bet · H101KrU9 · 2014-06-09 00:00:00 — gav () en särskild utredare i uppdrag (U 2012:E) att biträda med att utreda vilka konsekvenser en rapporterings- och anmälningsskyldighet av missförhållanden inom skolväsendet och vissa andra verksamheter, som föreslogs i betänkandet Rapportera, anmäla och avhjälpa missförhållanden – för barns och elevers bästa (SOU 2011:33), skulle få för lärarnas administrativa arbete. Utredaren skulle lägga fram vilka förändringar i utredningens förslag som krävs för att lärares administrativa arbete inte ska öka mer än nödvändigt. Uppdraget redovisades och ärendet bereds, enligt uppgift från , vidare inom . Sammanfattningsvis kan utbildningsutskottet konstatera att frågan om en lex ska införas för skolan är under beredning i . anser inte att detta arbete bör föregripas och föreslår därför att kulturutskottet avstyrker motion 2013/14:Kr16 (S) yrkande 9. Propositionen innehåller inga förslag eller bedömningar om att förlänga skolplikten. I kommittémotion 2013/14:Kr16 av i m.fl. (S) yrkande 14 begärs ett tillkännagivande om en obligatorisk gymnasieskola . Motionärerna menar att det mot bakgrund av samhällets utveckling både är naturligt och nödvändigt att successivt höja kraven på kunskap. Motionärerna framhåller också att förändringarna på arbetsmarknaden och kraven på att förvärvsarbetande ska kunna byta arbetsplats, yrke eller bransch gör att unga som inte får med sig tillräckliga kunskaper från gymnasieskolan har det svårt och kommer att få det än svårare . Därför anser motionärerna att samma skolplikt som gäller för också ska gälla för gymnasieskolan . När det gäller förslaget om att förlänga skolplikten bedömer utbildningsutskottet att frågan har sin utgångspunkt i att motionärerna efterlyser insatser för att unga utan gymnasieutbildning ska klara sig på arbetsmarknaden. har också vid tidigare behandling av liknande motionsyrkanden gjort samma bedömning (bet. 2013/14:UbU1 s. 42). kan konstatera att regeringen i propositionen Med fokus på unga (prop. 2013/14:191) föreslår insatser som bl.a. syftar till att förbättra insatser för unga utan gymnasieutbildning. Mot den bakgrunden anser utbildningsutskottet att kulturutskottet bör avstyrka motion 2013/14:Kr16 (S) yrkande 14. Propositionen innehåller inga förslag eller bedömningar om utbildningskontrakt. I kommittémotion 2013/14:Kr16 av i m.fl. (S) yrkande 15 föreslås att ett ungdomskontrakt ska införas för alla arbetslösa under som inte fullgjort sina gymnasiestudier. Kontraktet innebär att den arbetslösa anvisas en individuellt anpassad plan, där studier kan kombineras med praktik eller arbete, som leder fram till gymnasieexamen. vill framhålla att det i budgetpropositionen görs flera satsningar inom vuxenutbildningen (prop. 2013/14:1, bet. 2013/14:UbU1, rskr. 2013/14:104). Särskilt vill utbildningsutskottet lyfta fram att den tillfälliga satsning som gör det möjligt för vissa arbetslösa ungdomar i åldern 20–som avbrutit sin grundskole- eller gymnasieutbildning att återuppta sina studier fortgår . Denna satsning motsvarar ca 1 500 årsplatser . Därmed anser utbildningsutskottet att kulturutskottet bör avstyrka motion 2013/14:Kr16 (S) yrkande 15. Insatser för att förhindra studieavhopp Propositionen innehåller inga förslag eller bedömningar om åtgärder för att förhindra studieavhopp. I kommittémotion 2013/14:Kr16 av i m.fl. (S) yrkande 16 begärs ett tillkännagivande om förebyggande insatser för att förhindra studieavhopp i gymnasieskolan. Motionärerna framhåller att det krävs nationella mål och en strategi som utvecklats mellan staten och skolhuvudmännen för att fler elever ska fullfölja sin gymnasieutbildning. Vidare betonas bl.a. att det ska ställas tydliga krav på skolorna att arbeta för att alla elever ska fullfölja sin utbildning, att alla elever behöver få stöd och resurser efter behov och att kommunerna ska fördela resurser mellan skolor alltefter elevernas behov. vill inledningsvis betona att det är mycket viktigt att minska avhoppen i gymnasieskolan. Av budgetpropositionen framgår att av de elever som började i gymnasieskolan hade fått slutbetyg , dvs. Andelen elever som fått slutbetyg inom tre års studier i gymnasieskolan har varit i stort sett oförändrad (dvs. Programbyten, liksom avbrott och studieuppehåll, är vanliga orsaker till förlängd studietid för många elever i gymnasieskolan. Av eleverna i årskurs 1 /12 återfanns , ca 3 660 elever, inte i gymnasieskolan efterföljande läsår. Dessa hade därmed gjort studieuppehåll eller avbrutit sina studier (prop. 2013/14:1 utg.omr. 118–120). enades EU-ländernas utbildningsministrar om en fortsättning av utbildningssamarbetet och ett ramverk med strategiska mål för detta arbete (Utbildning 2020). Därmed fastställdes fem riktmärken som ska vara vägledande för uppföljningen av arbetet (ytterligare två riktmärken har därefter tillkommit). Ett av riktmärkena är att andelen 18–24-åringar som inte har en fullföljd gymnasieutbildning och som inte studerar ska vara . Andelen svenska 18–24-åringar utan fullföljd gymnasieutbildning och som inte befann sig i utbildning uppgick , vilket är under EU:s riktmärke liksom nationella mål om . Denna andel är dock högre än 2011. Genomsnittet inom EU som helhet har successivt förbättrats något, men andelen europeiska 18–24-åringar utan fullföljd gymnasieutbildning och som inte befann sig i utbildning uppgick trots det till preliminärt 2012 (prop. 2013/14:1 utg.omr. 46–47). Förslagen i propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan (prop. 2008/09:199), som ligger till grund för den reformerade gymnasieskolan, bedömdes av regeringen leda till färre avhopp och programbyten och till att fler elever därmed kommer att klara av sina gymnasiestudier . Regeringen framhöll vidare i propositionen att det är flera delar som sammantaget bedöms leda till en ökad genomströmning. Här hänvisades till skärpta behörighetskrav för gymnasieskolans högskoleförberedande program (en skärpning av behörighetskraven för de yrkesförberedande programmen har sedermera också beslutats av , se bet. 2009/10:UbU21 s. 143 f.). Vidare gjordes bedömningen att den dåvarande begränsningen att eleven bara skulle få reducera kurser omfattande 250 poäng borde tas bort. Dessutom föreslogs att en individuell anpassning av ett nationellt program skulle vara möjlig. Detta, i kombination med att skolornas huvudmän på ett bättre sätt fullgör de skyldigheter som de har att aktivt arbeta med särskilt stöd i gymnasieskolan, skulle enligt den bedömning regeringen gjorde sammantaget komma att leda till färre studieavbrott och programbyten. En utvecklad samverkan mellan gymnasieskolan och arbetslivet skulle ske bl.a. genom inrättandet av nationella programråd för yrkesprogrammen och genom tydligare krav på arbetsplatsförlagt lärande. Detta kommer enligt den bedömning regeringen gjorde i propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan att leda till att ungdomarna får bättre information om vad utbildningen innehåller och vart den leder, vilket kan leda till färre avhopp och till att eleverna blir mer motiverade. Regeringen ansåg vidare att en väl fungerande studie- och yrkesvägledning kan bidra till en förbättrad genomströmning i gymnasieskolan genom förtydligade bestämmelser om tillgång till studie- och yrkesvägledning (s. 147–148). Utskottet ställde sig bakom de förslag och bedömningar som regeringen gjorde i propositionen (bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8). I slutbetänkandet Unga som varken arbetar eller studerar – statistik, stöd och samverkan (SOU 2013:74) föreslås bl.a. att unga ska få bättre stöd och samordnade insatser från såväl kommunerna som Arbetsförmedlingen. Flera av utredningens förslag återfinns i propositionen. kan konstatera att en av utgångspunkterna för gymnasiereformen var att minska avhoppen från gymnasieskolan. Flera av de förslag som lades fram i samband med reformen, t.ex. skärpta behörighetskrav för de högskoleförberedande programmen, syftade till att minska antalet avhopp och programbyten (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8). vill framhålla att de första eleverna i den nya gymnasieskolan påbörjade sina studier och kommer att avsluta sina studier i gymnasieskolan efter . Det är sålunda alltför tidigt att fastställa vilka effekter gymnasiereformen har haft på avhoppen från gymnasieskolan. vill avslutningsvis framhålla att det avser att noga följa utvecklingen vad gäller avhoppen från gymnasieskolan. anser att det är angeläget att minska studieavhoppen i gymnasieskolan men finner, bl.a. mot bakgrund av att det ännu inte går att dra några slutsatser om gymnasiereformens effekter i detta avseende, att det saknas skäl för några åtgärder från med anledning av motionen. föreslår därmed att kulturutskottet avstyrker motion 2013/14:Kr16 (S) yrkande 16. Möjlighet att läsa vid folkhögskola Propositionen innehåller inga förslag eller bedömningar om utökad möjlighet att läsa vid folkhögskola. I kommittémotion 2013/14:Kr16 av i m.fl. (S) yrkande 17 föreslås att lagstiftningen ses över för att möjliggöra för unga att söka in på folkhögskola direkt efter . Motionärerna anser att det måste finnas flera möjliga vägar till gymnasieexamen och framhåller att det bör finnas möjlighet för unga att efter avslutad grundskola söka de allmänna kurserna på folkhögskola inom ramen för gymnasievalet. I förordningen (1991:977) om statsbidrag till folkbildningen finns bestämmelser om bl.a. villkor för sådant statsbidrag. Av 6 § framgår att allmänna kurser, avsedda främst för dem som saknar grundskole- och gymnasieutbildning, ska utgöra av verksamheten. Vidare framgår att till en allmän kurs som ger en behörighet motsvarande den som kan fås genom skolväsendet får endast den som fyller senast under det kalenderår kursen börjar eller som är äldre antas. Trots detta får en folkhögskola till undervisningen anta en yngre elev som går ett introduktionsprogram i gymnasieskolan. kan således konstatera att folkhögskola är en utbildningsform som i huvudsak riktar sig till personer som är i behov av att komplettera sin tidigare utbildning eller specialisera sig mot något särskilt yrkesområde. Dock noterar utbildningsutskottet att flera insatser har genomförts även för yngre deltagare, t.ex. studiemotiverande folkhögskolekurser som bl.a. vänder sig till ungdomar mellan . Regeringen föreslår i propositionen Allas kunskap – allas bildning (prop. 2013/14:172) att ett särskilt mål för folkbildningen ska fastställas och lyda enligt följande: Folkbildningen ska ge alla möjlighet att tillsammans med andra öka sin kunskap och bildning för personlig utveckling och delaktighet i samhället. Som skäl till förslaget anges bl.a. att i jämförelse med målet för vuxenutbildningen utökar det föreslagna målet för folkbildningspolitiken målgruppen från vuxna till alla. Folkhögskolor och studieförbund har deltagare under . Studieförbundens verksamhet har även barn och unga som målgrupp och dessa täcks alltså enligt regeringen inte in i det nuvarande målet för vuxenutbildning. Ett mål för folkbildningspolitiken bör därför enligt regeringen inte bara omfatta vuxna (prop. 2013/14:172 s. 14–20). Utskottet vill också påminna om att gymnasieskolan har reformerats. Ett av syftena med reformen var att minska antalet avhopp (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8). De första eleverna i den nya gymnasieskolan kommer att avsluta sina studier i gymnasieskolan efter . Mot bakgrund av ovanstående anser utbildningsutskottet att det inte finns skäl för att vidta några åtgärder med anledning av motionsyrkandet. Därmed föreslår utskottet att kulturutskottet avstyrker motion 2013/14:Kr16 (S) yrkande 17. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), i (C), (S), (FP), (MP), (KD), (SD), (V) och (M). Kommunalt ansvar för ungdomar som inte går i gymnasieskolan (MP, V) (MP) och (V) anför: Det är bra att regeringen nu föreslår att kommunernas ansvar för ungdomar som inte går i gymnasieskolan förstärks. I stort sett är det här en formalisering av vad kommunerna gör . Det är däremot en stor brist att inga nya pengar har anslagits för detta utökade ansvar. Vi delar också farhågan hos de remissinstanser som saknar tydliga förslag som rör samverkan mellan fler aktörer än kommunen och Arbetsförmedlingen. Målgruppen har i många fall en komplex och sammansatt problembild och kan behöva insatser från olika aktörer. Insatserna ligger i gränslandet mellan utbildnings-, arbetsmarknads- och socialpolitik. Vi delar också Arbetsförmedlingens kritik mot att förslaget kan komma att innebära att fler utan gymnasieutbildning skrivs in vid Arbetsförmedlingen. Det är alltså inte rimligt att unga mellan utan gymnasieutbildning hamnar hos Arbetsförmedlingen, som knappast har resurser att hantera denna målgrupp. Här finns exempelvis ungdomar som är nyanlända till och därför inte har gymnasieutbildning eller knappt grundskoleutbildning. För dem måste det finnas alternativa vägar till utbildning och arbete, inte minst inom vuxenutbildningssystemet. Vi vill också att kommunernas ansvar för de unga arbetslösa förstärks. Kommunerna ska erbjuda åtgärder åt arbetslösa unga upp till och aktivt söka upp dessa. Detta innebär att vi anser att kulturutskottet bör tillstyrka motion 2013/14:Kr19 (MP) yrkande 3. och lex i skolan (S, V) (S), (S), (S), (S), (S) och (V) anför: En färsk undersökning visar att svenska ungdomar i jämförelse med unga i andra EU-länder är väldigt dåligt informerade om utbildningsvägar och jobbmöjligheter. De upplever att de saknar information och att de har dålig tillgång till vägledning. Detta är ett stort problem. Det skapar svårigheter för individen och gör matchningen på arbetsmarknaden sämre. För att kunna fatta välgrundade beslut måste unga få en bra bild av utbildningsvägar och jobbmöjligheter. Vi vill bygga ut studie- och yrkesvägledningen såväl i gymnasieskolan som på högskolor och universitet. Vi vill se en ny karriärservice där studie- och yrkesvägledare, arbetsförmedlare och arbetsmarknadens parter tillsammans bildar ett slags specialiserad arbetsförmedling på varje lärosäte. I skolan ska det alltid råda nolltolerans mot mobbing och kränkningar. Vi vill investera i mindre klasser för de yngsta barnen. Då får läraren mer tid med varje elev och möjlighet att upptäcka och hantera mobbning. Vi föreslår att en lagstadgad anmälningsskyldighet, liknande den anmälningsskyldighet som benämns lex inom omsorgen och lex inom sjukvården, införs även i skolan. Det innebär att all personal ska vara skyldig att rapportera missförhållanden, t.ex. kränkningar och trakasserier, och att en skola som inte kommer till rätta med sådana problem måste anmäla sig själv till en högre instans. Detta innebär att vi anser att kulturutskottet bör tillstyrka motion 2013/14:Kr16 (S) yrkandena 5 och 9. Obligatorisk gymnasieskola m.m. (S) (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Den nya arbetsmarknaden ställer nya krav på individerna som samhället har ett ansvar att svara upp emot. krävs en gymnasieexamen för att klara sig på arbetsmarknaden. Ändå ser vi att unga väljer bort yrkesutbildning trots att det kommer att finnas en efterfrågan på gymnasieutbildad arbetskraft. Att successivt höja kraven på kunskap är därför både naturligt och nödvändigt mot bakgrund av samhällets utveckling. Därför ska gymnasieskolan vara obligatorisk. Samma skolplikt som gäller för ska gälla för gymnasieskolan och alla gymnasieprogram ska förbli minst treåriga och ge eleven behörighet att söka till högskolan om denne så önskar. Vi vill dock ytterligare förtydliga att det rör sig om ett ansvar att i första hand se till att dessa ungdomar fullföljer sin utbildning. Unga arbetslösa utan gymnasieutbildning har en mycket svag ställning på arbetsmarknaden. Arbetslösheten bland dem som saknar gymnasieutbildning är ungefär dubbelt så hög som bland dem som har det. Vi föreslår därför att ett utbildningskontrakt införs för alla arbetslösa under som inte fullgjort sina gymnasiestudier. Kontraktet innebär att den arbetslöse anvisas en individuellt utformad plan, där studier kan kombineras med praktik eller arbete, som leder fram till gymnasieexamen. När en person som saknar gymnasieexamen söker stöd på Arbetsförmedlingen slussas denne direkt in i utbildningskontraktet och en individuell utbildningsplan upprättas. Utbildningen är ett krav för att få ekonomiskt stöd från samhället. Vi ser att det krävs nationella mål och en strategi som utvecklats mellan stat och skolhuvudmän för att fler elever ska fullfölja sin gymnasieutbildning. Det ska ställas tydliga krav på skolorna att de ska arbeta för att alla eleverna ska fullfölja sin gymnasieutbildning. Skolan har ett ansvar för att se varje elev. Upplägg av undervisningen behöver ses över och särskilda insatser initieras för att öka motivationen hos eleverna att fullfölja den valda gymnasieutbildningen. Eleverna behöver få stöd och resurser efter behov bl.a. genom stöd av studie- och yrkesvägledare. Varje kommun ska ha både de system som behövs och en skyldighet att fördela resurser mellan skolorna alltefter elevernas behov. Varje elev som inte klarar en kurs ska erbjudas stöd för att klara kursen. Skolor bör noga följa elevernas resultat och analysera varför elever avbryter sin utbildning. Det måste också finnas flera möjliga vägar till gymnasieexamen. En väg som är stängd för de flesta gymnasieelever är att studera på folkhögskola. Det finns 150 folkhögskolor runt om i landet. De flesta drivs av olika folkrörelser, ideella organisationer eller föreningar. Studier inom folkhögskolan kan ge grundskolekompetens, gymnasiekompetens och yrkesutbildning. Till skillnad från andra skolformer är folkhögskolan inte bunden till centralt fastställda läroplaner. Varje folkhögskola bestämmer själv sin profil och verksamhet med hänsyn till skolans ideologiska och kunskapsmässiga inriktning. Folkbildningen syftar inte bara till att skapa formella möjligheter till vidare studier eller arbete utan också till att stärka delaktighet och engagemang. Enligt uppdrag från ska folkhögskolan prioritera verksamheter som syftar till att utjämna utbildningsklyftor och höja utbildningsnivån i samhället, liksom verksamheter som gör det möjligt för människor att påverka sin livssituation och som skapar engagemang att delta i samhällsutvecklingen. Vi vill att det ska finnas möjlighet för unga att efter avslutad grundskola söka de allmänna kurserna på folkhögskola inom ramen för gymnasievalet. Det innebär att det blir möjligt att söka till folkhögskolan direkt efter och därmed läsa hela gymnasieutbildningen på folkhögskola. Vi är beredda att se över lagstiftningen för att göra det möjligt. Mot bakgrund av ovanstående anser vi att kulturutskottet bör tillstyrka motion 2013/14:Kr16 (S) yrkandena 14–17. yttrande 2013/14:AU6y Det är examenstider. Unga personer lämnar . De flesta är på väg till gymnasiet. Studenterna firar på lastbilsflak. En del går vidare till jobb, en del till högskola. Några ramlar av och tar sig inte vidare.I betänkandet vi debatterar behandlas proposition 2013/14:191, Med fokus på unga - en politik för goda levnadsvillkor, makt och inflytande. Vi socialdemokrater har 23 reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 1, 4, 8, 12, 15, 19 och 25.Tittar man på propositionen lite hastigt kan man åtminstone se en lovande omslagsbild. Den visar en telefon med kamera. Detta signalerar att regeringen är medveten om att det hänt saker i alla fall på tekniksidan.Herr talman! Jag ska främst prata om ungas inflytande och delaktighet, kultur och fritid. Mina kamrater kommer senare att beskriva hur det hade blivit om det varit en socialdemokratisk regering som utformat handlingsprogrammet, som ju är en tung del i propositionen - och hur det kommer att bli med en socialdemokratisk regering.Den nuvarande ungdomspolitiken lades fast genom proposition 2004/05:2, Makt att bestämma - rätt till välfärd, och betänkande 2004/05:KrU2. I propositionen presenterades två mål för den nationella ungdomspolitiken: "ungdomar skall ha verklig tillgång till välfärd" och "ungdomar skall ha verklig tillgång till makt". Det var två starka och högt ställda mål.Målen reviderades något i budgetpropositionen och fastställdes sedan av . De nuvarande målen är att "alla ungdomar ska ha verklig tillgång till välfärd" och att "alla ungdomar ska ha verklig tillgång till inflytande".Jag har vid ett flertal tillfällen debatterat frågor som rör unga med ansvarig minister, först med , sedan med , som jag tycker borde ha varit här . Det har gällt delaktighet och inflytande för unga, bostadsbrist, utbildningsbrist, betygshets, psykisk ohälsa, arbetslöshet, arbetsvillkor och jämställdhet. Mina frågor har varit varför en del unga halkar efter och varför inte ger alla unga förutsättningar att klara samhället. Svaren från ministrarna har väl varit lite svävande, men sammanfaller förbluffande väl med regeringens handlingsplan, som man presenterar här i dag.Det känns som att regeringens företrädare är blinda för de hinder som finns på vägen. Det är självklart för mig som socialdemokrat att vi måste rusta våra unga för de livsvillkor som jag och många med mig vet finns.Det kommer tillfällen i människors liv när de måste göra omtag, skaffa bredare kompetens, byta jobb, flytta och skaffa ny bostad. Här kan samhället se till att det finns verktyg till hands. Det är extra viktigt att det finns verktyg när det gäller en ung människa.Regeringens förslag till handlingsplan är mycket att likna med ett manifest över regeringens förda politik under de åtta åren.Man manifesterar att trots sänkta socialavgifter och sänkt restaurangmoms har det bara gett ett fåtal jobb till skyhög kostnad för samhället.Man manifesterar bostadsbristen och ungas möjlighet till ett första egnahem genom att presentera en bostadspolitik, Attefallshusen i friggebodsformat, som ger unga möjlighet att bo kvar hemma på tomten.Man manifesterar att lämnar gymnasiet utan godkända betyg. Var fjärde elev lämnar gymnasieskolan utan fullständiga betyg. Betyget på den förda politiken på utbildningssidan kan inte bli annat än F, Icke godkänd. Antalet elever som lämnar utan behörighet till gymnasiet har ökat . Med hänsyn tagen till elevkullarnas storlek lämnar var åttonde elev utan gymnasiebehörighet.Herr talman! Den moderatledda regering må vara nöjd med sin politik, men unga är det inte. Det som konstateras är att regeringen själv konstaterar att man inte når upp till målsättningen inom ungdomspolitiken. Skattesänkningar får följder. I stället för att sätta in kraftfulla åtgärder och resurser väljer man nu att föreslå ett nytt mål för ungdomspolitiken.Regeringen föreslår att de nuvarande målen för den nationella ungdomspolitiken inte längre ska gälla och har ett nytt mål för statliga insatser som berör ungdomar. Det nya målet för statliga beslut och insatser som berör unga i åldern 13-25 ska vara att alla ungdomar ska ha goda levnadsvillkor, makt att forma sina liv och inflytande över samhällsutvecklingen.Vi ser nu att regeringen för att om möjligt klara målsättningen inom ungdomspolitiken skriver ned målsättningen. Det är tydligt för oss att det är en ambitionssänkning. Vi menar att det framgår av de styrande målen att ungdomar har rätt till inflytande som är verkligt, inte bara en formell rätt att höras.Vi socialdemokrater har i stället föreslagit att målet för ungdomspolitiken bör formuleras som så att alla ungdomar ska ha rätt till verklig välfärd och goda levnadsvillkor, makt att forma sina liv och ges faktiskt inflytande över samhällsutvecklingen. Vi har ju också en reservation nr 1, som jag tidigare yrkat bifall till.Vi är inte ensamma om att tycka att borttagandet av välfärdsmålet och nedtoningen av inflytandemålet är en ambitionssänkning. Vi delar vår oro med många remissinstanser som menar att för mycket fokus läggs på enskilda individer och att det är illa när välfärdsmålet överges.Jämlik tillgång till välfärd är en förutsättning för riktig tillgång till makt.