bet · H201CU1 · 2014-12-09 00:00:00 — När det gäller stödet, om det är 1 miljard eller flera miljarder som man förväntar sig att ha i stöd till nyproduktion av bostäder, ska man ha i åtanke att det är någonting som tas av skattekollektivet, och en stor del av skattekollektivet bor just i de hyresrätter som man vill stimulera framväxten av. Men har ställt sig bakom en budget där ett sådant stöd saknas. Det vore intressant att veta, utifrån förutsättningen att sådant stöd saknas, hur man ser på dem som har till uppgift att nyproducera de här bostäderna. Det är ju inte politiker som bygger bostäder. Det är inte ens statliga företag, utan det är privata byggherrar som bygger. Under vilka villkor anser ni att de ska kunna verka, givet att lösningen i fråga om att tillskapa möjlighet för det här omfattande stödet är att man tar ut det i form av skattepengar? Sedan är det intressant att grotta ned sig i de 200 miljonerna för att stimulera energieffektivisering. nämnde bland annat det och talade om det här lilla extra. Tolkar jag Nooshi Dadgostar rätt menar hon att 200 miljoner är någonting som vi ska använda för att kompensera hyresgästerna för ökade hyreshöjningar. Betyder det att Nooshi Dadgostar inte har tilltro till det förhandlingssystem som råder och som det finns en relativt stor enighet kring i riksdag? Nooshi Dadgostar nämner . Det är ju en kommun där är med och styr i majoritet med Socialdemokraterna och . Men vi behöver inte vara i ; vi kan ta oss till där jag själv bor. Där finns det bostadsföretag som heter , Poseidon och så vidare, och där finns med och styr både i bolagen och när det gäller ägardirektiven. Vilket ansvar har kommunerna i detta? tog upp ett antal frågor, och jag ska se om jag hinner svara på alla. Skattekollektivet betalar till dem som har ett ägt boende. Det vi säger är: Varför ska inte alla omfattas? Varför ska hyresgäster bara betala till villaägare? Varför kan vi inte gemensamt betala så att även de som bor i fastigheter i miljonprogrammet också kan rustas upp, att vi skapar morötter för att kicka igång upprustningen? Det är väl fantastiskt bra. Självklart har vi ett gemensamt ansvar för att alla människor i det här landet ska bo i värdiga lägenheter, att det inte ska vara vitmögel i badrummet eller nedrivna tapeter eller annat. Vi ska ha en bra och god bostadsstandard i , och då kan vi inte bara premiera dem som har ett ägt boende. Det är klart att vi har en kollektivmodell när vi förhandlar hyror. Det ställer jag mig naturligtvis bakom. Men självklart är det så att när man rustar upp många av miljonprogrammen vältras kostnaderna över på hyresgästerna. Det är ju ofta den enda intäkt bostadsbolagen har. Det är därför vi har sett alla dessa fantasihöjningar av hyrorna när man har rustat upp - tyvärr. Då är det självklart så att om man får ett stöd för en viss andel av upprustningen, ja, då skulle man kanske inte behöva vältra över kostnaden för just den andelen på hyresgästerna. Det tycker jag är en rättvisefråga, därför att skillnaderna i skattesystemet mellan de här två boendeformerna är så enormt orättvisa. var också inne på de politiska maktförhållandena i olika kommuner och om kommunen hade ett ansvar. Självklart har de det. Vi har alla ett ansvar. Hela samhället har ett ansvar för bostadspolitiken. Jag måste ta upp HUS-avdraget, som ju är någonting som det råder en ganska stor enighet om i riksdag att vi ska ha kvar. HUS-avdragen som helhet är något som bidrar till skatteintäkterna i landet genom att det ger människor möjlighet att ha en riktig anställning. Det har skapat många nya arbeten. Det har gjort svarta jobb till vita, och det har skapat sjysta arbetsvillkor som ger människor möjlighet att få en pensionsavsättning på det arbete man utför. Alldeles oavsett om det är en husrenovering, ett altanbygge eller städhjälp till en pensionär är det här någonting som är viktigt och väldigt bra. Jag stöder det i alla delar, och jag vill inte sätta det ena mot det andra i det här fallet. När vi nu pratar om stöd och stimulanser är det trots allt, utifrån den budget som har ställt sig bakom, endast som är ett stöd. Jag måste få svar på detta: Vad är inriktning med det här stödet? Är det att täcka upp mellanskillnaden i hyresförhandlingen när fastighetsägare och hyresgästen inte kan komma överens? Eller är det det lilla extra som pratar om som kan vara en duschblandare eller någonting annat? Det är viktigt att få svar på detta. Om vi avslutar med det kommunala ansvaret nämnde inte Nooshi Dadgostar byggföretagens roll, men vi kan koncentrera oss på kommunerna då. Är det Nooshi Dadgostars uppfattning att det ansvar som inte tas av kommuner som och i stället borde tas av ? Det finns ganska skilda åsikter huruvida ROT-avdraget har gjort särskilt många svarta jobb vita. Tvärtom verkar det finns mycket oklarheter kring avdraget. Däremot är det självklart så att ett stöd för upprustning i miljonprogrammen innebär att många kan jobba och få sin lön och pensionsavsättning där genom detta stöd för att rusta upp. Poängen är ju att vi ska kicka igång upprustningen. Problemet är att upprustningarna inte sker. Många av värdarna skjuter bara detta . Man orkar inte ta tag i det. Det funkar inte. Här lovordas alla som rustar upp, men processen är djupt problematisk. Många människor tvingas flytta för att de inte har råd. Vart ska de flytta i Stockholms- eller ? De har ingenstans att flytta. Vi behöver ha ett stöd så att man kan få värdiga lägenheter även om man bor i hyresrätt. Om vi ger ett stöd är min absoluta åsikt att detta stöd inte ska gå i fickorna på något företag, utan då måste man se till så att det premierar hyresgästkollektivet. En insats, en del av kostnaderna som man lägger på upprustningen tas av staten, och ska inte den tas av hyresgästkollektivet. Jag tycker fortsatt att det är orättvist att vi ska ge 40 miljarder till det ägda boendet men inte en krona till hyresgästerna. Alliansen är svaret skyldig: Tycker ni inte att det är orättvist? Det skiljer mellan budgetalternativen, men som vi redan har hört i debatten går den stora skiljelinjen egentligen i synen på hur bostadsmarknaden ska kunna ges bättre förutsättningar. och Alliansen tror inte på att kortsiktiga åtgärder löser problemen på bostadsmarknaden. Det är ju just det kortsiktiga och det ryckiga som har bidragit till de problem som finns. har byggt hälften av vad våra nordiska grannländer har gjort och hälften av snittet för . med alliansregeringen har dock kursen för bostadspolitiken antagit en ny inriktning. var antalet påbörjade bostäder 24 500. var antalet påbörjade bostäder 34 500. Prognosen är 40 000 bostäder. Trots att det nu ljusnar snabbt och nyproduktionen har satt fart finns det ingen anledning att slå sig till ro. Det krävs ytterligare åtgärder. Det är 156 kommuner som anger att de har ett underskott på bostäder, men 35 kommuner i har ett överskott på bostäder. Förutsättningarna i ser olika ut beroende på var vi bor. Frågan är då vilka åtgärder det är som skapar förutsättningar i hela landet. På denna fråga fanns det i regeringens budget för bostadspolitiken inga långsiktiga svar. Vad är till exempel lösningen för att öka nyproduktionen? Alliansen har lagt många skarpa förslag, och vi har av tidigare talare hört några av de över 100 förslagen. Jag hoppas verkligen att kammaren får möjlighet att ta ställning till ytterligare förslag efter juluppehållet. Arbetet för att minska hinder och krångel behöver fortsätta. I fokus behöver de långsiktiga spelreglerna stå. Viktiga åtgärder har genomförts, såsom ändringar av hyressättningssystemet, förändringen av fastighetsskatten, förändringar av regelverken och snabbare planprocess. Aktörerna på marknaden väger in risken när de ska bygga. Osäkerhet, skakighet, kortsiktighet och brist på transparens påverkar synen på risk. bär fastighetsägare, byggsektorn och konsumenter mycket av denna risk. Vad vi kan göra här i riksdag är att skapa ökad långsiktighet. Vi kan arbeta för långsiktighet. Vi kan arbeta för ökad transparens så att aktörerna vet vad som gäller. Men fokus i bostadspolitiken behöver även utgå från konsumenterna och vad de efterfrågar. Målsättningen borde vara att fortsätta att se till att ta bort de hinder som gör att det inte går att bygga i tillräckligt snabb takt. Bullerregler har vi hört talas om i debatten. Regelkrångel och handläggning; orsakerna är många. Det går inte att bo i en överklagad detaljplan. Det går inte att bo i en planprocess. Planprocessen måste effektiviseras. Det är inte rimligt att byggandet stoppas. tror på den egenmakt som kommer utifrån att människor själva kan bestämma. Vi i ska inte förhindra, utan vi ska möjliggöra, och konsumentperspektivet måste finnas med. Vi tror också på konkurrens. Vi tror att det är viktigt att många aktörer får plats på marknaden, och vi menar att man genom att se till att det finns många aktörer skapar förutsättningar för produktutveckling, kvalitetsfrågor och långsiktigt även en prispress. Samplanering av bostäder och infrastruktur är absolut nödvändigt på de flesta håll i . Kommuner byter dag och natt befolkning med varandra. Folk pendlar med hjälp av kollektivtrafik och med egen bil. Utbyggnad av järnvägar, vägar och kollektivtrafik måste ske så att vi ger så bra förutsättningar som möjligt för att öka bostadsbyggandet. Med hjälp av Alliansens förslag om Sverigebygget kan nya bostäder börja produceras. Att nu förhala och stoppa viktiga infrastrukturprojekt, till exempel Förbifart , är inte rimligt. Det hämmar pendlingsmöjligheterna och tillväxten. Tala om risker och kortsiktighet! Hur ser Socialdemokraterna på kopplingen mellan bostadsbyggande och infrastruktur? För att underlätta bostadsbyggandet måste det gå snabbare att sätta spaden i backen och öka tillgången på mark så att det går att bygga. Det behövs kortare planprocess och ökad tillgång till byggklar mark. Detta är viktigt! Mycket är gjort, och mer behöver göras. Att bygga hus är att bygga samhällen. Bostäder är en fråga om livsmiljö. Det handlar om social, ekonomisk och ekologisk hållbarhet . Alliansens budgetförslag ligger i linje med det långsiktiga arbetet med att minska regelkrångel och skapa långsiktiga spelregler. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Regeringens budget innehöll två förslag, men dessa har ingen koppling till nyproduktion. Min fråga till statsrådet är: Avser ministern att vidta någon konkret åtgärd för att minska krånglet som hindrar bostadsbyggandet? I så fall vilken åtgärd? Om det finns 47 000 bostäder beslutade i detaljplaner i till exempel , vad är ministerns analys av varför dessa inte byggs? (forts. § 7) Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Både regeringen och de borgerliga partierna har satt upp ambitiösa mål för bostadsbyggandet till 2020. För att nå dessa måste det finnas beredskap att från statens sida vidta en mängd åtgärder som underlättar för den som vill bygga bostäder. En av de viktigaste signaler som vi kan ge från politiskt håll är att de spelregler som beslutas här i riksdag gäller även på lång sikt. Vår regering har inte rivit upp något av det som den gamla, borgerliga regeringen genomförde på bostadsområdet. Vi tycker också att det är viktigt att de kommande reformerna utformas så att de står kvar oavsett utgången av inte bara det extraval som kommer att genomföras i vår utan över flera mandatperioder. Jag välkomnar därför de ledamöter som tar i beaktande att detta område lämpar sig särskilt illa för ideologiska skygglappar. Mot den bakgrunden vill jag utveckla min syn på några av de förslag som är aktuella i den här debatten men också på hur vi kan bygga ett bra samarbetsklimat här i . Den förra bostadsministern tillsatte en rad utredningar vars resultat nu hamnat på mitt bord och kommer så att göra framöver. Många berör frågor som det är viktigt att ta ställning till. I princip kommer vi att låta de utredningar som inte är klara att fullfölja sina uppdrag. Det finns också utredningsförslag som kommit längre och där beredningen pågår inom . Det rör bland annat de kompletterande reglerna kring trafikbuller i samband med bostadsbyggande. I debatten här låter det ibland som att buller är någonting som uppkommer av sig självt och är någonting som människor bara får acceptera. vet vi att varje regering och varje bostadsminister har att ta i beaktande och faktiskt se till att det buller som finns i vår omgivning inte skadar människor och framför allt de kommande generationerna, våra barn. Instansordningen är det andra område där utredningsförslag finns. Det handlar om hur många instanser ett planärende ska kunna överklagas till. Det är ett område där vår regering förbereder en proposition. Jag gläds över de positiva tongångar som har funnits i debatten om att hantera den frågan på ett konstruktivt sätt. Vi räknar också med att presentera ett antal mindre förändringar i för . På alla dessa områden ser jag fram emot att regeringens politik kommer att leda till en enklare tillvaro för den som vill bygga bostäder och att partier i relativt stor utsträckning kan enas om fördelarna med detta. Jag har suttit i denna kammare under två mandatperioder , som gruppledare. Som sådan har jag sett vikten av att hitta konstruktiva lösningar. Jag har ansvarat för ett antal frågor och försökt få till stånd breda överenskommelser. Den typen av samarbete vet vi att partier är kapabla att förhålla sig till, och sådana breda överenskommelser är av särskild vikt inom det här området. Byggbranschen, de boende och ägarna ska kunna veta vad det är som gäller även efter innevarande mandatperiod. Inom utgiftsområde 18, som vi debatterar , är det anslagen till energieffektivisering av vissa bostäder respektive upprustning av skollokaler som försvinner helt med anledning av förra veckans hantering. Dessutom noterar vi att Lantmäteriets anslag minskas med . Det här är naturligtvis konkret politik. Det förra blir inte av alls. Det andra är pengar som myndigheten hade behövt, enligt vårt sätt att se på saken, men som inte tillkommer. Det hade funnits en möjlighet att göra upprustningen av miljonprogrammens flerbostadshus lite klimatsmartare och prioritera barnens arbetsmiljö i skolan. Jag har hört i debatten att det skulle vara alldeles för lite pengar. Men finns det funderingar i oppositionspartierna om att vi inte alls ska ha med den här typen av pengar. Å ena sidan tycker man att det är för lite pengar för att få någon effekt, å andra sidan vill man inte alls ha pengarna. För oss som regering är det oerhört viktigt att ha ett brett anslag och försöka staka ut en riktning. Vi kan ha väldigt olika syn på vad det är för typ av mål och medel som behövs, men så länge målen och medlen inte har stöd av en majoritet i spelar det i grunden ingen roll. Med detta, herr talman, vill jag tacka så mycket för möjligheten att debattera det här området. Jag välkomnar de replikskiften som följer. Jag får börja med att tacka och berömma ministern för att han är på plats under den här debatten. Jag tänkte ta upp två ämnen i min replik. Det ena handlar om det vi inte är överens om: de 300 miljonerna. Ministern säger att vi å ena sidan kanske hånar beloppen lite - och det gör vi - men å andra sidan pratar om att detta är viktigt - och det är det. Jag vet många kommunala och andra bostadsbolag som redan håller på eller till och med är klara med att renovera sitt miljonprogramsbestånd. De gör det med energismarta lösningar därför att de ser att det är lönsamt. Utifrån det tycker jag att det känns ledsamt att backa in genom att ta bort incitamenten för att göra det här på ett effektivt sätt. Sedan lägger man till . Vi lägger mer på energieffektiviseringar - i min kommun. Det känns lite märkligt. Det andra är något positivt. Jag tycker att anslaget om breda överenskommelser och hållbara regelverk är A och O för den här branschen. Branschen har inte fått stå på egna ben . Under en väldigt stod staten för allt risktagande. ligger det på dem som bygger och på dem som bor. Därför tar vi gärna emot den utsträckta handen. Det här är viktigt. Jag hoppas att hela Alliansen kan ha en bra dialog med regeringen om det här. Jag tackar för repliken. I grunden tror jag att vi måste ha ett långsiktigt anslag. Jag har gått igenom min företrädares anföranden, tal och repliker i de olika debatter han deltog i. fanns det en ansats att försöka nå en bredare överenskommelse i stället för att få igenom någonting med bara en enda rösts marginal. Detta har giltighet även , i synnerhet då uppfattas som splittrad och vår bedömning som regering blivit att vi ska gå till ett extra val. När det gäller det här området tog framför allt men också och upp att någonting bör komma av en ambition som handlar om att vi inte tror att marknaden löser alla problem. Vi tror att marknaden - med den osynliga handen, med tillgång och efterfrågan - kan hantera en del av de frågor som finns, inte minst i de kommuner som löper störst risk att vara proppar på arbetsmarknaden och för den fria rörligheten inom landet och inom EU. Men när det gäller hur vi ska få till de innovativa spetslösningarna tror vi att lite pengar är bättre än inga pengar alls. Det är inte att belöna dem som har varit lata eller overksamma som fastighetsägare och förvaltare att rikta in sig på det som de ändå inte skulle göra. Vi uppmuntrar de innovativa framsynta aktörer som behöver en liten push i rätt riktning. Det må vara för lite pengar, men det är bättre med lite pengar än inga alls. Jag skulle vilja säga att många att de här innovativa spetsidéerna redan är genomförda. Ofta är det de företag som är på tå och är duktiga som gör det här. Det är de som väljer att inte göra något som blir kvar, och det är de som får pengarna. Det gynnar inte nytänkande. Det gynnar inte framtiden. Innan jag återkommer till de långsiktiga spelreglerna, som jag tror är A och O, skulle jag vilja ta upp en annan fråga med ministern. Vi är överens, egentligen alla här inne, om att vi behöver ha mycket nyproduktion i det här landet. De prognoser vi ser är glädjande. Men kan vi i många kommuner se att ofta stoppar detaljplaner när det gäller både förtätning och att man bygger på så att säga ännu ej brukad mark. Naturligtvis ska man alltid vara försiktig både vid förtätning och när man bygger på ännu ej använd mark. Men är det ett problem när ett parti som styr på väldigt många håll regelmässigt säger nej till nyproduktioner. Tillbaka till det där vi är överens! Jag skulle tycka att det vore väldigt trevligt att få höra från ministern att han är beredd att sitta ned med oss i Alliansen för att hitta breda lösningar gällande till exempel instansordningen och andra viktiga regelverk. När det gäller frågan om hur lokalpolitiker agerar i respektive kommun är det precis som säger. är med och styr i många olika konstellationer. Vi styr tillsammans med i många kommuner. Det kan inte ha undgått att vi kan vara väldigt konstruktiva i de styrena. Vi gör det tillsammans med , och vi gör det tillsammans med Socialdemokraterna i många kommuner. Faktum är att vi sitter med i olika styren i över 120 kommuner. Förra mandatperioden var det runt 100 kommuner. I två av största kommuner har vi suttit i majoriteten, nämligen i och . Från och med valet sitter vi i en majoritet tillsammans med Socialdemokraterna, här i och har väldigt konstruktiva planer på hur och var det ska byggas. Den typen av konstruktivitet tycker jag det är lite synd att man baktalar. Det handlar i grunden om att vi vill bygga med kvalitet där det går att bygga med kvalitet. Att ta all mark i anspråk bara för att det ska byggas är en yimbymentalitet, yes in my backyard, där man ska bygga överallt på höjden och bredden och på ett sådant sätt att man inte tar i beaktande att det finns värden som är värda att beakta. Jag är väldigt glad att vi sitter i majoriteter runt om i landet, i vissa fall tillsammans med , och i andra fall med andra partier. Det kommer vi fortsätta att göra. Det innebär inte bara att vi blir mer konstruktiva på riksplanet utan också att vi har en långsiktighet i vårt tänk kring bostadspolitik. Vi är troligen överens om att det inte duger med nivån 42 500 bostäder som vi ligger på , såvida det inte är en nivå som ökar och är långsiktigt hållbar. För mig som talar med byggindustrin och de personer som bygger husen som behövs är just långsiktigt hållbara spelregler viktiga. I den rödgröna budgeten föreslogs det att kostnaderna för att anställa unga ska öka med per anställd. För byggindustrin som helhet innebär det en kostnadschock med . Vägen in på arbetsmarknaden för unga från gymnasieskolans yrkesprogram, bland annat byggprogrammet, går via praktik och anställning i just dessa byggföretag som har att bygga bostäder. Det försvåras när arbetsgivaravgifterna föreslås öka och man i stället föreslår någon form av traineeplatser som lösning på att bygga bostäder och för att unga människor ska kunna få jobb inom ett område som de har utbildat sig för. På vilket sätt tror ministern att de konstgjorda jobben, traineejobben, kommer att bidra till nödvändig kompetensförsörjning inom byggindustrin? Det ska kanske också ställas i relation till de årliga kostnadsökningarna på . Hur verkningsfullt blir då ett stöd på och till energieffektivisering när det netto blir ett rejält minus för byggindustrin? Jag har här i sett otaliga försök att tänja på gränserna för vad man kan diskutera under ett utgiftsområde. Detta är ett av de mer konstruktiva. Det gratulerar jag till. Vi kan titta på vad det är vi egentligen säger i våra olika budgetalternativ, varav det ena har vunnit gehör där tillsammans med , har röstat igenom en budget. Den skillnad som finns mellan alternativen är att borgarna tillsammans med SD har satt upp ett mål på 300 000 nya bostäder till 2020. De beskriver skillnaden mot regeringens förslag som att de kommer att gå längre med olika typer av regelförändringar som sammantaget leder till ytterligare 50 000 bostäder. Det är vad det handlar om, om man nu ska hålla sig inom utgiftsområdet. Annars kan vi absolut diskutera socialpolitik, utbildningspolitik, skattepolitik och säkert rättspolitik. Men om vi håller oss innanför området för utgiftsområde 18 är det vad det handlar om. När man gör bedömningen att regeringens mål 250 000 bostäder går att nå utan ytterligare sådana åtgärder är frågan: Kan man med denna bedömning i ryggen från er, som är i opposition, peka på att er egen prioritering av vissa upprustningsbehov går att hantera för att få till det ökade bostadsbyggandet eller inte? Vi menar att 250 000 bostäder som vi har satt som mål att uppnå är ett effektivt mål som går att nå med dessa regelförenklingar. Jag hörde slå sig för bröstet för dem, och det ska du absolut göra. Det handlar i grunden om att ha breda överenskommelser som leder till att vi underlättar för dem som bygger att kunna göra det de är bäst på, nämligen att bygga. Tack, ministern! Jag tycker att det är viktigt när man diskuterar en stödform som bygger på ökade skatteintäkter någonstans ifrån att de ställs i relation till varandra. Därför lyfte jag in frågan om arbetskraftskostnaderna. Det är en oerhört viktig fråga. Det har utlovats 250 000 nya bostäder utan att man har utlovat ett investeringsstöd. Det går endast till upprustning och energieffektivisering. Det är enbart samling och samtal som uppenbarligen baseras på den politik som har förts som är ministerns förslag på väg framåt. Vi väntar på besked om kommunernas möjligheter att själva bestämma om antagandet av detaljplan och möjligheter att förändra i en redan antagen detaljplan vars genomförandetid har gått igång. Det handlar om instansordningarna och bullerförordningen som har aviserats men som aldrig kommer. Strandskyddsfrågan är en väldigt viktig faktor för att få igång bostadsbyggandet i hela landet. Det är för övrigt en mycket viktig fråga för . De bygglovsbefriade åtgärderna som ni var motståndare till har ni uppenbarligen tänkt att ha kvar. Det är trevligt.