bet · H101TU19 · 2014-06-13 00:00:00 — Regeringen pekar vidare på att det i arbete också ingår att ytterligare förbättra kunskapen om väg- och järnvägsanläggningarna och att förbättra kvaliteten på den tekniska och ekonomiska informationen i anläggningsregistren. Regeringen framför att , i de upphandlingar som görs i takt med att entreprenörskontrakten löper ut, bör se till att kommande kontrakt utformas så att bästa möjliga samhällsekonomiska effektivitet kan uppnås. Regeringen framhåller att kapacitetstilldelningen är en central process för järnvägssystemet och att det är väsentligt att den är transparent och rättssäker samt leder till en effektiv användning av infrastrukturen. Regeringen pekar på att bedriver bl.a. forskningsprogrammet (Kapacitet i järnvägstrafiken) som syftar till att skapa en svensk forskningsplattform för framtida planering, styrning och drift av järnvägens trafik. bedriver även ett internt utvecklingsprogram för att se över hur kapacitetstilldelningsprocessen kan förbättras utifrån känd kunskap. Regeringen lyfter fram att den har uttryckt att det av effektivitetsskäl är önskvärt att utveckla metoder för såväl tilldelning som tillhandahållande av tåglägen baserade på användningen av ekonomiska styrmedel. Regeringen har även gett i uppdrag att föreslå hur myndigheten kan använda banavgifter som styrmedel vid tilldelningen av infrastrukturkapacitet. Regeringen framhåller att den har för avsikt att göra införandet av ett nytt trafikledningssystem till en del av den nationella planen för transportinfrastruktur åren 2014–2025. När det gäller banavgifter framhåller regeringen att enligt ska vara förvaltningsmässigt oberoende från regeringen och när myndigheten fattar beslut i dessa frågor. Regeringen framhåller att det är av stor betydelse att depåtjänster tillhandahålls på ett effektiv sätt och utvecklas i harmoni med utvecklingen av järnvägens huvudinfrastruktur. I skrivelsen anger regeringen att det finns skäl att överväga hur järnvägens behov av mark för terminaler och depåer ska säkerställas i samverkan med kommunerna i deras fysiska planering. Regeringen menar vidare att det finns motiv för att analysera hur marknaden för tillhandahållande av terminaler och depåtjänster kan bidra till järnvägstrafikens utveckling i samarbete med de andra trafikslagen. Regeringen framhåller dock att den anser att depåtjänsterna som sådana ska tillhandahållas av marknadsaktörerna och ligga utanför det statliga åtagandet. Tillsyn, marknadsövervakning och uppföljning Regeringen framför att det finns mycket som talar för att en förbättrad marknadstillsyn bidrar till att tågförseningarna minskar. I skrivelsen anges att även marknadsövervakningen skyndsamt bör utvecklas för att kunna identifiera problem som riskerar att försämra järnvägssektorns funktionssätt. Regeringen framhåller att det finns behov av att utveckla tillgången till statistik för olika ändamål. Regeringen pekar på att publicering av officiell statistik om tågförseningar ligger inom myndighetens uppdrag. Regeringens åtgärder med anledning av iakttagelser Regeringen pekar på två utredningsuppdrag som den har beslutat om sedan inledde sin granskning. Regeringen beslutade att en särskild utredare skulle göra en översyn av järnvägens organisation. Syftet med översynen är att föreslå förbättringar av järnvägssystemets organisation som på bästa sätt möter framtidens krav på ett effektivt och hållbart transportsystem. beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att utreda en modern reglering av person- och godstransporter på järnvägarna. Utskottets förslag i korthet Utskottet anser att en öppen marknad för persontrafik på järnvägarna skapar bra förutsättningar för att utveckla en attraktiv och konkurrenskraftig tågtrafik. avslår mot denna bakgrund motionsförslag om förändrade utgångspunkter för järnvägstrafiken. Jämför reservation 1 (V). I motion 2013/14:Fi254 av m.fl. (V) yrkande 9 framförs att avregleringar och privatiseringar inom järnvägen måste ersättas med ett gemensamt och sammanhållet järnvägssystem som sätter resenären och godstransportören i centrum. bör därför återregleras, och samhället ta ett helhetsansvar för järnvägssystemet. Även i motion 2013/14:T8 av (V) m.fl. yrkande 5 framförs att järnvägen bör återregleras och att samhället bör ta ett helhetsansvar för järnvägssystemet. Motionärerna befarar att en effekt av avregleringen av järnvägen är att priserna är så pressade att kvaliteten blir lidande. I motionen anges att tågförseningarna är en tydlig konsekvens av detta. Motionärerna anser att avregleringar och privatiseringar inom järnvägen måste ersättas med ett gemensamt och sammanhållet järnvägssystem som sätter resenären och godstransporterna i centrum. I motion 2013/14:T496 av (S) framförs att successivt har styckats upp i mindre delar. Först avskildes den del som kom att bli och som är en del av . togs nästa steg när övergick till att bli ett statligt affärsbolag under namnet SJ med uppgiften att enbart framföra tåg. Andra delar, som t.ex. ansvaret för underhåll av lok och tågvagnar, flyttades ut till ett nytt bolag: Euromaint. Motiveringen för åtgärden var att varje enskild del skulle fokusera på sitt affärsområde och göra verksamheten så effektiv som möjligt. Motionären konstaterar att resultatet inte blev det önskade. I motionen framförs att tågtrafiken har en viktig samhällsfunktion för person- och godstransporter och också är viktig för att minska trafikens miljöbelastning. För att minska störningarna i tågtrafiken menar motionären att det är angeläget att man ser över möjligheterna till ett närmare samarbete eller eventuella sammanslagningar mellan SJ, Euromaint, och . Utskottet har vid tidigare tillfällen (senast i bet. 2012/13:TU11) framhållit att konkurrens bidrar till att tillgodose resenärernas och samhällets krav på ett attraktivt, effektivt och långsiktigt hållbart trafikutbud av god kvalitet. Det bidrar till ett ökat resande på järnvägen till förmån för tillväxt, sysselsättning, regional utveckling och miljö. Enligt utskottets mening bör det inte förekomma några monopol på marknaden som hämmar kommersiell utveckling. Utskottet har därför tidigare tillstyrkt regeringens förslag om att SJ AB:s exklusiva trafikeringsrätt ska upphävas och att alla kommersiella tågoperatörer sk ages en med likvärdig rätt att operera på det svenska järnvägsnätet. Utskottet vill framhålla att harmoniseringen och anpassningen i har skett stegvis och under reglerade former med bl.a. successivt öppnande av olika marknader. I sammanhanget kan nämnas att utskottet tidigare har sammanträffat med SJ AB:s vd som bl.a. framhöll att det är bra för SJ med konkurrens. Utskottet vill vidare påminna om att riktade ett tillkännagivande till regeringen om att en utförlig utredning av järnvägssystemets organisation borde genomföras (bet. 2012/13:TU2, rskr. 2012/13:119). Utskottet framförde att detta är en nödvändig åtgärd för att säkerställa att järnvägen utvecklas och förvaltas på bästa sätt. tillsatte regeringen en utredning, Utredningen om järnvägens organisation. presenterade utredningen sitt delbetänkande En enkel till framtiden? (SOU 2013:83). I betänkandet framfördes bl.a. att när det gäller marknadsöppningen för gods- och persontrafik är en återgång till monopol inte möjlig. I utredningen framförs vidare att även om det inte finns något EU-krav på upphandling av nationell persontrafik så torde en återgång medföra problem med hänsyn till allmänna principer. Utskottet har vidare tagit del av att det i det av regeringen beslutade tilläggsdirektivet till utredningen anges att utredningen bl.a. ska analysera de statliga företagens roll och ställning på marknaden och hur det statliga ägandet påverkar förutsättningarna att utveckla väl fungerande marknader och föreslå hur ett förtydligande av roller och ansvarsområden inom sektorn kan åstadkommas. Mot denna bakgrund och med anledning av att utskottet anser att en öppen marknad för person- och godstrafik på järnvägen har bättre förutsättningar att utveckla en attraktiv och konkurrenskraftig järnvägstrafik avstyrks motionerna 2013/14:Fi254 av m.fl. (V) yrkande 9, 2013/14:T8 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2013/14:T496 av m.fl. (S). Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att se över hur uppdragen för , och kan tydliggöras så att samhällets behov av klimatsmarta järnvägstransporter med användaren i centrum kan tillgodoses i högre utsträckning. bifaller därmed motionsförslag om samhällsuppdrag. Jämför reservation 2 (M, FP, C, KD). I statens ägarpolicy (Statens ägarpolicy och riktlinjer för företag med statligt ägande, , ) framhålls bl.a. att regeringen har uppdrag att aktivt förvalta statens tillgångar i form av aktierna i de statligt ägda bolagen så att deras långsiktiga värdeutveckling blir den bästa möjliga och – i förekommande fall – att de särskilt beslutade samhällsuppdragen utförs väl. Vidare framgår att regeringen anser det vara av största vikt att de bolag som ägs av staten förvaltas på ett aktivt och professionellt sätt, med värdeskapande som ett övergripande mål. Det innebär att bolagen ska agera långsiktigt, effektivt och lönsamt samt ges förmåga att utvecklas. Vidare framgår att statligt ägda bolag ska agera föredömligt inom området hållbart företagande och i övrigt agera på ett sätt så att de åtnjuter offentligt förtroende. De statligt ägda bolagen lyder med få undantag under samma lagar som privatägda bolag. I motion 2013/14:T9 av m.fl. (S) yrkande 9 framförs att Jernhusen bör utveckla resecentrum, godsterminaler och depåer med resenärernas och transportköparnas behov som det centrala uppdraget. Motionärerna anser även att uppdragen till , och Transportstyrelsen måste förändras. I motionen anges att kortsiktigt marknadstänkande och konkurrensfrågor sätts för högt på agendan. Motionärerna framhåller att samhällets behov av klimatsmarta järnvägstransporter av högsta kvalitet alltid måste sättas främst. I motion 2013/14:T10 av m.fl. (MP) yrkande 3 konstateras att stationsområden och depåer är viktiga nav för tågtrafiken, inte bara för resenärer utan även för godstransporter. Motionärerna framhåller att dagens akuta brist på anläggningar för att ta bort is från tågvagnar och lok delvis kan förklaras av att Jernhusens krav på att leverera vinst till staten inte leder till största möjliga samhällsnytta. I motionen anges att bristen på effektiva, trafiknära och moderna depåer tvingar tågoperatörerna att färdas långa sträckor med tomma tåg, vilket tar upp stor kapacitet och skapar flaskhalsar och försämrad punktlighet. Mot den bakgrunden vill motionärerna se en bättre statlig styrning av och ett tydligt samhällsuppdrag för Jernhusens verksamhet. I motion 2013/14:T240 av m.fl. (MP) yrkande 7 framhåller motionärerna att SJ ska planera och ansvara för en utvecklad tågtrafik med hög punktlighet och kvalitet mellan alla delar av och huvudorterna i våra grannländer. I motionen anges att det är naturligt att statens eget bolag ska förnyas och utvecklas för att vara stommen i det svenska nationella järnvägsnätet. SJ drivs dock i bolagsform och har som syfte att gå med vinst. Motionärerna pekar på att det också är det enda krav som SJ:s ägare staten ställer på bolaget i sina ägardirektiv. Att SJ:s enda uppdrag är att leverera vinst till statskassan menar motionärerna går stick i stäv med de transport- och miljöpolitiska målen och missgynnar ofta resenärens behov. Motionärerna anser därför att SJ behöver ett nytt uppdrag från sina ägare, ett tydligt mål att öka tågets marknadsandelar och sätta resenären i centrum. I motion 2013/14:T363 av m.fl. (S) yrkas att SJ bör ges ett tydligt samhällsuppdrag. Som skäl för yrkandet anges bl.a. att det övergripande målet för svensk transportpolitik är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgare och näringsliv. Motionärerna framhåller att det viktigaste verktyget för att nå detta är SJ. I motionen anges att dagens styrning av SJ endast är baserad på finansiella målsättningar. Motionärerna menar att det inte är rimligt sett till att bolaget är en del av den grundläggande samhälleliga infrastrukturen. Motionärerna vill se en väsentligt tydligare styrning av SJ och en bredare definition av företagets målsättningar, och ett genomgående tema i styrningen bör vara att SJ ska vara ett enkelt, prisvärt och pålitligt resealternativ och att bolaget aktivt ska medverka till att uppnå de transportpolitiska målsättningar som har fastställts av och regeringen. I motion 2013/14:T517 av m.fl. (S) yrkandena 10–12 framhålls att järnvägen har ett tydligt samhällsuppdrag där det inte bara går att agera utifrån en strikt kortsiktig företagsekonomisk grund. I motionen framhålls att Jernhusen har en viktig uppgift att både ge järnvägsresenärer en förstklassig upplevelse och utveckla kombiterminaler för godstransporter, att systematiskt måste arbeta för att höja sin kvalitet och ha ett tydligt resenärsfokus och att ska fortsätta att erbjuda konkurrenskraftiga godstransporter på järnvägen. Motionärerna menar att de tre företagen ska samarbeta på bästa sätt för att höja kvaliteten på passagerar- och godstrafiken. Motionärerna ser gärna att och Jernhusen tillsammans arbetar för att utöka den s.k. kombitrafiken där järnväg, sjöfart och lastbilstransporter samverkar med gemensamma lastbärare. För att nå de transport- och miljöpolitiska mål som har fastställts av regeringen och krävs att järnvägstrafiken upprätthålls och utvecklas. Väl fungerande järnvägstransporter med hög kapacitet och tillförlitlighet är också en förutsättning för att vårt moderna samhälle ska fungera. Utskottet vill påminna om att det övergripande målet för svensk transportpolitik är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgare och näringsliv i hela landet. Enligt utskottets mening har en fungerande järnväg högsta prioritet, och samhällets behov av klimatsmarta järnvägstransporter av högsta kvalitet måste prioriteras. Mot denna bakgrund anser utskottet att järnvägens statliga aktörer har ett tydligt samhällsuppdrag. Utskottet anser att frågor om marknad och konkurrens sätts för högt på agendan och att de statliga bolagen agerar utifrån en alltför strikt och kortsiktig företagsekonomisk grund. Utskottet anser att , och bör samarbeta på bästa sätt för att höja kvaliteten på passagerar- och godstrafiken. Utskottet menar t.ex. att det skulle vara positivt om och tillsammans arbetar för att utöka den s.k. kombitrafiken där järnväg, sjöfart och lastbilstransporter samverkar med gemensamma lastbärare. När det gäller anser utskottet att bolaget bör ges ett tydligt samhällsuppdrag för att aktivt medverka till att uppnå de transportpolitiska målsättningar som har fastställts av och regeringen. Dagens styrning av är endast baserad på finansiella målsättningar. Utskottet anser att det inte är rimligt mot bakgrund av att bolaget är en del av en grundläggande samhällsfunktion. Utskottet vill se en väsentligt tydligare styrning av och en bredare definition av företagets målsättningar. Ett genomgående tema i styrningen bör vara att ska vara ett enkelt, prisvärt och pålitligt resealternativ. måste också systematiskt arbeta för att höja sin kvalitet och ha tydligt resenärsfokus. Utskottet vill särskilt framhålla att bör verka för en utvecklad tågtrafik med hög punktlighet och kvalitet mellan alla delar av och huvudorterna i våra grannländer. Ett tydligt mål för bör också vara att öka tågets marknadsandelar och sätta resenären i centrum. Vidare anser utskottet att det behövs en bättre statlig styrning av och ett tydligt samhällsuppdrag för bolagets verksamhet. bör utveckla resecentrum, godsterminaler och depåer med resenärernas och transportköparnas behov som det centrala uppdraget. Utskottet vill framhålla att stationsområden och depåer är viktiga nav för tågtrafiken, inte bara för resenärer utan även för godstransporter. Enligt utskottets mening kan dagens akuta brist på anläggningar för att ta bort is från tågvagnar och lok delvis förklaras av att Jernhusen AB:s krav på att leverera vinst till staten inte leder till största möjliga samhällsnytta. Utskottet kan i sammanhanget också konstatera att bristen på effektiva, trafiknära och moderna depåer tvingar tågoperatörerna att färdas långa sträckor med tomma tåg, vilket tar upp stor kapacitet och skapar flaskhalsar och försämrad punktlighet. Utskottet anser även att är av stor betydelse för att driva och utveckla godstrafiken på järnvägen. Enligt utskottet finns det därför även anledning att se över uppdrag. Med anledning av det ovan nämnda anser utskottet också att det kan finnas skäl att anpassa uppdragen till och Transportstyrelsen. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att riktar ett tillkännagivande till regeringen om att se över hur uppdragen för , och kan tydliggöras så att samhällets behov av klimatsmarta järnvägstransporter med användaren i centrum kan tillgodoses i högre utsträckning. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2013/14:T9 av m.fl. (S) yrkande 9, 2013/14:T10 av m.fl. (MP) yrkande 3, 2013/14:T240 av m.fl. (MP) yrkande 7, 2013/14:T363 av m.fl. (S) och 2013/14:T517 av m.fl. (S) yrkandena 10–12. Underhåll av statens järnvägsinfrastruktur Utskottets förslag i korthet ger regeringen till känna att den bör se till att skyndsamt bygger upp kompetens så att verket självständigt kan inspektera både järnvägsanläggningens status och entreprenörernas arbete och bör se över hur staten kan ta det samlade ansvaret för järnvägsunderhållet på statens järnvägsnät i takt med att underhållskontrakten löper ut. bifaller därmed helt eller delvis motioner om underhåll av statens järnvägsinfrastruktur. Jämför reservation 3 (M, FP, C, KD). För att järnvägsinfrastrukturen ska vara framkomlig och kunna användas på avsett sätt är det nödvändigt att den underhålls och ibland förnyas. Drifts- och underhållsåtgärder är också nödvändiga för att infrastrukturen ska vara trygg och säker och inte orsaka olyckor i järnvägssystemet. Ett fungerande underhåll behövs också för att bevara infrastrukturens beräknade livslängd. Löpande underhåll består av dels förebyggande, dels avhjälpande insatser. Det avhjälpande underhållet består i princip av reparationer eller byten av komponenter som har skadats eller slitits ut så att de inte fungerar på avsett sätt. Avhjälpande underhåll måste ofta genomföras med kort varsel och anpassas till den pågående trafiken. Möjligheten att planera avhjälpande underhåll är därmed också begränsad. Förebyggande underhåll genomförs däremot på ett genomtänkt sätt innan systemet blir defekt och dess funktion sätts ned. Detta förutsätter en hög kunskap om anläggningens tillstånd och hur fort detta kan nå tillåtna undre kvalitetsgränser. För att järnvägssystemet ska kunna drivas och användas på avsett sätt är även åtgärder som exempelvis snöröjning helt nödvändiga. är enligt verkets instruktion infrastrukturförvaltare för det järnvägsnät som tillhör staten, om inte något annat har beslutats. Statens spårinnehav uppgår till av det totala nätet. Utöver finns det 480 små eller mycket små infrastrukturförvaltare. Av instruktion framgår vidare att verket i sin roll som beställare särskilt ska verka för att produktivitet, innovation och effektivitet på marknaderna för investeringar, drift och underhåll ökar. får vidare enligt instruktionen bl.a. göra upphandlingar som är förenliga med verkets uppgifter i övrigt. Av infrastrukturpropositionen Investeringar för ett starkt och hållbart transportsystem (prop. 2012/13:25), som har ställt sig bakom (bet. 2012/13:TU2, rskr. 2012/13:119), framgår att har avsatts för perioden –2025 för åtgärder för i första hand drift och underhåll samt reinvesteringar av statliga järnvägar. () bildades och drevs som en resultatenhet inom (nu ). I regleringsbrev angav regeringen att skulle redovisa förutsättningarna för och konsekvenserna av en konkurrensutsättning av hela eller delar av produktionsverksamheten . redovisade för produktionsverksamhet, förutsättningar och strategier för konkurrensutsättning av produktionsverksamhet (GD00-2827/01). I rapporten föreslås att det förebyggande underhållet upphandlas i konkurrens från produktvis eller i lämpliga produktkombinationer. Beslut togs sedermera i enlighet med utredningen, och har stegvis upphandlat drift och underhåll i konkurrens . Det sista av kontrakt som inte hade upphandlats i konkurrens löpte ut . Efter ett beslut bolagiserades BVP 2010, och det statligt ägda bolaget bildades. Det grundläggande syftet med offentligrättslig säkerhetsreglering på transportområdet är att förebygga olyckor och därmed hindra att människor, egendom och miljö kommer till skada i samband med transporter. Av EU-rättsliga regler följer att det är järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare som är ytterst ansvariga för en säker drift av järnvägssystemet. I järnvägslagen anges att en säker drift av järnvägssystemet ska uppnås genom att järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare har ett förfarande för riskhantering och ett säkerhetsstyrningssystem som kan hantera de risker som verksamheten ger upp upphov till så att verksamheten kan bedrivas säkert. Detta gäller även risker hos anlitade entreprenörer. En infrastrukturförvaltares verksamhet ska utföras så att skador till följd av verksamheten förebyggs, och verksamheten ska vara organiserad så att den kan bedrivas på ett säkert sätt. Av järnvägslagen följer även att de som är sysselsatta i en infrastrukturförvaltares verksamhet ska ha god kännedom om de förhållanden, föreskrifter och villkor som gäller för verksamheten och som berör deras arbetsuppgifter. Arbetsuppgifter av betydelse för säkerheten får endast utföras av den som med hänsyn till yrkeskunnande, hälsotillstånd och personliga förhållanden i övrigt anses lämplig. I järnvägslagen bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen utser (Transportstyrelsen) att meddela föreskrifter om bl.a. säkerhetsstyrningssystem och utbildning. har vidare utfärdat förordningar om gemensamma säkerhetsmetoder för bedömning av överensstämmelse med kraven för att få säkerhetstillstånd respektive säkerhetsintyg för järnväg. Av dessa följer bl.a. att säkerhetsuppgifterna ska vara delegerade till personal med lämplig kompetens. Transportstyrelsen är tillsynsmyndighet enligt järnvägslagen. Det är i huvudsak genom tillsyn av säkerhetssystemet som Transportstyrelsen försäkrar sig om att bl.a. infrastrukturförvaltare klarar av att bedriva sin verksamhet enligt gällande regler. Om Transportstyrelsen inom ramen för tillsynen eller vid ett eventuellt tillbud uppmärksammas på att ett järnvägsföretag eller en infrastrukturförvaltare inte uppfyller ifrågavarande krav och således inte har tagit vederbörligt ansvar för att hantera de risker som verksamheten ger upphov till kan myndigheten ingripa. I vissa fall kan det även utdömas straffrättsligt ansvar. I motion 2013/14:T8 av m.fl. (V) konstateras i yrkande 1 att bristerna på åtgärder i underhållet av våra järnvägar har uppmärksammats bl.a. genom ett antal allvarliga urspårningar . Motionärerna anmärker mot att underhållet och kontrollen av järnvägen görs av privata entreprenörer genom egenkontroll. Myndigheterna har därmed bristande kontroll över vår gemensamma infrastruktur. I motionen anges att det bristfälliga underhållet riskerar att allvarligt försämra säkerheten för både resenärer och fraktgods och att även i fortsättningen ge stora störningar i trafiken för pendlare och godstrafik. Motionärerna menar att för att upprätta en fungerande tågtrafik för resenärer och gods krävs ett sammanhållet system där nödvändigt banunderhåll och kontroll av statusen på detsamma sker i egen regi. I yrkande 2 framför motionärerna därför att det är nödvändigt att skyndsamt bygger upp den kompetens som krävs för att hålla anläggningen i gott skick. I yrkande 3 anges att en ansvarsfördelning bör göras med innebörden att Infranord görs till en renodlad underhållsorganisation.