bet · H101JuU19 · 2014-02-20 00:00:00 — 2013/14:JuU19 Unga lagöverträdare I betänkandet behandlar utskottet 18 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . De behandlade yrkandena rör unga lagöverträdare och tar upp frågor om brottsförebyggande arbete, handläggningstider, ungdomsdomstolar och påföljder. Av dessa yrkanden behandlas 10 förenklat, eftersom samma eller i huvudsak samma frågor har behandlats av tidigare . Utskottet föreslår att utskottet avslår samtliga motionsyrkanden. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående beredningsarbete. I betänkandet finns en reservation och tre särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2013/14:Ju438 av Skånberg (KD) yrkande 1. 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 15. 2013/14:Ju263 av (KD). 2013/14:Ju284 av (M), 2013/14:Ju285 av (M), 2013/14:Ju395 av (M), 2013/14:Ju437 av och (båda SD) yrkande 2 och 2013/14:Ju438 av Skånberg (KD) yrkande 2. Reservation (SD) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (M), (SD), (V), (MP), (FP) och (KD). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas 18 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . De behandlade yrkandena handlar om unga lagöverträdare och tar upp frågor om brottsförebyggande arbete, handläggningstider, ungdomsdomstolar och påföljder. Av yrkandena behandlas 10 förenklat, eftersom samma eller i huvudsak samma frågor har behandlats av tidigare . Dessa yrkanden finns i bilaga 2. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att betydelsen av trygga familjer ska beaktas i det brottsförebyggande arbetet. I motion 2013/14:Ju438 av Skånberg (KD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att betydelsen av trygga familjer måste beaktas i det brottsförebyggande arbetet. Motionären anför att för en ung person är familjens betydelse stor vad gäller att ge en identitetsskapande gemenskap, etisk vägledning och som stöd för att bygga upp en inre självkontroll. Regeringen konstaterar i budgetpropositionen att när unga fastnar i kriminalitet är det ofta en del av en större problembild med exempelvis ogiltig frånvaro från skolan och missbruk av alkohol eller narkotika. Föräldrar har huvudansvaret för att barn inte begår brott men det är viktigt att familjen har tillgång till olika former av stöd som den kan behöva (prop. 2013/14:1 utg.omr. 22–23). Av budgetpropositionen framgår vidare att regeringen har utarbetat en nationell strategi för föräldrastöd. Målet med denna strategi är att alla föräldrar med barn ska erbjudas stöd under barnets hela uppväxt. Regeringen har satsat ca i stimulansmedel riktat till kommuner i samarbete med lärosäten. (), ersatt av , har regeringens uppdrag att följa genomförandet av strategin och kartlägga det föräldrastödjande arbetet i . FHI konstaterar i sin redovisning till regeringen att stimulansmedlen bidragit till att utvecklingen av föräldrastöd gått framåt i de kommuner som tagit del av dem. En stor andel av föräldrastödsaktörerna har dock svårt att uppskatta omfattningen av föräldrastödsarbetet, såsom antalet genomförda föräldrastödsprogram eller antalet deltagande föräldrar. Stimulansmedlen kopplade till föräldrastödsstrategin bedöms ha bidragit till att utveckla och sprida föräldrastödsarbetet i de kommuner som tagit del av dem. Det finns tack vare satsningen även en betydande kunskap om hur ett effektivt och framgångsrikt lokalt och regionalt föräldrastödsarbete kan bedrivas. 2013/13:1 utg.omr. har lämnat information om att föräldrastödjande åtgärder har vidtagits inom rättsväsendet. Av budgetpropositionen framgår också att regeringen avser att lämna en skrivelse till med en samlad redogörelse för resultatet av genomförda föräldrastödjande insatser inom olika politikområden (prop. 2013/14:1 utg.omr. 9 s. 187). Familjen har stor betydelse för en ung persons utveckling och det är viktigt att familjen har tillgång de olika former av stöd som den kan behöva. Utskottet konstaterar att det finns en nationell strategi för föräldrastöd och att föräldrastödjande åtgärder vidtagits inom rättsväsendet. Utskottet ser därför inte skäl för att ställa sig bakom det initiativ som efterfrågas i motion 2013/14:Ju438 (KD). Motionen bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att handläggningstiderna för ungdomsbrott ska bli kortare. I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 15 begärs att regeringen ska arbeta för att förkorta handläggningstiderna för ungdomsmål. Motionärerna anför att den nuvarande handläggningen av ungdomsmål är alltför långsam, vilket även konstaterade i en rapport . Regeringen måste prioritera en snabbare rättslig prövning av ungdomsbrott. Av 4 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare, förkortad LUL, framgår att en förundersökning som gäller den som inte har fyllt och brott på vilket fängelse kan följa ska bedrivas med särskild skyndsamhet. Förundersökningen ska avslutas och beslut i åtalsfrågan fattas så snart det kan ske och senast för delgivning av brottsmisstanke. Denna tidsfrist får överskridas endast om det är nödvändigt med hänsyn till att den misstänkte ska delta i medling enligt lagen (2002:445) om medling med anledning av brott eller med hänsyn till utredningens beskaffenhet eller andra särskilda omständigheter. Enligt 18 § första stycket LUL gäller att den unge ska underrättas om beslut om åtalsunderlåtelse vid ett personligt sammanträffande med åklagaren efter det att beslutet fattats. I 29 § LUL anges att mål mot den som inte har fyllt alltid ska behandlas skyndsamt. kan polismyndigheter leda förundersökningar mot unga lagöverträdare i fler fall . Då upphävdes den särreglering om förundersökningsledarskap i ungdomsbrottsärenden som funnits i LUL och i stället gäller regler om fördelning av förundersökningsledarskap mellan polis och åklagare. Ändringen innebär dels att handläggningstiderna för ungdomsärenden kan förkortas ytterligare eftersom det behövs färre kontakter mellan åklagare och polis, dels att åklagare får större möjlighet att utöva ett effektivt ledarskap i de förundersökningar som kräver särskild åklagarkompetens. lämnade slutrapporten hantera brottmål effektivt – En utmaning för regeringen och rättsväsendet (RiR 2011:27). Regeringen behandlade rapporten i skrivelsen om att hantera brottmål effektivt – en utmaning för regeringen och rättsväsendet (skr. 2011/12:135, bet. 2012/13:JuU2). Slutrapporten redovisar den granskning som gjorts inom ramen för strategin Rättsväsendets samlade effektivitet. Inom ramen för den strategin har granskat effektiviteten i rättsväsendet och specifikt brottmålsprocessen. I granskningen ingår bl.a. rapporten av unga lagöverträdare – en utdragen process (RiR 2009:12). I slutrapporten (RiR 2011:27) anför att rättsväsendets myndigheter inte lever upp till lagens krav på skyndsamhet i ungdomsärenden (4 och 18 §§ LUL). Enligt granskning överskreds de två lagstadgade tidsfristerna om i stor utsträckning – i av fallen (s. 65). rekommenderade i sin granskning regeringen att slå fast i myndigheternas instruktioner eller regleringsbrev att särskild skyndsamhet gäller för hantering av ärenden avseende unga lagöverträdare och se till att myndigheterna följer upp att detta mål uppfylls. Vidare rekommenderade man att borde ges i uppdrag att utreda och föreslå åtgärder för att förbättra kvaliteten i yttranden samt förbättra samverkan mellan och polis och åklagare. Det kan här nämnas att regeringen i regleringsbreven ställer krav på och att redovisa i vilken utsträckning de lagstadgade fristerna avseende unga lagöverträdare har hållits och redovisa vilka åtgärder myndigheterna har vidtagit för att förkorta genomströmningstiderna i dessa ärenden. Även har enligt regleringsbreven i uppdrag att särskilt redovisa handläggningstider i mål där personer står åtalade samt vilka åtgärder som har vidtagits för att förkorta handläggningstiderna i dessa mål. I budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 4) anges bl.a. följande (s. 22). För straffmyndiga ungdomar som begår brott är det viktigt att kopplingen mellan brottet och samhällets reaktion är tydlig. Det kräver en snabb handläggning av ungdomsärenden. Med en snabb handläggning ökar även möjligheterna att klara upp brotten. har regeringen ställt allt högre krav på att handläggningen av ungdomsmål ska snabbas upp. Genomströmningstiderna har också blivit kortare men det finns fortfarande utrymme för ytterligare förbättringar. På uppdrag av regeringen har en utredare sett över de lagstadgade tidsfrister som gäller när barn och unga är misstänkta eller målsägande. Utredarens förslag bereds nu vidare inom . Den ovan nämnda utredarens förslag redovisas i departementspromemorian Skyndsamhetskrav och tidsfrister i ärenden med unga misstänkta och unga målsägande (Ds 2013:30). Av årsredovisning framgår att lagstadgade beslutsfrister avseende unga lagöverträdare har kunnat hållas i av fallen, vilket är en förbättring jämfört med (s. 57). Av polisens årsredovisning framgår att polismyndigheterna har hållit tidsfristerna i av de ungdomsärenden som handlagts. I av ärendena har tidsfristerna överskridits av skäl som kan hänföras till utredningens beskaffenhet eller andra särskilda omständigheter och som polismyndigheten inte haft möjlighet att påverka i det enskilda fallet. Exempel på detta är att personer inte går att nå eftersom de befinner sig i ett annat land, att tidskrävande forensiska undersökningar behöver genomföras eller att samverkande myndigheter inte har kunnat vidta nödvändiga åtgärder inom tidsfristen. I övriga fall bedöms överskridandet av tidsfristerna bero på att den berörda polismyndigheten på olika sätt brustit i handläggningen av ärendet (s. 51). Av regleringsbrev för (Brå) framgår att Brå getts i uppdrag att, med stöd av databasen för rättsväsendets uppföljningssystem (RUS), redovisa handläggningstiderna hos polismyndigheterna, och domstolarna för mål och ärenden som rör brottstyperna misshandel, rån, våldtäkt, stöld och utpressning. I uppdraget ingår att redovisa eventuella förändringar i handläggningstiderna. Vidare ingår också att särskilt redovisa handläggningstiderna för mål och ärenden som avser unga gärningsmän. Återrapporteringen ska göras med utgångspunkt i den analys som lämnades . Uppdraget ska redovisas . Brå fick i regleringsbrevet ett förnyat uppdrag som ska redovisas . Brå anför i rapporten av ungdomsärenden (Rapport 2012:5) bl.a. att även om det i ärenden med unga lagöverträdare finns ett särskilt skyndsamhetskrav föreskrivet visar analyser av uppgifter från RUS-databasen att den totala handläggningstiden från brottsanmälan till domslut är längre vid misstankar mot unga när det gäller våldtäkt, rån och utpressning än när misstankarna riktas mot vuxna. Ingen skillnad observeras vid stöld, och enbart i samband med misshandel hanteras misstankar mot unga lagöverträdare snabbare än misstankar mot vuxna. Ett annat resultat som framkommer i RUS-analyserna är att de län som uppvisar en hög personuppklaring gällande misstankar om misshandel riktade mot unga tenderar ha en kortare genomsnittlig handläggningstid fram till personuppklaringsbeslutet. Vid beredningen av allmänna motioner om unga lagöverträdare föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen med innebörden att regeringen borde återkomma till med ett förslag om snabbare rättslig prövning av ungdomsbrott (bet. 2010/11:JuU12). biföll utskottets förslag (rskr. 2010/11:175). Utskottet har vid beredningen av 2011 och allmänna motioner om unga lagöverträdare avstyrkt motionsyrkanden med begäranden om att handläggningstiderna för ungdomsbrott måste bli kortare (bet. 2012/13:JuU13 s. 10 f.). Utskottet hänvisade bl.a. till att regeringen har vidtagit åtgärder för att uppnå en snabbare rättslig prövning av ungdomsbrott samt att handläggningstiderna hade minskat. De brister som konstaterade i sin granskning av hur de rättsliga myndigheterna hanterar unga lagöverträdare (Hanteringen av unga lagöverträdare – en utdragen process, RiR 2012:9) måste som utskottet tidigare uttryckt (bet. 2012/13:JuU13 s. 14 f.) tas på största allvar. Regeringen måste prioritera en snabbare rättslig prövning av ungdomsbrott, och rättssystemet måste bli bättre på att hantera sådana brott. har tidigare, som framgår ovan, tillkännagett att regeringen borde återkomma med förslag om en snabbare prövning av ungdomsbrott (bet. 2010/11:JuU12, rskr. 2010/11:175). Av den redovisning som regeringen lämnat framgår att regeringen under en följd av år har vidtagit åtgärder för att förkorta handläggningstiden för ungdomsbrott. Genomströmningstiderna har också minskat. Av regleringsbreven till , och framgår att regeringen avser att fortsätta att följa myndigheternas arbete på området. Som framgår av ovan har en utredare på uppdrag av regeringen sett över de lagstadgade tidsfrister som gäller när unga är misstänkta eller målsägande. Utredarens förslag finns redovisade i departementspromemorian Skyndsamhetskrav och tidsfrister i ärenden med unga misstänkta och unga målsägande (Ds 2013:30). Promemorian bereds inom . Utskottet anser att det är angeläget att handläggningstiderna för ungdomsbrott förkortas. Mot bakgrund av de åtgärder som regeringen vidtagit och den beredning som pågår finns det dock inte skäl att föreslå ett nytt tillkännagivande om snabbare rättslig prövning av ungdomsbrott. Utskottet avstyrker motion 2013/14:Ju412 (S) yrkande 15. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att utreda ett införande av ungdomsdomstolar. I motion 2013/14:Ju263 av (KD) yrkas att man bör utreda ett införande av ungdomsdomstolar. För att säkerställa att rätt kompetens finns när personer ska prövas i domstol bör enligt motionären en särskild ungdomsdomstol inrättas. Enligt 2 § LUL ska förundersökning rörande den som inte har fyllt normalt ledas av en polis eller åklagare som med avseende på intresse och fallenhet för arbete med unga lagöverträdare är särskilt lämplig. Av 25 § lagen LUL följer att brottmål i tingsrätt och hovrätt mot den som inte har fyllt ska, om det inte möter hinder, handläggas av lagfarna domare som särskilt har utsetts av domstolen att handlägga sådana mål. Detsamma gäller i fråga om nämndemän som anlitas för tjänstgöring i sådana mål. I mål som rör brott på vilket endast böter kan följa får andra anlitas än dem som särskilt har utsetts. Av budgetpropositionen framgår bl.a. följande (prop. 2013/14:1 utg.omr. 4 s. 23). För unga brottsoffer, vittnen och tilltalade är det inte alltid lätt att fullt ut förstå och ta till sig vad som händer i rättsprocessen. Inte minst kan en rättegång upplevas som både obehaglig och svårbegriplig. Domstolarna arbetar på olika sätt med ungdomsmålen. Vissa tingsrätter har särskilt specialiserad personal eller särskilda enheter som arbetar med ungdomsmål. Andra har infört fasta schemalagda huvudförhandlingsdagar för sådana mål, vilket underlättar både domstolens och åklagarnas planering. Några har utvecklat ordföranderollen och arbetat särskilt med bemötandefrågor. har haft i uppdrag att skapa förutsättningar för ett regelbundet erfarenhetsutbyte mellan domstolarna i frågor som rör inre organisationsformer och arbetsmetoder. Det är viktigt att detta erfarenhetsutbyte fortsätter. Utskottet har behandlat motioner med yrkanden om att inrätta ungdomsdomstolar tidigare, (bet. 2008/09:JuU19 s. 9–10). Utskottet konstaterade då att det på åklagarsidan finns särskilt utsedda ungdomsåklagare och att många domstolar har särskilda ungdomsrotlar. Mot bakgrund av det anförda ansåg utskottet att något initiativ från sida inte var nödvändigt. Som framgår ovan finns det särskilda bestämmelser om att brottmål i tingsrätt eller hovrätt och som gäller en person som inte fyllt ska handläggas av en domare och nämndemän som är särskilt utsedda för detta. Vidare framgår att domstolarna också på olika sätt har anpassat sin handläggning av ungdomsmål. Vissa tingsrätter har särskilt specialiserad personal och särskilda enheter som arbetar med ungdomsmål, andra har fastlagda huvudförhandlingsdagar för sådana mål. Mot denna bakgrund ser utskottet inte skäl att ställa sig bakom den begäran om att utreda ett införande av ungdomsdomstolar som finns i motion 2013/14:Ju263 (KD). Motionen bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår fem motionsyrkanden som handlar om påföljder för ungdomar. Jämför reservation (SD). I motion 2013/14:Ju284 av (M) begärs att man ska se över möjligheten att införa ny lagstiftning som ska medföra att en person som är och döms för mord inte kan dömas till ungdomsvård. Motionären anför att ungdomsvåldet ökar och det är viktigt att motarbeta detta. En skärpning av påföljderna har redan införts vad gäller vuxna och i enlighet med resonemanget bakom den straffskärpningen bör även personer som fyllt omfattas av en straffskärpning. I motion 2013/14:Ju285 av (M) begärs att en reell nolltolerans mot droger ska gälla inom den slutna ungdomsvården och att det bör övervägas om man ska införa drogtester för att upprätthålla en drogfri ungdomsvård. I motion 2013/14:Ju395 av (M) yrkas att strafftiderna för 18–21-åringar bör bli desamma som för andra myndiga. I motion 2013/14:Ju437 av och (båda SD) yrkande 2 begärs att samt lagen med särskilda bestämmelser om unga ska reformeras för att endast inkludera personer som ännu inte fyllt . I motion 2013/14:Ju438 av Skånberg (KD) yrkande 2 begärs att påföljderna för unga bör utredas i syfte att fler unga ska kunna dömas till ungdomstjänst med en tydlig koppling till brottet de dömts för. Fler unga som begår brott bör enligt motionären dömas till ungdomstjänst i stället för till böter. Unga som döms till bötesstraff kan uppfatta det som att man kan köpa sig fri från konsekvenserna av sin brottslighet. Om klottrare och vandaler får sanera klotter och återställa byggnader efter skadegörelse ökar sannolikheten för att de inser konsekvenserna och kostnaderna för de skador som gärningen orsakat. För ett brott som någon begått innan han eller hon fyllt får rätten döma till fängelse endast om det finns synnerliga skäl. För ett brott som någon begått efter det att han eller hon fyllt men innan han eller hon fyllt får rätten döma till fängelse endast om det med hänsyn till gärningens straffvärde eller annars finns särskilda skäl (30 kap. 5 § ). I 32 kap. finns bestämmelser om överlämnande till särskild vård för unga. Där anges bl.a. att den som är och som begått brott får dömas till ungdomsvård om han eller hon har ett särskilt behov av vård eller någon annan åtgärd enligt socialtjänstlagen (2001:453) eller lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga och sådan vård eller åtgärd kan beredas den unge. Vården och åtgärderna ska syfta till att motverka att den unge utvecklas ogynnsamt. Ungdomsvård får dömas ut endast om planerade åtgärder, i förekommande fall i förening med ungdomstjänst eller böter, kan anses tillräckligt ingripande med hänsyn till brottslighetens straffvärde och art samt den unges tidigare brottslighet (1 §). Den som är och som begått brott får dömas till ungdomstjänst om den unge samtycker till det och påföljden är lämplig med hänsyn till hans eller hennes person och övriga omständigheter. Den som döms till ungdomstjänst ska åläggas att utföra oavlönat arbete och delta i annan särskilt anordnad verksamhet i lägst 20 och högst (2 §). Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdraget att göra en översyn av påföljdssystemet för vuxna och unga lagöverträdare (dir. 2009:60). Utredningen skulle enligt sitt uppdrag bl.a. ta ställning till om lagöverträdare som har fyllt 18 men inte ska behandlas som vuxna lagöverträdare vid straffmätning och påföljdsval eller något av dessa avseenden samt analysera hur ungdom bör beaktas vid straffmätningen i de fall då straffnedsättning ska ske. Utredningen skulle även se över var och en av påföljderna sluten ungdomsvård, ungdomsvård och ungdomstjänst i fråga om påföljden, dess innehåll och utformning i övrigt samt uppföljning och reaktion vid återfall i brott eller annan misskötsamhet. Vidare skulle utredningen även lämna förslag till en slopad eller mer begränsad användning av dagsböter för lagöverträdare i åldersgruppen 15–. Utredningen lämnade betänkandet Nya påföljder (SOU 2012:34). Av betänkandet framgår att utredningen föreslår att påföljdsvalet för ungdomar i åldern 18–i princip ska göras som för vuxna. Utredningen föreslår att det inte ska förutsättas särskilda skäl för att döma lagöverträdare i åldersgruppen 18–till fängelse oavsett om fängelsestraffet är villkorligt eller ovillkorligt. De särskilda ungdomspåföljderna ungdomsvård, ungdomstjänst och sluten ungdomsvård ska vara förbehållna personer som inte fyllt för brottet. Den som begått brott efter att ha fyllt men inte ska dock kunna dömas till ungdomsvård om det finns särskilda skäl. Om straffvärdet är sådant att fängelse kan följa på brottet och gärningsmannen är ska hans eller hennes ungdom även fortsättningsvis beaktas vid straffmätningen. Vid brott vars straffvärde endast motiverar ett bötesstraff ska dock inte gärningsmannens ungdom beaktas särskilt vid straffmätningen, om han eller hon fyllt för brottet (SOU 2012:34 s. 41). föreslår också att ett uttryckligt samtycke från den tilltalade inte ska vara en förutsättning för att döma ut ungdomstjänst som självständig påföljd eller som förstärkningspåföljd till ungdomsvård. Det förhållandet att den unge aktivt motsätter sig att utföra ungdomstjänst ska dock vägas in i lämplighetsbedömningen (SOU 2012:34 s. 36). föreslår även att verkställighetstiden för ungdomstjänst ska göras mer enhetlig. Ungdomstjänst ska börja verkställas senast från det att domen vunnit laga kraft, om inte särskilda skäl talar emot det (SOU 2012:34 s. 37). Vidare kom utredningen fram till att tillämpningsområdet för ungdomstjänst eller andra ungdomspåföljder inte bör utvidgas till sådana fall där ungdomstjänst anses för ingripande, dvs. sådana fall som leder till ett mycket lindrigt straff i form av dagsböter. Utredningen föreslår att om någon begått ett brott innan han eller hon fyllt och straffvärdet är sådant att det inte behövs en mer ingripande påföljd än ett lågt antal dagsböter ska domstolen döma till ett varningsstraff. Vid bedömningen av om varningsstraff är tillräckligt ingripande ska särskilt beaktas om den unge tidigare gjort sig skyldig till brott. Varningsstraff ska vara en av ungdomspåföljderna och den ska antecknas i belastningsregistret som andra påföljder. I budgetpropositionen anför regeringen att det pågår ett arbete inom med att ytterligare stärka vissa av ungdomspåföljderna. Bland annat övervägs förbättringar av verkställigheten av ungdomstjänst och ungdomsvård (prop. 2013/14:1 utg.omr. 4 s. 22). Enligt information från bereds övriga delar av påföljdsutredningens förslag. Drogtester vid sluten ungdomsvård Av 1 § narkotikastrafflagen (1968:64) framgår bl.a. att det är straffbart att inneha, bruka eller ta annan befattning med narkotika. Av 17 a § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård framgår att den som genomgår verkställighet av sluten ungdomsvård är, om inte annat motiveras av medicinska eller liknande skäl, skyldig att efter uppmaning lämna blod-, urin-, utandnings-, saliv- eller svettprov för kontroll av om han eller hon är påverkad av narkotika, alkoholhaltiga drycker, andra berusningsmedel, sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, om det kan misstänkas att den dömde är påverkad av något sådant medel eller någon sådan vara. Som framgår ovan bereds betänkande Nya påföljder (SOU 2012:34) i . I betänkande finns förslag bl.a. om påföljder för ungdomar, strafftider för och handläggning av ungdomsbrott.