bet · H101UU20 · 2014-05-28 00:00:00 — Organiseringen av svenskt utvecklingssamarbete ska vara dynamisk och anpassad till en ny tid där bistånd samspelar med övrig politik för hållbar global utveckling. Här har internationellt miljö- och klimatarbete och arbete för fred och säkerhet en särskild roll. Översynen ska belysa hur biståndet kan miljö- och klimatsäkras på bästa sätt och hur erfarenheterna från biståndet kan användas i de kanaler som finns och utvecklas för den internationella klimatfinansieringen. Vilken kompetensförsörjning som krävs för att möjliggöra ett fortsatt kvalitativt svenskt utvecklingssamarbete är en fråga som också bör ingå i översynen. Med hög kompetens i utvecklings-, miljö- och klimatfrågor, analys samt idéutveckling kan också fortsätta att spela en viktig roll i utvecklingspolitiken och bedriva en biståndsverksamhet i världsklass. Översynen bör lyfta in perspektiv från omvärldsförändringar och internationella reformprocesser, såsom den internationella utvecklingsagendan efter millenniemålen. Översynen bör leda fram till förslag för en väl fungerande och ändamålsenlig organisering och rollfördelning. Översynsarbetet bör bedrivas i en öppen process. Översyn av biståndet, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U15 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:U17 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:U18 av m.fl. (MP) yrkande 6. Regeringens arbete för att ta fram en biståndspolitisk plattform tog , vilket innebar en kraftig försening. De biståndsorganisationer som regeringen har sagt sig vilja inkludera i processen för att ta fram plattformen fick beskedet att de skulle få möjligheter till påverkan i ett senare skede av processen. När regeringen till slut presenterade förslaget fick organisationerna på sig att lämna remissvar. Traditionellt har svensk biståndspolitik utformats i politiskt breda och inkluderande processer för att garantera ett brett stöd . Regeringen valde dock att inte inkludera i arbetet med att förbereda den biståndspolitiska plattformen. Missnöjet över hur processen har gått till är tydligt i många av de remissvar som lämnats under den korta remisstid som föregick regeringsbeslutet om plattformen. I och med att regeringen har presenterat den biståndspolitiska plattformen i form av en skrivelse ges inte några större möjligheter att påverka utformningen av det dokument som är utgångspunkt för styrningen av det svenska biståndet. Regeringen bör därför inleda en bred och inkluderande process för att ta fram förslag till en ny biståndspolitisk plattform. Plattformen bör läggas fram för i form av en proposition. Koppling till millenniemål och PGU, punkt 2 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U15 av m.fl. (V) yrkandena 13 och 14. Det är viktigt att inte överger den politik för global utveckling (PGU) som beslutat om och som ska genomsyra samtliga politikområden. Det är också viktigt att den svenska utvecklingspolitiken strävar mot samma mål som millenniemålen och de mål som ska ersätta dessa. bör därför koppla allt bistånds- och utvecklingssamarbete till uppfyllandet av PGU, millenniemålen och det ramverk som ska ersätta millenniemålen efter 2015. Jämfört med andra biståndskanaler ställs inte samma krav på resultatredovisning av det bistånd som kanaliseras till privata aktörer. Det råder inte heller samma öppenhet kring den del av biståndsramen som går till andra ändamål än bistånd (s.k. avräkningar). Detta är inte rimligt. Allt svenskt bistånd ska omfattas av kraven på insyn, öppenhet och resultatredovisning. Regeringen bör säkerställa att alla aktörer som arbetar med bistånd och utvecklingssamarbete, inklusive aktörer inom den privata sektorn, följer politik för global utveckling och officiella utvecklingsmål. Sociala och ekonomiska rättigheter, punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U16 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2013/14:U310 av m.fl. (SD) yrkande 1. Det är positivt att regeringen under delmål 2 i den biståndspolitiska plattformen tar upp vikten av förbättrade möjligheter för fattiga människor att bidra till och dra nytta av ekonomisk tillväxt och få god utbildning. De medborgerliga och politiska rättigheterna och stöd till politiska institutioner och myndigheter har dock ett oproportionerligt stort utrymme i plattformen. Det finns anledning att ifrågasätta hur alltför långtgående fokus på dessa rättigheter bidrar till det som är biståndets huvudmål: att ge grundläggande förutsättningar för människor som lever i fattigdom och förtryck att förbättra sina levnadsvillkor. Även insatser för att uppnå en skälig levnadsstandard, utbildning och exempelvis tillgång till rent vatten och grundläggande sanitet främjar de mänskliga rättigheterna. Fokus bör öka på sociala och ekonomiska rättigheter och på ett bistånd som utgår från den enskilda människans vardag och det civila samhället. För att fattiga marginaliserade människor ska kunna förbättra sin ställning bör man utgå från deras prioriteringar och ge dem förutsättningar att förbättra sin ekonomiska ställning och säkra tillgången till livsmedel. Perspektiv, målgrupper, prioritering, punkt 4 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U17 av m.fl. (S) yrkande 4 och 2013/14:U15 av m.fl. (V) yrkandena 4–6, 2013/14:U16 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 4 och 9 samt 2013/14:U310 av m.fl. (SD) yrkandena 2 och 6. Den biståndspolitiska plattformen innehåller brister i analysen kring strukturella orsaker till fattigdom och ojämlikhet. Den kopplar inte samman målen för internationella bistånd med den globala utvecklingsagendan . Det råder oklarhet om hur målhierarkin för biståndet ska hanteras i relation till exempelvis politiken för global utveckling (PGU). Demokratibiståndet måste vara långsiktigt. Kortsiktiga eller enskilda insatser kan dock komplettera det långsiktiga och mer strukturella stödet för förändring och demokratisk utveckling. Det är positivt att kvinnor och flickor så tydligt lyfts fram som målgrupp för svenskt bistånd. Människor som lever i fattigdom eller förtryck i medelinkomstländer bör kunna utgöra en målgrupp för svenskt bilateralt utvecklingssamarbete. Perspektiv, målgrupper, prioritering, punkt 4 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U16 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 4 och 9 samt 2013/14:U310 av m.fl. (SD) yrkandena 2 och 6 samt 2013/14:U15 av m.fl. (V) yrkandena 4–6 och 2013/14:U17 av m.fl. (S) yrkande 4. Det svenska biståndet ska bidra till att förbättra levnadsvillkoren för särskilt utsatta grupper oberoende av kön. Fokus ska vara att verka för universella mänskliga rättigheter oavsett om det gäller kvinnor, män, pojkar eller flickor eller andra utsatta grupper eller minoriteter. Det är viktigt att insatser för förbättrade levnadsvillkor tar sikte på familjen som en helhet. vill vi understryka att i de fall kvinnors rättigheter i jämförelse med mäns är inskränkta och begränsade ska biståndet givetvis verka för lika rättigheter och ökad jämställdhet, vilket vi ställer oss mycket positiva till. Det vi är kritiska mot är att regeringen i den biståndspolitiska plattformen uttrycker att kvinnor generellt är den viktigaste målgruppen och att biståndet ska bidra till förbättrade levnadsvillkor främst för kvinnor. Vi anser att det finns fall, exempelvis vad gäller barn, då även små pojkar kan vara lika utsatta. I jämställdhetsarbetet i utvecklingsländer är det viktigt att ge kvinnor de förutsättningar som behövs för att de över huvud taget ska ha en möjlighet att kunna delta i utbildning och bli tillgängliga för den formella arbetsmarknaden. ägnar många kvinnor i utvecklingsländer en stor del av sin tid åt överlevnad genom att exempelvis hämta vatten och trygga livsmedelsförsörjningen för familjen, detta ofta under bristande sanitetsförhållanden som bidrar till ohälsa. Regeringen bör i det svenska jämställdhetsarbetet och i internationella sammanhang tydligare lyfta fram detta samband i arbetet med att skapa förutsättningar för fattiga människor, däribland kvinnor, att kunna förbättra sina levnadsvillkor. Biståndspolitiken bör ställas om så att den uteslutande riktas till de minst utvecklade länderna. bör upphöra med att lämna bilateralt bistånd till länder i för att de ska uppfylla kraven för att kunna gå med i EU. Detta är inte fattigdomsbekämpning, som ska vara biståndets primära uppgift. Barnens rättigheter och bör få större plats i utrikespolitiken och biståndspolitiken än vad som är fallet . dör t.ex. 4 000 barn i diarré som orsakas av smutsigt vatten och bristande sanitet, och barn är ofta de mest utsatta i krig och katastrofer. Många barn är offer för de värsta formerna av barnarbete, sexuellt utnyttjande, olika former av våld och diskriminering, barnäktenskap och könsstympning. De grundläggande principerna i om barnets rätt till liv och utveckling, och att barnets bästa ska vara vägledande i alla beslut som rör barn, ska vara centrala i arbetet för att stärka de mänskliga rättigheterna. Perspektiv, målgrupper, prioritering, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U15 av m.fl. (V) yrkandena 4–6 och 2013/14:U16 av m.fl. (SD) yrkandena 1, 4 och 9, 2013/14:U17 av m.fl. (S) yrkande 4 och 2013/14:U310 av m.fl. (SD) yrkandena 2 och 6. Den biståndspolitiska plattformen behöver ha ett tydligt fattigdomsfokus. Kvinnor och män som lever i fattigdom måste vara den självklara målgruppen för svenskt bistånd. Men i regeringens biståndspolitiska plattform används i stället målgruppen kvinnor och flickor i fattiga länder samt de människor som på olika håll lever under förtryck. Kvinnor utgör den stora majoriteten av världens fattiga och det finns ett klart samband mellan förtryck och fattigdom. Men även i jordens fattigaste länder finns det kvinnor som är välbärgade, och långt ifrån alla som lever i förtryck är fattiga. Målgruppen för svenskt bistånd ska vara fattiga människor i allmänhet och fattiga kvinnor i synnerhet. Regeringen framhåller i skrivelsen att människor som lever i fattigdom är subjekt och aktörer, inte objekt eller passiva mottagare. Med detta motiverar regeringen att svenskt bistånd ska ha ett individfokus. Detta är dock långt ifrån tillräckligt. En genomgripande förändring av världen kräver att människor går samman och gemensamt arbetar för förändring. Därför är det bra att en stor del av det bistånd som kanaliserar genom folkrörelser syftar till att stärka människors möjligheter att hävda sina rättigheter. Denna syn på fattiga människor som förändringsaktörer bör avspeglas i det övergripande målet för svenskt bistånd. politik för global utveckling (PGU) ska präglas av ett rättighetsperspektiv och de fattigas perspektiv på utveckling. Då måste vi utgå från var de fattiga individerna finns och rikta insatserna dit. lever en stor majoritet av jordens fattiga i medelinkomstländer. Fattigdomen kan därför inte bara ses som en brist på resurser utan också som ett resultat av att resurser fördelats orättvist och ojämlikt. Om vi ska utrota fattigdomen räcker det inte att lämna bistånd till låginkomstländer. Vi måste också rikta bistånd till medelinkomstländer som gör att dessa länders fattiga invånare kan organisera sig och kräva sin rättmätiga del av resurserna. Fattiga människors behov, intressen och förutsättningar ska vara en utgångspunkt i strävandena mot en rättvis och hållbar utveckling. Politiken ska präglas av de fattigas perspektiv på utveckling. Bistånd via CSO, punkt 5 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U16 av m.fl. (SD) yrkande 3. biståndsinsatser bör rikta ökat fokus mot sociala och ekonomiska rättigheter och den enskilda människans vardag. Huvudinriktningen bör vara bistånd genom det civila samhället. Studier visar att för fattiga marginaliserade människor är frågan om att göra sin röst hörd och utöva inflytande i första hand en fråga om deras ställning i den omedelbara närmiljön. Det avgörande sättet att förbättra deras ställning förefaller vara att utgå från fattiga människors prioriteringar och ge dem förutsättningar att förbättra sin ekonomiska ställning och säkra tillgången till livsmedel, något som i högsta grad även gäller kvinnor. En inriktning på fattiga människors grundläggande behov i deras omedelbara vardag främjar också möjligheterna att verka för andra rättigheter. Det svenska biståndet bör utgå från människors vardag i det civila samhället medan organ som och FN kan spela en viktig roll i uppbyggnaden av och påverkan på demokratiarbetet på statlig nivå. Enprocentsmål, klimatfinansiering, ekosystem, punkt 6 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U18 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 3. Gränserna mellan bistånd och andra politikområden suddas ut alltmer. Nya aktörer tillkommer i utvecklingssamarbetet och andra finansiella flöden än traditionellt bistånd får en allt större betydelse. De globala utmaningarna kräver , mer än , en samstämmig politik och ett bistånd som effektivt kan stödja förändringsaktörer, omställning och hållbar utveckling. Målet för svenskt bistånd – bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck – förpliktar att granska hur alla politiska beslut i och EU påverkar möjligheterna till fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling. Det behövs en nystart för biståndet som en del av en hållbar politik för global utveckling. Biståndet bör vara generöst och effektivt med tydligt fokus på att skapa förutsättningar för fattiga människor att själva förbättra sina villkor som vi är med och stärker statliga institutioner, civilsamhället och näringslivet. Långsiktiga resultat måste eftersträvas. Biståndet ska vara just bistånd, fritt från dolda avräkningar och kortsiktiga egenintressen. ska hedra enprocentsmålet och ha en transparent redovisning av klimatfinansieringen. stöd till ekonomisk utveckling, bl.a. genom krediter, måste kopplas till fördelningspolitiska insatser och främjande av en lokal skattebas i det aktuella landet. Tillväxt bör inte ses som ett mål i sig utan snarare som ett medel för att uppnå biståndets olika målsättningar om en hållbar utveckling. Den ekologiska dimensionen av hållbar utveckling måste sätta ramarna för övrig utveckling. En analys bör genomföras och riktlinjer utarbetas för hur svenskt bistånd ska stödja en ekonomisk utveckling som inte urholkar naturkapital och minskar ekosystemens förmåga att leverera tjänster. En solid biståndspolitisk plattform bör tydligare lyfta fram insatser för förnybar energi, energieffektivisering samt hållbar vatten- och livsmedelsförsörjning. Det behövs också en utvecklad politik för att visa hur miljö- och klimatpolitiska styrmedel kan gynna marknader – hur ett hållbart utnyttjande av naturresurser också är en garanti för hållbara jobb. Svenskt bistånd måste i större utsträckning stödja kapacitetsutveckling av de institutioner i utvecklingsländerna som arbetar med långsiktiga hållbarhetsfrågor. Jämställdhet, löntagarorganisationer, punkt 7 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U15 av m.fl. (V) yrkandena 7, 9 och 10. Att få organisera sig på sin arbetsplats och bilda fria och oberoende fackföreningar är en grundläggande mänsklig rättighet som kränks och inskränks i ett flertal länder. Främjandet av fackliga rättigheter, kollektivavtal och facklig organisering har en avgörande betydelse för att människor ska kunna lyfta sig själva ur fattigdom och för en mer rättvis och jämlik fördelning av jordens resurser. I många länder är fackliga organisationer dessutom en av de tydligaste krafterna för demokratisering och mot förtryck. Stöd till organisationer som arbetar för löntagares rätt att organisera sig bör därför vara en viktig del av svenskt utvecklingssamarbete. Kränkningar av kvinnors rättigheter är det vanligaste och mest omfattande brottet mot de mänskliga rättigheterna. Kvinnors rättigheter är grundläggande mänskliga rättigheter men även en nyckel till utveckling. Könsdiskriminering är en viktig orsak till fattigdom. Den svenska utvecklingspolitiken utgår från två perspektiv: fattigdomsbekämpning och ett rättighetsperspektiv. Både fattigdom och inskränkningar av de mänskliga rättigheterna tar sig ofta olika uttryck för män och kvinnor. Ett tydligt könsperspektiv bör komma till uttryck i den biståndspolitiska plattformen så att mäns och kvinnors skilda villkor synliggörs och politiken utformas så att den undanröjer förtryck och diskriminering på grund av kön. Jämställdhet bör därför både vara ett eget delmål i den biståndspolitiska plattformen och genomsyra alla andra områden i den. Trots att det råder bred enighet om att jämställdhetsfrågor är centrala både för utveckling i stort och i svenskt utvecklingssamarbete så saknas det uppgifter om hur stor andel av det svenska biståndet som går till män respektive kvinnor. bör ha som mål att av biståndet ska gå till kvinnor. Samspel mellan aktörer, punkt 8 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U18 av m.fl. (MP) yrkande 5. Folkrörelser, religiösa samfund, fackföreningar, näringsliv och inte minst myndigheter har viktiga roller i utvecklingssamarbetet. Tyvärr har inte civilsamhällets stora betydelse för utveckling fått ett rättmätigt utrymme i regeringens skrivelse. Det borde med större tydlighet framgå att en facklig organisation inte bara representerar det civila samhället, utan också är en arbetsmarknadspart. Plattformen skulle tjäna på en djupare analys av hur olika aktörer samspelar i utvecklingsinsatser och ansvarsutkrävande. Svenskt bistånd måste präglas av transparens, delaktighet och dialog. I dialogen kring biståndet ska kunna ställa krav på resultat. Samarbetsländerna och biståndets aktörer ska, å sin sida, kunna ställa krav på givarländerna att driva en politik som river utvecklingshinder, exempelvis genom arbete för att förhindra kapital- och skatteflykt och för att skapa rättvisare handelsregler och fungerande globala klimatavtal. System för social välfärd och skatter, punkt 9 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U15 av m.fl. (V) yrkande 8. Samhället förändras inte bara genom att enskilda personer får det bättre ställt i ekonomiskt hänseende. Det måste också byggas samhällsstrukturer som stöder en jämn fördelning av samhällets välstånd. Uppbyggnad av välfärdssystem, socialförsäkringar, effektiv beskattning och institutioner är viktigt för att åstadkomma fattigdomsminskning. Stöd till uppbyggnad av välfärdssystem, socialförsäkringar och effektiv beskattning bör vara centrala delar av det svenska biståndet. Miljömässig hållbarhet och klimatanpassning, punkt 10 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U15 av m.fl. (V) yrkande 12. Ekonomisk utveckling och tillväxt måste vara både socialt och miljömässigt hållbar. Miljön och klimatet sätter ramarna för en långsiktigt hållbar fattigdomsbekämpning och utveckling. Insikten om miljöns sårbarhet och de allt tydligare klimatförändringarna måste genomsyra utvecklingspolitik i alla delar. Dessa perspektiv saknas dock till stor del i regeringens biståndspolitiska plattform. Allt svenskt utvecklingssamarbete måste vara miljömässigt hållbart och klimatanpassat. Målkonflikter, punkt 11 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U18 av m.fl. (MP) yrkande 4. Efterlevnad och uppföljning av existerande lagar och regler på miljöområdet måste betonas i en biståndspolitisk plattform. Det måste i en solid plattform finnas en tydlig hänvisning till hur de internationella ramverken för miljö- och klimat (+ 20, UNFCCC, m.fl.) integreras och genomsyrar alla delar av svenskt bistånd och utvecklingssamarbete. Detta är inte är fallet i den nu gällande plattformen. I den saknas också vägledning om hur miljö och klimatarbetet ska komma in i planering och budgetering av alla insatser, exempelvis jordbruk, energi och stadsplanering. Plattformen hanterar inte heller de målkonflikter som kan finnas mellan utveckling och miljömässigt hållbar utveckling. Här behövs tydliga vägledande principer. SRHR, punkt 12 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U310 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5 samt 2013/14:U15 av m.fl. (V) yrkande 11. Enligt de grundläggande principerna i ska barnets rätt till liv och utveckling och barnets bästa vara vägledande i alla beslut som rör barn. I flera länder i världen, bl.a. och , förekommer det dock ett utbrett problem med att flickor väljs bort genom aborter. Könsselektiva aborter är fenomen som har sina rötter i ett klimat av diskriminering av kvinnor som strider mot grundläggande jämställdhetsvärderingar. bör i dialog med länder som exempelvis och med sådana internationella organ som verka för att minska antalet flickaborter. I arbetet för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter bör ett större fokus ligga på att minska antalet oönskade graviditeter och aborter. Abort är ett svårt etiskt dilemma och bör internationellt inta en ödmjukare inställning där man ser till både kvinnans rätt och det ofödda fostrets rätt. kan i relationen till andra länder inte se det som en självklarhet att det enda rättesnöret är den svenska abortlagen, som är den mest liberala i , och den syn som råder bland en stor del av de svenska politikerna, att abort enbart belyses ur kvinnans perspektiv. Eftersom abort inte är en internationellt erkänd mänsklig rättighet behöver vi i dialogen med andra länder vara medvetna om och inta en större ödmjukhet inför det faktum att det inom EU och i andra länder i världen finns skilda åsikter om och inga självklara svar på den svåra frågan om när det ofödda fostret eller barnet ska räknas som ett liv värt att skydda. SRHR, punkt 12 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U15 av m.fl. (V) yrkande 11 och 2013/14:U310 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5. Under delmål 4 i regeringens biståndspolitiska plattform, Förbättrad grundläggande hälsa, anges tre resultat som är särskilt viktiga för att nå delmålet. Bättre tillgång till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, SRHR, ingår som en del av ett av dessa resultat.