bet · H101SoU10 · 2014-03-05 00:00:00 — Genom redovisning och analys av könsskillnader inom hälso- och sjukvården har förutsättningarna förbättrats för att kunna vidta de åtgärder som behövs för att ett jämställdhetsperspektiv verkligen ska genomsyra hälso- och sjukvården. Ett bättre kunskapsunderlag och fortsatt uppmärksamhet är viktigt för att nå ännu bättre resultat. Utskottet konstaterar att har lyft fram jämställdhet och jämlikhet som den största utmaningen för vården samt har regeringens mandat att intensifiera arbetet med uppföljning av jämställdhet och jämlikhet inom ramen för God Vård-konceptet. Vidare ser utskottet positivt på det arbete som pågår inom Kommuner och Landsting för att integrera ett jämställdhetsperspektiv i allt beslutsfattande inom hälso- och sjukvården. Skillnader kvarstår vad gäller bl.a. behandlingsmetoder, läkemedel, diagnostik och forskning. Utskottet välkomnar därför de insatser som pågår för att förbättra jämställdheten på vårdens område, och förutsätter att alla berörda aktivt arbetar vidare med dessa frågor. Mot denna bakgrund anser utskottet att inte behöver ta något initiativ med anledning av motionerna []. Motionerna avstyrks i den mån de inte kan anses vara tillgodosedda. Statsrådet besvarade en interpellation (ip. 2012/13:472) från (S) om hälso- och sjukvårdspolitiken och anförde följande (prot. 2012/13:128, 5 § anf. 1 f.): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder med anledning av de synpunkter som lyfts fram i Kvinnolobbys rapport. Jämställdhetsintegrering är ett av regeringens viktigaste redskap för att nå de jämställdhetspolitiska målen. antogs en strategi som anger hur arbetet med jämställdhetsintegrering inom ska bedrivas och följas upp på ett systematiskt sätt –2015. följer på regeringens uppdrag upp hur väl regeringen lever upp till sin egen strategi och åtaganden avseende jämställdhetsintegrering. I budgetpropositionen var av tabellerna och diagrammen könsuppdelade och analyserade efter kön, vilket visar att det finns en förbättringspotential. ska det framhållas att i finansplanen och dess bilagor var av tabellerna och diagrammen könsuppdelade samt kommenterade eller analyserade efter kön. Jag håller inte med om att det saknas kunskap eller vilja att arbeta för att jämställdhetsintegrera hälso- och sjukvård och social omsorg. Det finns många exempel på hur jämställdhetsperspektivet genomsyrar politiska prioriteringar och beslut inom området. Dessa beslut och prioriteringar leder till konkreta åtgärder, vilka syftar till att skapa jämställdhet mellan kvinnor och män, pojkar och flickor. Jag kan bland annat lyfta fram Öppna jämförelser, som är en viktig drivkraft för förbättringsarbetet inom vård och omsorg. All statistik i Öppna jämförelser har varit uppdelad på män respektive kvinnor. och granskar och analyserar omotiverade skillnader inom hälso- och sjukvård och folkhälsa, till exempel mellan kvinnor och män, samt ger förslag på fortsatta analyser och åtgärder. Regeringen stöder också utvecklingsarbetet inom Kommuner och Landsting, SKL, om hållbar jämställdhet, som syftar till att skapa jämställda välfärdstjänster inom hälso- och sjukvård, äldreomsorg och skola samt kultur och fritid. I SKL:s arbete har jämställdhet blivit en del av det ordinarie arbetet och är inte beroende av särskilda satsningar. antog regeringen för en god och mer jämlik vård 2012–2016. Strategin syftar till att komma till rätta med omotiverade skillnader mellan olika grupper i hälso- och sjukvården. I strategin finns genomgripande analyser av skillnader i vård, till exempel mellan kvinnor och män. Som ett led i strategin har i uppdrag att ta fram ett utbildningspaket för vårdpersonal om värdigt och professionellt bemötande och agerande i vården, oavsett patientens bakomliggande faktorer, såsom kön och socioekonomisk status. Sammanfattningsvis arbetar aktivt för att ständigt utveckla och integrera jämställdhetsperspektivet i våra beslutsprocesser. skulle vilja höra mig säga att vi prioriterar detta. Hela regeringens politik prioriterar detta område. Detta är av utomordentligt stor betydelse. Vi gör, som sagt, mycket tillsammans med Kommuner och Landsting genom att mäta och jämföra för att få ett underlag när det handlar om att åskådliggöra skillnader och för att kunna ta itu med dem. Jag nämnde en rad andra åtgärder här. Självklart kommer vi att fortsätta följa detta mycket noga. Vi kommer att ta del av aktuell forskning och sådant som kan bidra till att vi ska kunna hitta vägar för att skjuta på, förstärka och förbättra detta. Regeringens ansträngningar på detta område kommer inte att avta, utan detta är enormt betydelsefullt. Det ska inte förekomma skillnader vid behandling av människor beroende på om de är män eller kvinnor, beroende på socioekonomisk bakgrund eller beroende på om de har svensk eller utländsk bakgrund. Alla människor har rätt till en likvärdig vård. Detta är någonting som vi kommer att fortsätta arbeta hårt med. Vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas längre fram tänker jag inte stå och spekulera om . Men jag är fast besluten att fortsätta detta arbete för att man ska leva upp till de principer och den lagstiftning som jag tror att vi är överens om här i kammaren. godkände regeringen en överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting (SKL) om fortsatta insatser för att främja en mer jämlik hälso- och sjukvård 2014 (S2013/8792/FS). Överenskommelsen omfattar ett fortsatt genomförande av Vård på lika villkor. Projektet är ett pilotarbete med första linjens hälso- och sjukvård för att identifiera effektiva och innovativa sätt att öka jämlikheten i vården. Nio verksamheter deltar i utvecklingsarbetet som leds av SKL. Projektet startade i samband med den första överenskommelsen om en mer jämlik vård 2011, som även omfattade flera andra insatser som t.ex. stöd till landstingsvisa analyser av öppna jämförelser och stärkt kunskapsstyrning. En slutredovisning av projektet ska ske . Av budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 9 s. 57) framgår att regeringen bedömer att de resultat som nås i projektet kan spridas och få betydelse för att nå en mer jämlik vård inom första linjens vård i resurssvaga områden i landet. Vidare framgår följande (s. 34): I regeringens strategi för en god och mer jämlik vård 2012–2016 beskrivs att det finns stora utmaningar inom områdena cancervård, vård vid hjärt- och kärlsjukdom, vård vid psykisk ohälsa, missbruksvård samt tandvård. För samtliga dessa vårdområden finns nationella riktlinjer. Enligt visar utvärderingar generellt på förbättrade och i många fall goda resultat i vården där nationella riktlinjer används. Regeringen har därför gett i uppdrag att se över de nationella riktlinjerna för dessa områden ur ett jämlikhetsperspektiv och vid behov uppdatera dessa. Uppdraget ska redovisas . Regeringens bedömning är att ett stärkt perspektiv på jämlik vård i de nationella riktlinjerna kan få goda effekter när det gäller att minska ojämlikhet i vården inom dessa vårdområden. När det gäller regeringens fortsatta arbete för en jämlik vård anförs följande i budgetpropositionen (s. 69): Regeringen har presenterat en samlad strategi för en jämlik vård. En jämlik vård är en vård som erbjuder alla invånare god kvalitet, hög tillgänglighet och möjlighet till delaktighet och inflytande, oavsett kön, könsidentitet eller könsuttryck, sexuell läggning, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning och ålder och oavsett bostadsort, utbildning och ekonomiska förutsättningar. Den vård som erbjuds ska utformas med utgångspunkt i den enskilda patientens behov och i möjligaste mån önskemål. Regeringens inriktning för en mer jämlik vård är fortsatt genomförande av Strategin för en god och mer jämlik vård 2012–2016. Strategin syftar till att synliggöra och undanröja samt följa utvecklingen av omotiverade skillnader i resultat och bemötande inom vården. För att vidareutveckla detta arbete krävs fortsatta insatser som t.ex. fortsatt utveckling av kvalitetsregister och öppna jämförelser. Även befolkningsundersökningar och uppföljningen av invånares och patienters erfarenheter och syn på vården, bl.a. genom den nationella patientenkäten, är en viktig del i arbetet med ökad kunskap om vården. Utbildningspaketet för vårdpersonal avseende bemötandeaspekter ska testas och utvärderas och de nationella riktlinjerna utvecklas så att de i ökad utsträckning tar sin utgångspunkt i ett jämlikhetsperspektiv. Överenskommelsen om fortsatta insatser för en god och mer jämlik vård uppmärksammar utveckling av metoder och strategier för att uppnå en mer jämlik vård i första linjens vård med fokus på resurssvaga områden. Överenskommelsen avslutas och resultaten av arbetet kommer att spridas bl.a. genom en nationell konferens om jämlik vård . Regeringen () avser vidare att fortsätta dialogen och samverkan med hälso- och sjukvårdens aktörer och företrädare för olika patientgrupper om utmaningar i arbetet för en jämlik vård. Andra exempel på insatser för en mer jämlik vård är regeringens arbete med att stärka beslutsoförmögna personers ställning, förbättra situationen för personer med sällsynta diagnoser samt förbättra vård och behandling för bl.a. transsexuella. har fått i uppdrag att stärka kunskapsstödet för vård och behandling av bl.a. transsexuella samt initiera och samordna ett myndighetsövergripande samarbete i syfte att minska den administrativa bördan för en person som ändrat könstillhörighet. Uppdraget ska slutredovisas . Myndigheten för vårdanalys har fått i uppdrag av regeringen att göra en fördjupad analys ur ett patientperspektiv av de skillnader i vård, behandling och bemötande som redovisat i sin rapport villkor för hälsa och vård och som beskrivs i regeringens strategi för jämlik vård enligt ett regeringsbeslut från (S2013/9047/[delvis]). Uppdraget ska slutredovisas . har regeringens uppdrag att utveckla, publicera och sprida öppna jämförelser av hälso- och sjukvård, inklusive jämlik vård och läkemedelsbehandlingar. presenterade myndigheten rapporten jämförelser – Jämlik vård 2013. Av sammanfattningen till rapporten framgår följande: Rapporten är den första öppna jämförelsen av jämlik vård. Totalt redovisas 19 indikatorer varav alla, utom en, har publicerats i Öppna jämförelser 2013. Hälso- och sjukvård. I denna rapport kompletteras de tidigare redovisade landstingsjämförelserna med nationella trender och variationer mellan landstingen samt med en redovisning av resultaten fördelat på utbildningsnivåer i befolkningen. Indikatorerna är uppdelade på områdena dödlighet, undvikbar slutenvård och återinskrivning, läkemedelsbehandling samt patienterfarenheter. För att underlätta tolkningen av resultaten presenteras även ett antal mått som avser att ge en bild av landstingens förutsättningar att kunna ge en jämlik vård. Avsnittet är uppdelat på fyra områden: socioekonomiska förutsättningar, levnadsvanerelaterade faktorer, behov av hälso- och sjukvård samt resurser för hälso- och sjukvård. I de indikatorer som redovisas framkommer att det finns skillnader mellan utbildningsnivåer när det gäller de flesta resultat för dödlighet och återinskrivningar. Lägre utbildningsnivå innebär en högre dödlighet. När det gäller läkemedelsbehandlingar är resultaten inte lika tydliga. Undantaget är regelbunden behandling med lugnande medel och sömnmedel där lågutbildade kvinnor har en avsevärt högre användning än andra grupper. När det gäller information, bemötande och delaktighet tycks åldern spela en större roll för resultatet än utbildningsnivån. Inom landstingen finns olika förutsättningar vad gäller exempelvis socioekonomi, sjuklighet, personaltillgång och vårdplatser. Detta kan påverka utfallen i jämförelserna och finns därför med i rapporten som stöd till tolkningen. Rapportserien öppna jämförelser sträcker sig till att redovisa skillnader, inte analysera skälen till skillnaderna. En bedömning av om de redovisade skillnaderna beror på om vården har getts på ett ojämlikt sätt kräver en djupare kunskap om behoven. kommer under de nästkommande åren utveckla rapporteringen om jämlik vård. När det gäller öppna jämförelser och jämlik vård bedömer regeringen i budgetpropositionen (s. 49) att den pågående utvecklingen av indikatorer för jämlik vård tillsammans med de analyser som genomförs ger en god grund och drivkraft för ökad jämlikhet inom hälso- och sjukvården. har också fått i uppdrag av regeringen att analysera och utveckla nationella riktlinjer utifrån ett jämlikvårdperspektiv (S2013/4702/). antog regeringen strategi för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck. Av sammanfattningen till strategin framgår följande: Arbetet i med att säkerställa lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet och könsuttryck har skett och sker genom en rad insatser inom olika delar av samhället. Homosexuella, bisexuella och transpersoner (hbt-personer) drabbas alltjämt av diskriminering och andra kränkningar i det svenska samhället. Detta är oacceptabelt och arbetet för lika rättigheter och möjligheter för hbt-personer behöver därför stärkas. Regeringen bedömer att det krävs en samlad strategi med långsiktiga insatser för att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck. Det är första gången en svensk regering antar en samlad strategi i syfte att främja hbt-personers lika rättigheter och möjligheter inom olika områden. Strategin ger en översiktlig bild av situationen för hbt-personer i och insatser som vidtagits för att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet och könsuttryck. Genom strategin ges arbetet en mer samlad och långsiktig form genom att det placeras inom ramen för en sammanhållen struktur. Denna struktur består av ett antal fokusområden och strategiska myndigheter. De fokusområden som ingår i strategin bedöms vara av central betydelse för hbt-personers lika rättigheter och möjligheter. För varje område finns en av regeringen uttalad ambition som utgår från de av regering och riksdag redan beslutade målen för respektive politikområde. För vissa fokusområden identifieras strategiska myndigheter som därigenom ges en viktig roll för strategins genomförande. De fokusområden som strategin omfattar är: – våld, diskriminering och andra kränkningar – hälsa, vård och sociala tjänster – privat- och familjeliv I strategin aviseras också uppdrag till myndigheter samt förstärkta insatser i syfte att höja medvetenheten och kunskapen avseende frågor som berör hbt-personers levnadssituation. Regeringen kommer att –2016 avsätta till utbildningsinsatser som syftar till att öka hbt-kompetensen inom den offentliga sektorn. Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Hälso- och sjukvården ska bedrivas så att den uppfyller kraven på en god vård. Jämlik vård innebär att bemötande, vård och behandling ska erbjudas på lika villkor till alla oavsett bl.a. personliga egenskaper, bostadsort, ålder, kön, funktionshinder, utbildning, social ställning, etnisk eller religiös tillhörighet eller sexuell läggning. I Strategin för en god och mer jämlik vård 2012–2016 redogör regeringen för sitt samlade arbete för ökad jämlikhet i vården. Strategin handlar om att synliggöra och undanröja samt följa utvecklingen av omotiverade skillnader i resultat och bemötande inom vården. Utskottet bedömer att arbetet för att komma till rätta med omotiverade skillnader i vården stärks med strategin. När det gäller fortsatta insatser för att främja en mer jämlik vård konstaterar utskottet att regeringen förutom överenskommelsen med Kommuner och Landsting om fortsatt genomförande och slutförande av Vård på lika villkor har gett både och Myndigheten för vårdanalys olika uppdrag på området jämlik hälsa. I detta sammanhang vill utskottet särskilt lyfta fram uppdrag att utveckla, publicera och sprida öppna jämförelser av hälso- och sjukvård, inklusive jämlik vård. Utskottet noterar att detta uppdrag nu resulterat i rapporten jämförelser – jämlik vård 2013, som tagits fram. Sammantaget ser utskottet positivt på regeringens olika satsningar för en mer jämlik vård. Mot denna bakgrund anser utskottet att inte behöver ta något initiativ med anledning av motionerna 2013/14:So400 yrkande 4, 2013/14:So450 (M), 2013/14:So626 (M) och 2013/14:So635 (KD). När det härefter gäller olika motionsyrkanden om vård på lika villkor för hbtq-personer välkomnar utskottet den samlade hbt-strategi som regeringen antog . Det är den första samlade strategin för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck. Syftet med hbt-strategin är att stärka arbetet för hbt-personers situation i . Genom strategin läggs grunden för ett långsiktigt och resultatinriktat arbete. Utskottet konstaterar att ett av de fokusområden som strategin omfattar är hälsa, vård och sociala tjänster. Utskottet anser att motionerna 2013/14:So400 yrkande 5, 2013/14:So654 (M) i denna del och 2013/14:So594 (V) yrkande 17 i denna del genom strategin och de uppdrag som aviserats på området får anses i huvudsak tillgodosedda och avstyrks. Insatser inom området psykisk ohälsa Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. insatser mot psykisk ohälsa, neuropsykiatrisk funktionsnedsättning, vård och behandling av personer med självskadebeteende samt händelseanalyser vid självmord och självmordsförsök. Jämför reservationerna 19 (MP), 20 (V), 21 (MP), 22 (V), 23 (MP, V), 24 (SD), 25 (MP) och 26 (V) samt särskilt yttrande 4 (S). Insatser mot psykisk ohälsa I kommittémotion 2013/14:So664 av m.fl. (MP) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om en fungerande första linjens psykiatri. Motionärerna anför att första linjen ska kunna identifiera olika former av problematik, göra basala utredningar av lätt till medelsvår psykisk ohälsa och behandla lindrigare former och tillstånd av psykisk ohälsa. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om möjligheten till akuta krissamtal. Motionärerna poängterar att det är viktigt att första linjen inte släpper kontakten med en ung människa som mår dåligt innan hen fått kontakt med den specialiserade nivån. I yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om regelbundna uppföljningar av den psykiska och psykosociala hälsan hos eleverna. I yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om att göra det möjligt för unga att få stödsamtal eller terapeutisk kontakt utan föräldrars tillstånd. I yrkande 16 begärs ett tillkännagivande om bättre omhändertagande och brukarstöd och i yrkande 17 begärs ett tillkännagivande om att det är möjligt att byta kontaktperson, läkare eller behandlare. I yrkande 22 begärs ett tillkännagivande om möjlighet att välja enhet för slutenvård. I yrkande 23 ett tillkännagivande om mottagningar för unga vuxna. Enligt motionärerna finns det ofta skarpa gränser mellan barn och ungdomspsykiatri och vuxenpsykiatri. Motionärerna anför att det är viktigt med mottagningar för unga vuxna, gärna upp till . I yrkande 30 begärs ett tillkännagivande om en framtidskommission gällande psykisk ohälsa. I yrkande 31 begärs att den nationella kompletteras med ett uppdrag om kunskap och attityder när det gäller barns och ungas psykiska ohälsa. Slutligen begärs i yrkande 32 ett tillkännagivande om en permanent, statligt stödd struktur för implementerings- och utvecklingsarbete lokalt för främjande av barns och ungas psykiska hälsa. I motion 2013/14:So233 av m.fl. (MP) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att landsting och kommuner bör utveckla rutiner för uppföljning av insatser mot psykisk ohälsa för att kartlägga vilka behandlingsmetoder och insatser som ger bäst resultat. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att tydliggöra kommuners och landstings ansvar för att samordna stöd och kontakter för individer med psykisk ohälsa. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att utreda förslag om familjeombud som kan fungera som familjens samordnande kontaktperson gentemot myndigheter, vården och skolan och som kan koordinera processen. Enligt motionärerna finns det behov av att undersöka vilka typer av stöd som skulle kunna ges till patienten och dess anhöriga eller närstående för att underlätta en fungerande vardag. Sysselsättning för personer med psykisk funktionsnedsättning I kommittémotion 2011/12:So568 av m.fl. (V) yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att satsningen på att kommunerna ska upphandla sysselsättningsplatser bör riktas om. Motionärerna anför att det direkta stödet till ideella föreningar och sociala kooperativ i stället borde utökas. I motion 2013/14:So563 av m.fl. (S) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att ett strukturerat samarbete mellan kommuner och landsting angående neuropsykiatrisk funktionsnedsättning bör säkerställas. I motion 2013/14:So339 av och (båda MP) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör införa en utredningsgaranti som säkerställer att patienterna skyndsamt får genomgå en utredning vid misstanke om adhd eller någon annan form av neuropsykiatrisk funktionsnedsättning. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att det bör tydliggöras att drogtester endast får göras i fall då misstanke om missbruk finns. Många personer neuropsykiatrisk funktionsnedsättning vittnar även om att man måste vara helt drogfri för att få göra en utredning eller utsätts för slentrianmässiga drogtester för att få läkemedelsbehandling trots att misstanke om missbruk saknas. I motion 2013/14:So282 av och (båda MP) begärs ett tillkännagivande om en nationell handlingsplan för unga med neuropsykiatrisk funktionsnedsättning (NPF) med fokus på stöd i vardagen. Vård och behandling av personer med självskadebeteende I partimotion 2013/14:So400 av m.fl. (V) yrkande 19 begärs ett tillkännagivande om förbud mot att placera personer som inte är dömda eller misstänkta för brottsliga handlingar vid rättspsykiatriska avdelningar eller kliniker. Ett liknande yrkande finns i kommittémotion 2013/14:So664 av m.fl. (MP) yrkande 20. I yrkande 19 begärs ett tillkännagivande om tillförlitlig statistik för vilka som vårdas inom rättspsykiatri och slutenvård. I partimotion 2013/14:So400 av m.fl. (V) yrkande 20 begärs ett tillkännagivande om uppdrag till om att bygga upp vården för patienter med självskadebeteende. I motion 2013/14:So429 av (S) begärs ett tillkännagivande om bättre stöd till flickor med självskadebeteende. Händelseanalyser vid självmord och självmordsförsök I kommittémotion 2013/14:So664 av m.fl. (MP) yrkande 27 begärs ett tillkännagivande om händelseanalyser vid självmord och självmordsförsök. Motionärerna anför att kommande lagförslag om händelseanalyser vid självmord (SOU 2010:45) även bör inbegripa självmordsförsök. I yrkande 28 begärs ett tillkännagivande om att uppdra åt en myndighet att vidareutveckla förslag som minskar antalet självmord. De allmänna bestämmelserna om den psykiatriska vårdens innehåll och utförande finns i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL. Av 3 f § HSL framgår bl.a. att tillsammans med kommunen ska upprätta en individuell plan när den enskilde har behov av insatser både från hälso- och sjukvården och från . Planen ska upprättas om eller kommunen bedömer att den behövs för att den enskilde ska få sina behov tillgodosedda, och om den enskilde samtycker till att den upprättas. Arbetet med planen ska påbörjas utan dröjsmål. Av planen ska det framgå vilka insatser som behövs, vilka insatser respektive huvudman ska svara för, vilka åtgärder som vidtas av någon annan än kommunen eller , och vem av huvudmännen som ska ha det övergripande ansvaret för planen. Motsvarande bestämmelser finns i 2 kap. 7 § socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL. Av 8 a § HSL framgår att ska ingå en överenskommelse med kommunen om ett samarbete i fråga om personer med psykisk funktionsnedsättning. Om det är möjligt bör organisationer som företräder dessa personer eller deras närstående ges möjlighet att lämna synpunkter på innehållet i överenskommelsen.