livslångt lärande (yrkande 11). Partiet anser att kravet på att söka lämpligt arbete i hela är tufft, men att kravet att ta arbete utomlands är fullständigt orimligt. En särskild fråga i sammanhanget är om arbete i försvaret ska betraktas som lämpligt arbete. Arbetsförmedlingen och Försvarsmakten har kommit överens om att ingen ska anvisas arbete i försvaret. Det är dock, enligt partiets mening, inte lämpligt med en lösning som bara bygger på en överenskommelse mellan myndigheter, som kan ändras från den ena dagen till den andra. Regeringen bör därför ta initiativ till att i enlighet med vad som anförts föra in bestämmelser om arbete utomlands i allmänhet och inom Försvarsmakten i synnerhet i de föreskrifter som reglerar lämpligt arbete (yrkande 19). konstaterar att det saknas möjlighet att få ersättningsperioden förlängd . Partiet anser att det finns situationer då en förlängning är det mest rationella. Det är väsentligt att reglerna i arbetslöshetsförsäkringen är utformade så att de inte i praktiken sätter upp hinder för den enskilde mot att få en varaktig anställning efter arbetslösheten, och därför bör det i vissa situationer finnas möjlighet till ytterligare en ersättningsperiod (yrkande 20). I motion 2013/14:A249 av och (S) påtalas att personer som beviljats tre fjärdedels sjukersättning har svårt att hitta anställningar på och detta särskilt då de måste byta arbete. Reglerna i arbetslöshetsförsäkringen för denna grupp bör ses över. När det gäller villkoren för rätt till ersättning framförs ett antal förslag av bl.a. och . förordar i motion 2013/14:Sf264 att kravet för rätt till ersättning i försäkringen byts ut till ett inkomstkrav. Utskottet noterar att frågan har analyserats av den parlamentariska socialförsäkringsutredningen (SOU 2012:47) med utgångspunkt i de förslag som lämnades av (SOU 2011:40). Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen lämnade inte något förslag men undersökte ett antal möjliga handlingsstrategier. Utredningen drog bl.a. slutsatsen att en utgångspunkt lämpligen vore att ett inkomstvillkor – liksom dagens krav – bör ligga på den nivå som ungefär motsvarar ett halvtidsarbete. Ett tänkbart inkomstvillkor skulle enligt utredningens bedömning kunna vara att den sökande för att uppfylla villkoret ska ha minst 8 000–i inkomst per kalendermånad . Ett inkomstvillkor i denna storleksordning skulle leda till att de som arbetar för avtalsenlig lön skulle kvalificera sig för ersättning vid halvtidsarbete. Utredningen konstaterade att det för vissa grupper skulle bli enklare att kvalificera sig, medan andra grupper kunde antas få det svårare. Om arbetsvillkoret ersätts med ett inkomstvillkor vore det slutligen enligt utredningens mening rimligt att överväga att indexera ett sådant på årlig basis, för att kravet inte ska urholkas med inflationen. Betänkandet har remissbehandlats. Utskottet kan konstatera att den parlamentariska socialförsäkringsutredningen inte presenterade något författningsförslag, utan begränsade sig till att analysera tänkbara lösningar. Utskottet noterar också att denna analys baserade sig på förslag. Regeringen anförde emellertid i budgetpropositionen (Förslag till statens budget , finansplan och skattefrågor s. 484) att den inte anser det lämpligt att införa regler om månadsvisa kontrolluppgifter baserade på det föreliggande förslaget från och att den därför inte avser att lägga fram något sådant förslag. En eventuell fortsatt analys av ett inkomstvillkor skulle således behöva göras utifrån nya förutsättningar. Enligt utskottets bedömning är frågan om utformningen av arbetsvillkoret också av så stor principiell betydelse att den bör hanteras tillsammans med andra större frågor som den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har att överväga. När det gäller förslagen från kan utskottet konstatera att gemensamt för dessa är att partiet inte presenterar några uppskattningar av vilka kostnaderna skulle bli om förslagen genomfördes, än mindre några idéer om hur en finansiering skulle kunna ske. För de som engagerar sig i försäkringens utformning borde det vara känt att även till synes begränsade regeländringar till de försäkrades förmån vanligen medför betydande utgiftsökningar. Enligt utskottets mening bör förslag om förändringar i försäkringen också analyseras med avseende på hur de förhåller sig till det faktum att den ska vara en omställningsförsäkring. Någon sådan analys finns inte i motion. Utskottet gör bedömningen att allianspartiernas reformering av försäkringen har haft stöd i forskning, vilket också har varit ett viktigt skäl till att den har genomförts. Utskottet utesluter inte att justeringar kan vara befogade och följer med intresse arbetet i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen, men anser att grundprinciperna i regeringens reformer varit de rätta. Utskottet pekade vid föregående års behandling (bet. 2012/13:AU6) med anledning av ett yrkande från om att arbetssökande inte bör kunna anvisas arbete inom Försvarsmakten, på att regeringen tidigare gjort bedömningen (prop. 2011/12:115 s. 147) att en internationell arbetsskyldighet sannolikt ligger utanför vad som kan betraktas som ett lämpligt arbete. Regeringen konstaterade att det mot denna bakgrund inte var aktuellt att utreda en förändring av regelverket. Regeringen anförde att den noga kommer att följa frågan och förutsätter att Arbetsförmedlingen, IAF och andra berörda myndigheter håller regeringen informerad om utvecklingen på detta område. Utskottet kan med anledning av ett identiskt yrkande bland årets motioner konstatera att regeringen redan är uppmärksam på frågan och att något tillkännagivande inte är nödvändigt. I övrigt anser utskottet att den översyn av delar av försäkringens regelverk som görs inom ramen för den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete bör avvaktas innan förändringar av den typ som föreslås i motionerna kan övervägas. Med vad utskottet nu har anfört avstyrks motionerna 2013/14:Sf264 (MP) yrkande 5, 2013/14:A249 (S) och 2013/14:A331 (V) yrkandena 8–11, 19 och 20. Rätten att begränsa sitt arbetssökande och deltidsbegränsningen Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om rätten att begränsa sitt arbetssökande och om deltidsbegränsningen. Jämför reservationerna 7 (SD, V) och 8 (SD) samt särskilda yttrandena 2 (S), 3 (S), 4 (MP) och 5 (V). upphörde rätten för en arbetssökande att begränsa sitt sökområde till lämpliga arbeten inom sitt yrke och i närområdet (den s.k. 100-dagarsregeln). tillkännagav för regeringen vad utskottet anfört om att regeringen bör återkomma till med lagförslag som ger arbetslösa rätt att begränsa sitt arbetssökande (bet. 2010/11:AU9, rskr. 2010/11:279). gavs den parlamentariska socialförsäkringsutredningen genom tilläggsdirektiv (dir. 2012:90) bl.a. i uppdrag att se över reglerna om sökområde. Enligt 7 § förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring lämnas arbetslöshetsersättning under sammanlagt högst för veckor som en person utför eller deklarerar deltidsarbete (deltidsbegränsningen). Resterande ersättningsdagar i perioden får endast användas för veckor då personen inte utför eller deklarerar något arbete. Med deltidsarbete avses arbete som understiger personens arbetsutbud . Även en sökande som före arbetslösheten har kombinerat anställning på deltid om minst med att bedriva näringsverksamhet om högst i genomsnitt har enligt 5 e § rätt till arbetslöshetsersättning för det inkomstbortfall som uppstår när anställningen upphör. Deltidsbegränsningen gäller också denna rätt till ersättning. tillkännagav för regeringen vad utskottet har anfört om att regeringen bör se över arbetslöshetsförsäkringens regelverk i fråga om deltidsbegränsningen så att det inte diskriminerar deltidsarbetslösa och återkomma till i frågan (bet. 2010/11:AU9, rskr. 2010/11:279). gav regeringen den parlamentariska socialförsäkringsutredningen i tilläggsdirektiv (dir. 2012:90) bl.a. i uppdrag att se över reglerna om arbetslöshetsersättning under tid med deltidsarbete. framhåller i motion 2013/14:Sf203 yrkande 12 av m.fl. vikten av att genomföra beslutet om att ta bort 75-dagarsregeln i a-kassan. Partiet pekar på att en företagare som har haft en deltidsanställning och drivit sitt företag på deltid kan tvingas lägga ned sitt företag när rätten till ersättning från a-kassan upphör. Att väl fungerande företag riskerar att läggas ned är enligt partiet bara ytterligare ett exempel på hur illa den s.k. 75-dagarsregeln fungerar. Det är enligt partiet anmärkningsvärt att regeringen inte redan har återkommit med ett förslag då har fattat ett sådant beslut. Frågan berörs även i bl.a. motion 2013/14:A259 av och (S) om deltidsarbete och deltidsstämpling. Motionärerna framhåller att den som betalar till en försäkring har rätt att få ersättning när villkoren för försäkringen, nämligen arbetslöshet, uppfylls. (S) vill enligt motion 2013/14:A274 att man ser över gällande deltidsbegränsningar i a-kassereglerna och pekar särskilt på situationen för deltidsbrandmän. (S) menar att det för en deltidsarbetssökande ofta inte finns något alternativ till det deltidsarbete man har och yrkar i motion 2013/14:A347 på att regeringen skyndsamt bör återkomma till med förslag till beslut med anledning av det tillkännagivande som finns när det gäller deltidsbegränsningsreglerna. När det gäller lämpligt arbete konstaterar i motion 2013/14:A331 av m.fl. att regeringen i stället för att efterkomma tillkännagivande om att återinföra den s.k. 100-dagarsregeln har skickat frågan till den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Partiet anser dock att frågan brådskar och att ytterligare utredning inte är nödvändig. Regeringen bör därför , mot bakgrund av tidigare tillkännagivande, återkomma med lagförslag som ger arbetslösa rätt att begränsa sitt arbetssökande (yrkande 18). Utskottet kan konstatera att förslagen som framförs i motionerna från och – återinförande av den s.k. 100-dagarsregeln och borttagande av deltidsbegränsningen – är kopplade till två tidigare tillkännagivanden från . Utskottet gör liksom regeringen bedömningen att 100-dagarsregeln och deltidsbegränsningen har beröringspunkter sinsemellan och med andra frågor i försäkringen. Det kan därför, enligt utskottets mening, vara önskvärt att de två frågorna bereds i ett större sammanhang. Utskottet konstaterar att frågorna genom tilläggsdirektiv har gjorts till föremål för beredning i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. På så vis kommer viljeyttringar att kunna vägas in i det större sammanhang som utredningens översyn av försäkringen utgör. Utskottet noterar att publicerade granskningsrapporten av förändrade regler för deltidsarbetslösa (RiR 2014:5). Av granskningsrapporten framgår att gör bedömningen att intentionerna med förändringen av villkoren i arbetslöshetsförsäkringen för deltidsarbetslösa till viss del har infriats. Granskningen visar att övergång till heltidssysselsättning har ökat efter reformen för gruppen av deltidsarbetslösa och att reformen har medfört utgiftsminskningar i arbetslöshetsförsäkringen. visar granskningen att även övergången till heltidsarbetslöshet har ökat inom gruppen av deltidsarbetslösa samt att den beräknade utgiftsminskningen inte fullt ut har realiserats. rekommenderar regeringen att utvärdera effekter av beslutade arbetsmarknadsreformer både gällande sysselsättningseffekter och utgiftsminskningar, särskilt när beräkningsunderlagen är osäkra. anser också att regeringen bör informera fortlöpande om avvikelser från tidigare beräkningar i statsbudgeten. efterfrågar slutligen att Arbetsförmedlingen ges i uppdrag att rikta insatser för deltidsarbetslösa, särskilt för arbetssökande med korta deltider. Utskottet förutsätter att de iakttagelser som granskningen gett upphov till uppmärksammas i det vidare arbetet i och – i de delar som berörs – i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Sammanfattningsvis anser utskottet att de två frågorna om 100-dagarsregeln och deltidsbegränsningen med fördel bör kunna ges en ändamålsenlig beredning inom ramen för den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete. Därmed är det inte nödvändigt för att göra något ytterligare uttalande, och motionerna 2013/14:Sf203 (MP) yrkande 12 och 2013/14:A331 (V) yrkande 18 kan avslås av . Även motionerna 2013/14:A259 (S), 2013/14:A274 (S) och 2013/14:A347 (S) kan avslås med det anförda. Icke-diskriminerande regelverk, m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ett enklare och mer icke-diskriminerande regelverk. Jämför reservationerna 9 (S) och 10 (V). Enligt 23 b § utgör normalarbetstiden som huvudregel den genomsnittliga arbetstiden under den sökandes ramtid, som normalt är . Ytterligare reglering av normalarbetstiden finns i 23 c‒f §§. Den inkomstrelaterade ersättningen bestäms enligt 25 § andra stycket utifrån sökandens dagsförtjänst, normalarbetstid och det högsta respektive lägsta belopp som regeringen fastställer, om inte annat följer av lagen. Med dagsförtjänst avses enligt huvudregeln i 25 a § första stycket 1/5 av den veckoinkomst eller, i fråga om sökande med månadslön, 1/22 av den månadsinkomst som den sökande haft . Bestämmelser om beräkningen av dagsförtjänsten för företagare finns i 37 och 37 a §§. Enligt 27 § lämnas på grund av förvärvsarbete dagpenning till sökande som har tillerkänts allmän ålderspension eller annan pension av den sökandes dagsförtjänst med den begränsning som följer av 25 § andra stycket. Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen överlämnade betänkandet Pensionärers och förtroendevaldas ersättningsrätt i arbetslöshetsförsäkringen (SOU 2013:64). Kommitténs förslag innebär bl.a. att samordningen av pension och arbetslöshetsersättning görs enligt en befintlig samordningsregel i arbetslöshetsförsäkringen och att ett återkallat pensionsuttag får genomslag även i arbetslöshetsförsäkringen så att den sökande i stället kan uppbära full arbetslöshetsersättning. Som nämnts ovan lämnas ersättning enligt 22 § under längst (ersättningsperiod). Till en sökande som dag 300 i ersättningsperioden är förälder till barn lämnas dock ersättning under längst . framför i motion 2013/14:A331 av m.fl. ett antal förslag till ändringar i försäkringens regelverk som enligt partiet ska göra det mindre diskriminerande och enklare. Med dagens regler beräknas normalarbetstiden på den genomsnittliga arbetstiden under en ramtid av . Det är enligt mening en orimlig ordning i en situation då olika visstidsanställningar har blivit allt vanligare. Normalarbetstiden bör beräknas så att den inte diskriminerar deltids- och visstidsanställda (yrkande 12). Beräkningen av normalinkomst och normalarbetstid bör också förenklas (yrkande 13). Normal frånvaro ska inte behöva utredas av arbetslöshetskassan. konstaterar att pensionsavdrag från en dagpenning som är av normalinkomsten görs för den som har förtida uttag av pension. Omräkningen till slår hårt mot dem som tar ut en låg andel av pensionen (t.ex. premiepension) och har en låg normalinkomst. Pensionsavdrag bör göras utan omräkning av dagpenningen, och inget pensionsavdrag bör göras för den som blivit beviljad förtida uttag men inte tar ut pension (yrkande 16). Slutligen anser , med hänvisning bl.a. till reglerna om ersättningsperiodens längd, att arbetslöshetsförsäkringen inte ska vara utformad så att den diskriminerar unga och att arbetslöshetsförsäkringen ska vara neutral i förhållande till ålder och familjesituation (yrkande 17). I motion 2013/14:A388 av m.fl. (S) yrkande 4 förespråkas en icke-diskriminerande arbetslöshetsförsäkring. Höga avgifter och tuffare inträdesvillkor drabbar unga särskilt hårt. För dem som trots allt är med och betalar lika mycket som alla andra gäller andra och sämre regler. och en enskild motionär föreslår ett antal regelförändringar som de anser skulle medföra en förenklad och mindre diskriminerande utformning av försäkringen. Utskottet kan på ett principiellt plan ställa sig bakom dessa ambitioner, men anser att motionärerna i utformningen av sina förslag bortser från andra viktiga syften med försäkringen. Enligt utskottets mening ska arbetslöshetsförsäkringen vara en omställningsförsäkring, inte en långvarig försörjningsform. Försäkringen måste också utformas så att den stimulerar arbetssökande att även ta kortare arbeten. Förenklingsambitioner i regelverket kan inte föras så långt att de skapar godtycke genom en alltför schabloniserad ersättning som inte på ett rättvist sätt avspeglar skillnader i arbetshistoria mellan olika ersättningstagare. Slutligen anser utskottet att de mindre avsteg från en strikt likabehandling som finns i arbetslöshetsförsäkringens regelverk inte kan betecknas som diskriminerande utan tvärtom är väl motiverade av faktorer som ungdomars kortare arbetslöshetstider och föräldrars försörjningsansvar för sina barn. När det särskilt gäller frågan om pensionsavdrag som tar upp i motion 2013/14:A331 yrkande 16 delar utskottet vissa av de farhågor som diskuteras i motionen. Utskottet vill därför ta tillfället i akt att uppmärksamma på att den parlamentariska socialförsäkringsutredningen lämnade ett förslag som syftar till att åtgärda de svårigheter som finns i samordningen av pensionsuttag och ersättning från försäkringen (SOU 2013:64). Utredningens förslag innebär att samordningen av pension och arbetslöshetsersättning görs enligt en befintlig samordningsregel i arbetslöshetsförsäkringen. Enligt nuvarande bestämmelse får dagpenning lämnas med högst skillnaden mellan det högsta belopp som får lämnas enligt bestämmelserna i försäkringen och den ersättning som sökande får fortlöpande från någon annan än arbetslöshetskassan med anledning av arbetslöshet. Att använda denna bestämmelse även för samordningen av pension innebär ett enklare regelverk och att det blir lättare för den enskilde att förutse konsekvenserna av ett pensionsuttag i arbetslöshetsförsäkringen. Vidare innebär förslagen att ett återkallat pensionsuttag får genomslag även i arbetslöshetsförsäkringen så att den sökande i stället kan få full arbetslöshetsersättning. Utöver detta föreslås en bestämmelse om att arbetslöshetskassorna ska få ta del av uppgifter om tjänstepension från . Förslagen innebär enligt utredningens bedömning mer generösa och flexibla regler än dagens pensionsregler i arbetslöshetsförsäkringen. Förslaget har remitterats, och remisstiden går ut . Utskottet ser inget skäl för att ta något särskilt initiativ med anledning av motionsyrkandena, varför motionerna 2013/14:A331 (V) yrkandena 12, 13, 16 och 17 samt 2013/14:A388 (S) yrkande 4 avstyrks. Företagares villkor och regler om bisyssla i försäkringen Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om företagares villkor och regler om bisyssla i arbetslöshetsförsäkringen. Jämför reservationerna 11 (MP) och 12 (V). Definitionen av en företagare i ALF:s mening ges i 34 § där det sägs att det är en fysisk person som bedriver sådan näringsverksamhet som avses i 13 kap. 1 § första stycket inkomstskattelagen (1999:1229), och som han eller hon personligen utför arbete i och har ett väsentligt inflytande över. Enligt inkomstskattelagen är det endast företagsledande makar som anses bedriva näringsverksamhet. Konsekvensen av definitionen av företagare i blir därför att medhjälpande makar inte är att betrakta som företagare i ALF:s mening. Av Utredningen om trygghetssystemen för företagares betänkande SOU 2008:89 framgår att medhjälpande make eller maka i en enskild näringsverksamhet, som inte redovisat inkomst från denna verksamhet på grund av att näringsverksamheten visat skattemässigt underskott anses – trots att arbete utförts – enligt dagens regler inte uppfylla arbetsvillkoret i 12‒15 §§ , varför rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen inte finns. Utredningen föreslog en ny bestämmelse i som skulle ge rätt till ersättning för denna grupp. Grundvillkoret i 9 § anger den lägsta arbetsförmågan till för rätt till arbetslöshetsersättning. Enligt 27 kap. 2 § socialförsäkringsbalken har en försäkrad rätt till sjukpenning vid sjukdom som sätter ned hans eller hennes arbetsförmåga med minst en fjärdedel (dvs. av en normalarbetstid ). Av 4 § framgår att sjukpenning lämnas som hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels förmån enligt de beräkningsgrunder som anges i 45 §. En sökande ska enligt 43 b § 1 stängas av från rätt till ersättning i om han eller hon utan giltig anledning lämnat sitt arbete. Enligt 39 § avses med bisyssla sådant arbete i anställning eller näringsverksamhet som den sökande före arbetslöshetens inträde utfört vid sidan av sin heltidssysselsättning. anser enligt motion 2013/14:Sf203 av m.fl. att entreprenörer förtjänar ett robustare och tryggare trygghetssystem. Inte minst många kvinnor upplever att riskerna med att starta företag är för stora. Partiet vill se en ökad trygghet för medhjälpande make, maka eller sambo (yrkande 6). Därför föreslås att egenföretagares medhjälpande makes eller makas arbetade tid ska beaktas, dvs. klassas som tid med förvärvsarbete i förhållande till arbetsvillkoret i , även om arbetet utförts i en enskild näringsverksamhet som visat underskott, vilket inte är fördelat på maken eller makan. Avsikten är att associationsform inte ska vara avgörande för rätten till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. vill vidare ge egenföretagare rätt till a-kasseersättning om ansökan om sjukpenning avslås (yrkande 9), så som andra som har gått från sjukförsäkring till arbetssökande, förutsatt att alla övriga villkor uppfylls. vill även utreda möjligheten att minska antalet avstängningsdagar m.m. när företagets verksamhet upphör (yrkande 10). Partiet menar att man bör överväga att sänka antalet avstängningsdagar från 45 till exempelvis 20, då man som företagare redan har ökad risk. Man bör också utreda vad som räknas som giltiga skäl och som rimlig försörjning. vill slutligen enligt m.fl. i motion 2013/14:N210 yrkande 22 att en anställd i ett socialt företag ska få a-kassa vid arbetslöshet även om den anställde sitter i styrelsen eller tecknar företagets firma. Även om det enligt partiet signalerats om en ny praxis finns ännu exempel på arbetslösa som nekats a-kassa på grund av uppdrag i sociala företag.