bet · H101FiU37 · 2014-05-13 00:00:00 — 2013/14:FiU37 Regeringens förvaltningspolitik behandlar skrivelse 2013/14:155 Regeringens förvaltningspolitik. I skrivelsen ger regeringen en samlad redogörelse för regeringens insatser på det förvaltningspolitiska området och för utvecklingen inom statsförvaltningen . Utskottet föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna. I betänkandet finns två särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut lägger skrivelse 2013/14:155 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (M), (FP), (S), (S), (M), Per (MP), (KD), (SD), (V), (S) och (C). I detta betänkande behandlar finansutskottet skrivelse 2013/14:155 Regeringens förvaltningspolitik. I skrivelsen ger regeringen en samlad redogörelse för regeringens insatser på det förvaltningspolitiska området och för utvecklingen inom statsförvaltningen . De förvaltningspolitiska insatser som behandlas i regeringens skrivelse berör bl.a. statsförvaltningens service, effektivitet och integritet, digitalisering av statsförvaltningen, kompetensförsörjningen i staten samt regeringens styrning och organisering av statsförvaltningen. Ingen motion har väckts med anledning av skrivelsen. Utskottets förslag i korthet lägger regeringens skrivelse till handlingarna. En förutsättning för att den offentliga förvaltningen ska fungera är att den har medborgarnas och företagens förtroende. Viljan att gemensamt finansiera den offentliga verksamheten förutsätter att medborgarna och företagen litar på att skattemedel används på ett ansvarsfullt sätt. För att staten ska kunna bidra till tillväxt och välstånd, bl.a. genom att säkerställa att lagar och regler efterlevs, måste tillsyn och tillståndsgivning fungera utan otillbörlig påverkan. integritet och gemensamma grund måste därför upprätthållas. I den förvaltningspolitiska propositionen 2009/10:75 Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt lade regeringen fast inriktningen för regeringens förvaltningspolitik. Målet för förvaltningspolitiken är en innovativ och samverkande statsförvaltning som är rättssäker och effektiv, har väl utvecklad kvalitet, service och tillgänglighet och som därigenom bidrar till utveckling och ett effektivt EU-arbete. Regeringen konstaterar att myndigheternas fristående ställning och långtgående befogenheter att besluta om hur de egna uppgifterna ska lösas är en viktig komponent i den svenska förvaltningen och medför många fördelar. Den svenska förvaltningsmodellen är en förutsättning för en effektiv och utvecklingsinriktad statsförvaltning. Inom statsförvaltningen finns enligt regeringen en större medvetenhet än tidigare om betydelsen av innovation och samverkan. Regeringen påpekar att många av de förslag och idéer som Rådet för innovation och kvalitet i offentlig sektor lyft fram (SOU 2013:40) griper in i myndigheternas och utvecklingsarbete. Två konkreta exempel som nämns är utvecklingsarbete kring asylprocessen och miljötillståndsprocessen. I skrivelsen nämner regeringen vad som gjorts sedan den förvaltningspolitiska propositionen. Regeringen har lämnat skrivelser till om utnämningspolitiken (skr. 2009/10:43), om tillsyn (skr. 2009/10:79) och om skydd mot korruption (skr. 2012/13:167). beslutade regeringen om ett program för statsförvaltningens utveckling och beslutades om en strategi för en digitalt samverkande förvaltning. För att stärka den statliga värdegrunden och främja värdegrundsarbetet i statsförvaltningen beslutade regeringen att inrätta Värdegrundsdelegationen, som är en arbetsgrupp inom . Svensk statsförvaltning i ett internationellt perspektiv De internationella jämförelser som beskriver och värderar länders offentliga sektor indikerar att offentliga institutioner håller en mycket hög nivå i fråga om effektivitet, förtroende och transparens. Internationella studier visar att den ekonomiska och finansiella kris som startade ledde till att förtroendet för den offentliga verksamheten minskade i många länder. Enligt jämförelse Government at a Glance 2013 är ett av de länder där förtroendet för regeringen ökade under krisåren. Regeringen konstaterar slutligen att i internationella jämförelser bedöms förekomsten av korruption i den offentliga sektorn i vara låg. Service och förenkling för medborgarna och företagen Myndigheternas arbete med lokal service I den förvaltningspolitiska propositionen 2010 angav regeringen att utgångspunkten för de statliga myndigheternas service ska vara en så långt som möjligt likvärdig tillgång till service för alla. Detta kan uppnås bl.a. genom ökad samverkan och bättre uppföljning samt genom en ökad användning av ny teknik. Eftersom varje myndighet bäst känner medborgarnas och företagens behov på det egna området är det myndigheterna som kan avgöra om det behövs en lokal närvaro eller inte. Därför är det enligt regeringen rimligt att regeringens insatser i första hand inriktas mot att ge myndigheterna goda förutsättningar för att göra sina egna överväganden om verksamheten. Utvecklingen av myndigheternas service är enligt regeringen i huvudsak positiv och utgår från en rimlig avvägning mellan effektivitet och tillgänglighet. Regeringen anger att utvecklingen av myndigheternas service bör följas upp på ett samlat sätt så att regeringen kan göra en helhetsbedömning och vid behov ställa tydligare service- och tillgänglighetskrav på de berörda myndigheterna. Lagen (2004:543) om samtjänst vid medborgarkontor utgör ett viktigt stöd för myndigheterna när det gäller att upprätthålla och etablera lokal närvaro och service. Genom samtjänstlagen och samtjänstförordningen har myndigheter och kommuner möjlighet att samverka på ett sätt som annars inte vore möjligt. Lagen anger ett antal områden där statliga myndigheter, kommuner och landsting kan samverka inom medborgarkontor. Regeringen noterar att det gemensamma nät av servicekontor som har utvecklats av , och bygger på samtjänstlagen. Öppna data för innovation I den förvaltningspolitiska propositionen 2010 anger regeringen att en stor del av den information som finns hos kommunala och statliga myndigheter utgör en samhällsgemensam resurs av stort värde för medborgarna, företagen och det civila samhället. Regeringen vill förbättra förutsättningarna för utvecklingen av nya och innovativa digitala tjänster i samhället genom att göra det lättare att hitta och använda öppna data och genom att se till att fler kan tillhandahålla statens digitala tjänster och att möjligheterna till insyn och delaktighet i verksamheten ökar. De åtgärder inom området som regeringen pekar på är bl.a. att regeringen har tillsatt en utredning med uppdrag att föreslå åtgärder för att förbättra förutsättningarna för vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen (dir. 2013:2) och att Verket för innovationssystem () har lanserat innovationsportalen . Regeringens bedömning är att det finns ett stort och växande intresse för att vidareutnyttja offentliga myndigheters data och att intresset för att publicera data har ökat hos både statliga och kommunala myndigheter. Regeringen har gjort insatser för att följa upp och främja både tillgängliggörandet och vidareutnyttjandet av data. Regeringen bedömer att utvecklingen är god, men att det kan behövas ytterligare åtgärder för att främja både användning och tillgängliggörande av mer data. Ett problem som regeringen har pekat på är att små och nyetablerade företag har svårt att komma in på marknaden, och regeringen konstaterar att de avgifter som statliga och kommunala myndigheter tar ut kan vara ett hinder. Därför välkomnar regeringen de initiativ som tagits från vissa statliga myndigheter att underlätta avgiftsfri tillgång till data för vidareutnyttjande. Ett konkret exempel är Lantmäteriet som tillhandahåller data som underlag för tester och tjänsteutveckling utan avgift. Arbetet med att förenkla för företag så att regeringens mål om en märkbar positiv förändring i företagens vardag nås är långsiktigt och bör enligt regeringen bedrivas brett. Viktiga komponenter i det arbetet är också förändringar i regelverk samt förändringar av attityderna till företag och företagande. har regeringen förstärkt strukturen i förenklingsarbetet bl.a. genom att den har inrättat 2008 samt beslutat om en ny förordning om arbetet med konsekvensutredningar vid regelgivning och om ett uppdrag till ett antal myndigheter att arbeta för att stärka service, minska handläggningstider samt öka förståelsen för företagens villkor. Regeringen bedömer att det finns en stor potential att minska företagens kostnader och arbetsbördor om uppgifter som regel endast behöver lämnas en gång och på ett ställe. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att förbereda och genomföra de åtgärder som krävs för att ett system för företagens uppgiftslämnande ska vara på plats senast . Digitala lösningar sätter medborgaren i centrum Förbättrad service och effektivare verksamhet med gemensamma digitala lösningar Privatpersoner och företag har fått tillgång till en rad nya e-tjänster som underlättar kontakten med offentlig förvaltning. Myndigheterna tillhandahåller drygt 3 800 e-tjänster till privatpersoner, företag och den offentliga sektorn. Det finns många goda exempel på hur myndigheterna enskilt eller i samverkan har utvecklat lösningar som förenklar och effektiviserar kontakterna och även bidrar till ökad effektivitet inom myndigheterna. Många myndigheter har även tagit till sig mer innovativa teknologier. Regeringen exemplifierar utvecklingen inom området med att medborgarna har kunnat legitimera sig (e-legitimation) och signera handlingar (e-signatur) digitalt och att företagen kan skicka in fakturor digitalt (e-faktura). har ett antal sektorsvisa tjänster och portaler dessutom etablerats, t.ex. geodatasamverkan och körkortsportalen. Myndigheternas digitala omställning utgör en av de starkaste drivkrafterna i statsförvaltningens förnyelsearbete. Regeringen beräknar t.ex. en nettobesparing på genom att myndigheter med fler än 50 anställda fr.o.m. ska hantera sina utgående beställningar av varor och tjänster elektroniskt. Förbättrad styrning och uppföljning av gemensamma digitala lösningar Andelen myndigheter som samverkar kring utveckling av e-tjänster har ökat markant . Från att av myndigheterna samverkade 2013. av myndigheterna bedriver förvaltningsgemensamma utvecklingsinsatser. Mina meddelanden är tillsammans med e-arkiv och e-diarium de vanligaste utvecklingsinsatserna. Enligt regeringen är det viktigt att styrningen av de enskilda myndigheterna på den strategiska nivån främjar samordning och har verksamhetens behov av samverkan mellan myndigheter eller sektorer som utgångspunkt. Regeringen nämner ett antal åtgärder som vidtagits i detta syfte. fastställde regeringen en handlingsplan för e-förvaltning, och en digital agenda togs fram 2011. Strategin för en digitalt samverkande statsförvaltning beslutades . Regeringen konstaterar också att E-delegationen tillsattes 2009 för att bättre styra och koordinera det taktiska arbetet med e-förvaltning inom den offentliga sektorn. E-delegationen har bl.a. publicerat mer än femton vägledningar, riktlinjer och ramverk samt stödjande tjänster som alla syftar till att underlätta digital samverkan på både strategisk nivå och sektorsnivå. gav regeringen fyra statliga myndigheter i uppdrag att samordna aktörer inom utvecklingsområdena privatpersoner (), företag och företagande (), fordon (Transportstyrelsen) samt geodata och fastighetsinformation (Lantmäteriet). När det gäller utvecklingen av svensk e-förvaltning har den operativa nivån med enskilda projekt alltid varit den dominerande drivkraften, där tjänster utvecklats och behov tillfredsställts. En utmaning för svensk e-förvaltning är att det krävs koordinering för att undvika att insatserna blir fragmenterade. I budgetpropositionen har regeringen aviserat att den avser att förstärka styrningen av statsförvaltningens digitalisering genom att utarbeta ett flerårigt utvecklingsprogram – Det digitala steget. Regeringen refererar till att i sin studie Value for Money in Government: rekommenderat att införa en striktare process för att säkerställa att digitaliseringsprojekt faktiskt genererar besparingar och nyttor för hela samhället. E-delegationen ska ta fram förslag på metoder för hur planerade besparingar i myndigheternas e-förvaltningsarbete i högre grad kan realiseras och tas till vara. () rapporterade till regeringen att många myndigheter har problem med att identifiera de samlade kostnaderna för e-förvaltningsprojekt som de genomfört. De e-förvaltningsprojekt som ESV undersökt är e-fakturor, e-beställningar, e-legitimationer och Mina meddelanden. Samordnad finansiering av gemensamma digitala lösningar Enligt regeringen finns det ett behov av utvecklade finansieringslösningar för gemensamma digitala utvecklingsinsatser av strategisk betydelse. För att underlätta för myndigheter att genomföra utvecklingsinsatser över myndighetsgränserna infördes ett nytt anslag på statens budget (anslag 2:6 Gemensamma e-förvaltningsprojekt av strategisk betydelse inom utgiftsområde 22 Kommunikationer). Vidare anför regeringen att digitalisering är ett viktigt verktyg för myndigheterna för att klara av det s.k. produktivitetsavdraget i det system för pris- och löneomräkning som är en viktig byggsten i ramanslagsmodellen. Avslutningsvis hänvisar regeringen till sina tidigare uttalanden om att den som är etablerad inom staten lånefinansieringsmodell kan tillämpas även vidmyndighetsgemensam utveckling av e-tjänster (skr. 2010/11:138). Reformering av statens administration genom Statens servicecenter Genom att koncentrera och standardisera statens administrativa stödverksamhet i Statens servicecenter kan stordriftsfördelar uppnås. Stödtjänsterna kan utföras med en högre produktivitet än om de utförs vid varje enskild myndighet. Vidare kan det vara mer kostnadseffektivt att låta en enda statlig aktör sköta byte och införande av nya systemstöd. Att koncentrera administrativt stöd har också fördelar av mer kvalitativ karaktär. Eftersom Statens servicecenters kärnverksamhet är att tillhandahålla administrativt stöd åt andra myndigheter kan kvalitet och rekrytering av kvalificerade medarbetare inom det administrativa området främjas. En annan fördel är att enskilda myndigheter ges ökade möjligheter att fokusera på sin kärnverksamhet. Sammantaget bedöms detta gynna såväl de offentliga finanserna som kompetensförsörjningen inom det administrativa området. (Fi2010:08) uppskattade den årliga besparingspotentialen i statsförvaltningen för 133 myndigheter, vilket motsvarar av de anställda i statsförvaltningen, till inom de ekonomi- och löneadministrativa tjänster som initialt ska tillhandahållas av servicecentret. Det motsvarar en ökning av kostnadseffektiviteten . Enligt regeringen visar reformen goda resultat, men den behöver fortsatt styrning. I likhet med andra stora organisatoriska förändringar kommer det att ta tid innan de avsedda resultaten uppnås fullt ut. Sänkta kostnader och ökad kvalitet för staten som helhet nås enligt regeringen framför allt på lång sikt i takt med att Statens servicecenter får in större volymer, anskaffar egna systemstöd, standardiserar verksamheten och fortsätter stärka sin kärnkompetens som anslutande myndigheter har ställt om sin verksamhet från att vara utförare av administrativa tjänster till att bli strategiska beställare. Med Statens servicecenter har en organisatorisk plattform skapats för framtida koncentration av andra förvaltningsgemensamma stödtjänster. I for money in Government: konstateras att genom att inrätta Statens servicecenter ansluter sig till en internationell trend mot mer av gemensamma lösningar inom statsförvaltningen. rekommenderar i rapporten regeringen att överväga ett starkare centralt tryck på myndigheterna att använda tjänsterna i syfte att uppnå de avsedda effekterna. Anslutningen av myndigheter till Statens servicecenter Målet är att av statsförvaltningens anställda är anslutna till Statens servicecenters tjänster vid utgången av . På bör merparten av myndigheterna ha anslutit sig. Vid utgången av 2013 var totalt 121 myndigheter anslutna till något av Statens servicecenters tjänsteområden, vilket motsvarade av statsförvaltningen mätt i antalet anställda. Regeringen har uttalat att det i första hand ska vara frivilligt för myndigheterna att ansluta sig till Statens servicecenter. Om det skulle dröja med en bred anslutning på frivillig basis som servicecentrets verksamhet och lönsamhetskalkylerna för de anslutande myndigheterna visar på tydliga effektivitetsvinster, avser regeringen dock att skärpa det generella förändringstrycket. ESV har bl.a. haft i uppdrag att särskilt utreda och överväga behovet av förordningsreglering. Regeringens bedömning är att alla myndigheter inom ramen för sin reguljära verksamhetsplanering bör pröva vilka delar av den administrativa stödverksamheten som kan föras över till och utveckla en plan för när i tiden en anslutning skulle kunna ske. Den offentliga upphandlingen utgör en betydande andel av BNP och har en direkt inverkan på den svenska ekonomin. Hur upphandlingarna genomförs och hur de upphandlande avtalen förvaltas har en avgörande betydelse för kvaliteten i den offentliga servicen. En prioriterad fråga för regeringen har varit att effektivisera upphandlingsstödet så att upphandlande myndigheter och enheter samt leverantörer får den kompetens och kunskap de behöver för att möta de krav som måste ställas för att upphandlingar ska kunna genomföras på bästa sätt. Regeringen har därför, enligt skrivelsen, arbetat med att omstrukturera och förstärka upphandlingsstödet. Att lägga upphandlingsstödet på innebär att myndigheten får en bred och samlad kompetens på upphandlingsområdet. Därmed kan stödet bli effektivare och tillämpningen och kunskapen om regelverket förbättras, vilket i sin tur kan bidra till att fler upphandlingar annonseras och att fler företag väljer att delta i offentliga upphandlingar. Ambitionen är att det samlade upphandlingsstödet ska vara tillgängligt vid . I skrivelsen anges vidare att regeringen aktivt följer det arbete som pågår för att underlätta en övergång till elektronisk upphandling. Målsättningen är att göra hela inköpsprocessen elektronisk. Frågan är även viktig mot bakgrund av de krav som följer av kommande EU-direktiv om offentlig upphandling som innefattar krav på en obligatorisk övergång till elektronisk upphandling i vissa delar av upphandlingsförfarandet. Den gemensamma värdegrunden och statsförvaltningens integritet Regeringens mål är att de statligt anställda ska ha kunskap om och förståelse för grundläggande värden i statsförvaltningen och rollen som statstjänsteman. för utveckling i staten () bedrev i detta syfte. Statskontoret ska nu utvärdera projektet och redovisa sitt uppdrag till regeringen . För att även i fortsättningen stärka den statliga värdegrunden och främja värdegrundsarbetet i statsförvaltningen har regeringen inrättat Värdegrundsdelegationen som en intern arbetsgrupp i . Värdegrundsdelegationen ska redovisa sitt arbete . Den långtgående delegeringen av den statliga arbetsgivarpolitiken innebär att det är myndigheterna som anställer, lönesätter, utvecklar, motiverar och avvecklar sin personal. Regeringen redovisar i budgetpropositionen kompetensförsörjningsläget i staten. Kompetensförsörjningen i staten fungerar huvudsakligen väl. Det är angeläget att de statliga arbetsgivarna arbetar strategiskt med sin kompetensförsörjning. De bör fortsätta att utveckla formerna för att marknadsföra staten som en attraktiv arbetsgivare. Det kan ske enskilt eller i samverkan. Det stöd som ger och de rapporter som Statskontoret har publicerat bör kunna inspirera och stödja myndigheterna i detta arbete. I Konjunkturbarometern om kompetensförsörjningen i staten som genomfördes framkommer att det har varit svårast att rekrytera inom it-området. Detta har också varit fallet vid tidigare mätningar. Andelen medlemmar i som haft omfattande pensionsavgångar uppgår till (i undersökningen ) och andelen som påverkats negativt av detta uppgår till (i undersökningen ). Utvecklad utnämningspolitik i staten I enlighet med 12 kap. 5 § regeringsformen är det regeringen som anställer chefer för myndigheter som lyder under regeringen. Vid beslut om statliga anställningar ska avseende fästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. I regeringsförklaringen angavs att utnämningspolitiken skulle reformeras med utgångspunkt i bestämmelsen i regeringsformen. Allmänhetens förtroende för staten och statsförvaltningen bygger enligt regeringen bl.a. på att utnämningsmakten utövas omsorgsfullt. Regeringens ambition är att andelen utannonserade befattningar ska vara mycket hög. Före regeringsskiftet förekom endast undantagsvis att regeringen annonserade efter myndighetschefer. Sedan regeringens beslut att göra annonsering till huvudregel och fram /14 är andelen utannonserade chefsbefattningar . En följd av att rekryteringsprocessen ändrats är att chefer från andra delar av arbetsmarknaden har fått anställning som myndighetschef. Detta ligger i linje med den statliga arbetsgivarpolitiken. En annan synbar effekt är att fler kvinnor anställts som myndighetschefer. När det gäller anställningsvillkor för myndighetschefer har betänkandet Myndighetschefers villkor (SOU 2011:81) remissbehandlats. I skrivelsen redovisar regeringen sin syn på förslagen i utredningen. Bland annat konstaterar regeringen att det i bereds förslag i enlighet med utredningens förslag om att samtliga myndighetschefer bör få rätt till en avgångsförmån, att åldersgränsen för en inkomstgaranti bör höjas från till samt att en jämkningsregel bör införas för att minska riskerna för missbruk. En mer ändamålsenlig och tydlig statsförvaltning Regeringen har genomfört ett omfattande arbete med att se över och utveckla den statliga förvaltningens uppgifter och organisation för att skapa en tydligare och mer ändamålsenlig myndighetsorganisation. –2013 lät regeringen genomföra systematiska kartläggningar av myndighetsstrukturen inom ett stort antal verksamhetsområden. Som ett resultat av bl.a dessa kartläggningar har fler än 100 organisations- och strukturförändringar genomförts . har 35 myndigheter avvecklats, 34 nya myndigheter bildats och ett stort antal sammanslagningar av myndigheter gjorts. Sammantaget har antalet myndigheter minskat från 438 till 372. Regeringen konstaterar dock i skrivelsen att det i de flesta fall är för tidigt att uttala sig om effekterna av de genomförda förändringarna. Med anledning av att det inom flertalet samhällssektorer numera finns myndigheter som har till uppgift att följa upp och utvärdera effekter av offentlig verksamhet är det angeläget för regeringen att få en samlad bild av för- och nackdelar med fristående sektorsspecifika utvärderingsmyndigheter jämfört med alternativa sätt att organisera statlig utvärdering. har regeringen inrättat fem myndigheter med uppdrag att följa upp, analysera och utvärdera effekter av offentliga åtgärder och insatser inom skilda samhällssektorer. Det är Inspektionen för socialförsäkringen (inrättad 2009), Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (inrättad 2009), Trafikanalys (inrättad 2010), Myndigheten för kulturanalys (inrättad 2011) och Myndigheten för vårdanalys (inrättad 2011). Regeringen har därtill också inrättat Expertgruppen för biståndsanalys (). Genom att skapa myndigheter som har analys och utvärdering som huvuduppgift och som agerar fristående och självständigt i förhållande till myndigheter med genomförandeansvar för politiken har regeringen velat förstärka tillgången till oberoende beslutsunderlag med hög kvalitet avseende politikens och de statliga insatsernas effekter. För regeringen fyller underlag från dessa myndigheter en viktig funktion även vid redovisning till av effekterna och hur dessa svarar mot politiska mål.