bet · H101CU9 · 2014-01-27 00:00:00 — 2013/14:CU9 Hyresrätt m.m. I betänkandet behandlar utskottet de motioner som väckts under den allmänna motionstiden och som gäller hyresrätt, bostadsrätt och kooperativ hyresrätt samt ombildning till bostadsrätt och ägarlägenheter. Utskottet föreslår att avslår motionerna. I betänkandet finns 19 reservationer och 1 särskilt yttrande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2013/14:C253 av i (M) yrkande 4, 2013/14:C411 av (M), 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkandena 23 och 24 samt 2013/14:C439 av (SD). Reservation 1 (SD) Reservation 2 (V) 2013/14:C395 av (S), 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 26 och 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 10. Reservation 3 (S, V) 2013/14:C419 av m.fl. (MP) yrkande 10 och 2013/14:T526 av m.fl. (MP) yrkande 21. Reservation 4 (MP, V) Hyresgästinflytandet vid förbättrings- och ändringsarbeten 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 25. Reservation 5 (V) Lagen om uthyrning av egen bostad 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 28 och 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 16. Reservation 6 (S, SD) Reservation 7 (V) Reservation 8 (MP) – motiveringen Säkerställande av skälig hyra vid andrahandsupplåtelse m.m. 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 29. Reservation 9 (V) Reservation 10 (MP) – motiveringen Rätten till ett hyreskontrakt 2013/14:So616 av m.fl. (V) yrkande 16. Reservation 11 (V) 2013/14:C246 av (SD) yrkande 1, 2013/14:C277 av (MP), 2013/14:C312 av (S) och 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 20. Reservation 12 (S, MP, V) Förvärv av hyresfastigheter m.m. 2013/14:C361 av och (båda S) yrkande 2, 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 20 och 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 17. Reservation 13 (S, V) 2013/14:C361 av och (båda S) yrkande 1, 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 21 och 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 9. Reservation 14 (S) Reservation 15 (V) Främjande av kooperativ hyresrätt 2013/14:C425 av m.fl. (S). Reservation 16 (S, MP, V) 2013/14:C408 av (FP). 2013/14:C369 av de (M), 2013/14:C402 av (S) yrkandena 1 och 2, 2013/14:C423 av (S) yrkandena 2–4, 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkandena 9 och 19 samt 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 12. Reservation 17 (S) Reservation 18 (V) 2013/14:C253 av i (M) yrkandena 1–3, 2013/14:C337 av och (båda M) och 2013/14:C418 av (KD). Reservation 19 (MP, V) – motiveringen Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (S), (M), (FP), Amineh Kakabaveh (V) och (C). I detta betänkande behandlar utskottet motionsförslag som väckts under den allmänna motionstiden och som gäller hyresrätten som upplåtelseform, framför allt utformningen av bestämmelserna i hyreslagen (12 kap. jordabalken). I betänkandet behandlas också motionsförslag som gäller bostadsrätt och kooperativ hyresrätt samt ombildning till bostadsrätt och ägarlägenheter. Utskottet behandlar under skilda rubriker de olika frågor som aktualiseras i motionerna. Förslagen i motionerna finns i bilagan. Företrädare för , och Fastighetsägarna har vid ett utskottssammanträde redovisat sina erfarenheter av de hyressättningsregler som trädde i kraft . Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om hyressättningssystemet. Jämför reservationerna 1 (SD) och 2 (V) samt det särskilda yttrandet (S). I motion 2013/14:C411 av (M) föreslås ökade möjligheter för prissättning på nyproducerade hyresrätter efter utbud och efterfrågan. Motionären förespråkar inte en totalt oreglerad marknad utan förslaget omfattar att besittningsskyddet ska värnas och att hyresgästerna ska ha goda möjligheter att företräda sina intressen. Förslaget i motion 2013/14:C253 av i (M) yrkande 4 avser möjligheten till en ny typ av hyreskontrakt för ägarlägenheter som ska ha sin grund i hyressättningen av småhus. Enligt vad som förespråkas i motion 2013/14:C439 av (SD) ska hyresnämnden vid en tvist om hyressättningen få jämföra prövningslägenheten med liknande bostäder också i andra kommuner. I partimotion 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 23 föreslås att det nuvarande hyressättningssystemet – som driver upp hyrorna – ska ersättas med regler som utgår från den kommunala sektorns självkostnadsprincip och allmännyttans hyresnormerande roll. I samma motion yrkande 24 lämnas förslag om att påtaglighetsrekvisitet ska tas bort. trädde lagen (2010:879) om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag i kraft (prop. 2009/10:185, bet. 2009/10:CU24, rskr. 2009/10:374). Enligt lagen ska ett sådant bolag i allmännyttigt syfte förvalta fastigheter i vilka bostadslägenheter upplåts med hyresrätt, främja bostadsförsörjningen i den eller de kommuner som äger bolaget och erbjuda hyresgästerna möjlighet till boendeinflytande och inflytande i bolaget. De allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolagen ska bedriva verksamheten enligt affärsmässiga principer, vilket bl.a. innebär ett avsteg från självkostnadsprincipen i kommunallagen. Lagen innehåller också bestämmelser om vissa begränsningar av värdeöverföringar från bolagen. I samma lagstiftningsärende genomfördes ändringar i hyreslagen (12 kap. jordabalken) och hyresförhandlingslagen (1978:304). Ändringarna i hyreslagen innebär att de allmännyttiga kommunala bostadsföretagens hyresnormerande roll har ersatts med en normerande roll för kollektivt framförhandlade hyror (55 § hyreslagen). För att skydda befintliga hyresgäster mot att stora hyreshöjningar får ett alltför snabbt genomslag infördes även en ny skyddsregel. Den nya lagstiftningen togs fram i bred enighet och med stöd av de berörda partsorganisationerna – Fastighetsägarna , och . Vid reformen infördes den redan nämnda skyddsregeln mot att kraftiga hyreshöjningar får ett för snabbt genomslag (se vidare följande avsnitt). Om den hyra som är att anse som skälig är väsentligt högre än den tidigare hyran i hyresförhållandet, ska hyresnämnden, om hyresgästen begär det och inte särskilda skäl talar emot det, bestämma att hyran ska betalas med lägre belopp . Detta gäller inte om hyran är en s.k. presumtionshyra, dvs. en särskilt framförhandlad hyra som enligt huvudregeln inte kan frångås under eller (beroende på när överenskommelsen om presumtionshyran träffades). Sådana hyror kan utgöra ett undantag från vad som enligt huvudregeln är en bruksvärdeshyra och avser att säkerställa genomförandet av nybyggnadsprojekt (55 § femte stycket hyreslagen). En successiv höjning av hyran kan enligt skyddsregeln ske under vad hyresnämnden finner vara en skälig övergångstid. I normalfallet avses det inte bestämmas en övergångstid som är längre än . Endast i undantagsfall kan det anses vara motiverat med en så som . På regeringens uppdrag har en särskild utredare analyserat marknaden för uthyrning av bostäder och lämnat underlag för ställningstaganden till hur den kan utvecklas. Utredaren lämnade sitt slutbetänkande Att hyra – från en rätt för allt färre till en möjlighet för allt fler (SOU 2012:88) . Utredaren har lämnat förslag till åtgärder i ett första steg. Utredaren konstaterar att det befintliga regelsystemet justerades och att det finns några åtgärder som skulle kunna vidtas inom ramen för detta system för att på kortare sikt ge dels en bättre spegling av konsumenternas värderingar av läge m.m., dels säkrare planeringsförutsättningar för bostadsföretag vid nyproduktion av hyresbostäder. Utredaren föreslog fem sådana åtgärder. – Ge uppdrag om utvidgad hyresstatistik. – Betona lägets betydelse och använd sammanhängande bostadsmarknad som referensram för bruksvärde i stället för kommun. – Öka toleransen för hyresskillnader i hyresnämndernas prövningar. – Utvidga och förtydliga presumtionshyror och möjliggör indexreglering av dessa hyror. – Hyresreduktion vid upprustnings- respektive åtgärdsförelägganden. Utredaren tar också upp behovet av genomgripande förändringar för en fungerande hyresmarknad . Han anför sammanfattningsvis bl.a. följande. Marknadsförutsättningarna ska vara sådana att de stimulerar ett utbud som svarar mot konsumenternas efterfrågan och ger konsumenterna valmöjligheter. En konsument ska kunna välja ett hyresboende på kort sikt. Konsumenters hyresboende ska vara tryggt, prissystemet ska signalera efterfråge- och utbudsöverskott, och privat investeringskapital ska inte stängas ute genom begränsningsregler och regleringsorsakad osäkerhet. Utredaren pekar på fem grundstenar för en sådan utveckling. – Starkt besittningsskydd vid långsiktigt hyresboende. – Trygg hyresutveckling för hyresgäster. – Hyressättning i nya kontrakt utifrån efterfråge- och utbudsförhållanden. – Reell möjlighet för privatpersoner att äga och hyra ut enstaka lägenheter. – Öppen och transparent marknad. betänkande bereds nu inom . Uppdrag till ; rapporten Den nya lagstiftningen på hyresbostadsmarknaden – en första uppföljning har fått i uppdrag av regeringen att följa upp tillämpningen av lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag samt de förändringar i hyreslagen respektive hyresförhandlingslagen som trädde i kraft (regleringsbrev för avseende ). ska följa effekterna och konsekvenserna av denna omreglering med sikte på en framtida utvärdering. ska följa dels hur förändringarna tillämpas av de olika aktörerna på bostadshyresmarknaden, dels rättstillämpningen. Analysen ska göras mot bl.a. det bostadspolitiska målet om en långsiktigt väl fungerande bostadsmarknad där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven. Analysen ska dock inte strikt begränsas till de genomförda förändringarna utan också behandla hur hyressättningssystemet i sin helhet fungerar. ska också uppmärksamma regeringen på eventuella omedelbara problem till följd av brister i lagstiftningen eller i tillämpningen av lagen. redovisade en första uppföljning och konstaterade då bl.a. att den nya lagstiftningen ännu inte har lett till några betydande förändringar på hyresmarknaden. I rapporten sägs bl.a. att det har funnits och kanske fortfarande finns farhågor för kraftiga hyreshöjningar då de allmännyttiga företagen ska drivas affärsmässigt och allmännyttans hyresledande roll tas bort. Det redovisas en slutsats om att inget finns som tyder på att genomsnittshyrorna har ökat mer än . Det påpekas att hyresdifferentieringen egentligen inte har med den nya lagstiftningen att göra, utom möjligen indirekt. Det är hur som helst så att detta är en utveckling som påbörjades långt innan den nya lagstiftningen trädde i kraft. I rapporten konstateras också att de indikationer som man fått är att denna hyresdifferentiering fortsätter att öka, säkerligen på grund av det arbete med systematisk hyressättning som pågår runt om i landet. (rapport 2013:15). Analysen av hur hyressättningssystemet i sin helhet fungerar ska redovisas . och hyressättningssystemet – ett kunskapsunderlag och hyressättningssystemet – ett kunskapsunderlag () innehåller bl.a. följande. En vanlig uppfattning är att det råder stor bostadsbrist och att det självklara sättet att möta problemet måste vara att stimulera ett ökat bostadsbyggande eller åtminstone undanröja alla eventuella hinder för bostadsbyggandet. I rapporten undersöker man i stället om det befintliga bostadsbeståndet kan utnyttjas bättre och tittar närmare på huruvida bruksvärdessystemet är samhällsekonomiskt effektivt. Utifrån en samhällsekonomisk analysmodell uppskattar man att bruksvärdessystemet gör att det fattas uppemot 40 000 hyreslägenheter i landet, en brist som huvudsakligen finns i och . Den slutsats som dras är att bruksvärdessystemet därmed orsakar en betydande del av det som allmänt brukar uppfattas som den akuta bostadsbristen. Den helt dominerande delen av den skattade välfärdsförlusten () härrör från ett ineffektivt utnyttjande av det befintliga beståndet. Man uppskattar att de totala välfärdsförlusterna uppgår till ca . I rapporten sägs vidare sammanfattningsvis bl.a. följande. De förhållandevis låga hyrorna för attraktiva bostäder bidrar till att hålla nere bostadsbyggandet – trots att hyresnivån i nybyggda bostäder är betydligt högre, och oftast kanske i nivå med vad marknadshyran skulle ha varit. Konsekvensen av detta blir att det totala utbudet av hyreslägenheter är mindre än vad det skulle ha varit om marknaden i stället haft en fri hyressättning – det blir en utbudsrelaterad effektivitetsförlust. De förhållandevis låga hyrorna inom det befintliga beståndet bidrar till att hyreslägenheterna inte utnyttjas fullt ut. De som har hyreslägenheter där bruksvärdeshyran är lägre än vad marknadshyran skulle ha varit tillgodogör sig en ekonomisk förmån som hyresförhållandet består. De som har denna förmån konsumerar mer boende än de skulle ha gjort om hyran vore högre. På så sätt blir en mindre andel av beståndet tillgänglig för andra än vad som skulle ha varit fallet med marknadshyra. innebär systemet att många som vill hyra stängs ute från hyresmarknaden. Hyreslägenheterna utnyttjas ineffektivt eftersom lägenheterna inte fördelas efter betalningsvilja – det blir en allokeringsrelaterad effektivitetsförlust. I budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 18) konstateras att det råder nya förutsättningar för allmännyttan och att hyressättningssystemet har förändrats så att de kommunala bostadsbolagens hyror är normerande för hyressättningen. Syftet är att skapa en långsiktigt bättre fungerande hyresmarknad och öka intresset för att investera i hyresbostäder. Regeringen bedömer att de nya reglerna kommer att bidra till att stimulera utbudet av hyresrätter på . Regeringen påpekar att bostadsmarknadens parter har ett stort ansvar för att så sker och att det är viktigt att alla bruksvärdesfaktorer får rättvisande genomslag på hyrorna. Regeringen kommer därför att följa konsekvenserna av den nya lagstiftningen på bostadsmarknaden. Med utgångspunkt i förslagen i betänkande kommer en utredare att tillsättas med uppdrag att se över hur underhåll och låg standard bör avspeglas tydligare i hyresrelationerna. En promemoria har tagits fram inom där det föreslås att systemet med presumtionshyror utvecklas så att möjligheten att träffa kollektiva överenskommelser om undantag för nybyggda lägenheter från bruksvärdesprövning (presumtionshyror) kompletteras med en möjlighet för hyresvärden och hyresgästen att träffa individuella avtal om hyror med presumtionsverkan. Vissa förändringar av regelverket i samband med vräkning föreslås också genom att hyresgäster som utsätts för brott i hemmet får ett starkare besittningsskydd. Promemorian har remitterats, och regeringen överväger förslagen. På sin webbplats har regeringen berört vad den aviserade i budgetpropositionen om att den överväger att utveckla det s.k. systemet med presumtionshyror. Regeringen meddelade att den dock bedömer att det föreliggande förslaget om reformering av presumtionshyressystemet inte ger de önskade effekterna och kommer därför inte att remittera förslaget. Regeringen anförde att behovet av åtgärder som kan skapa bättre förutsättningar för att bygga fler hyresrätter kvarstår och att en särskild utredare kommer att få i uppdrag att se över hyressättningssystemet för nyproducerade hyreslägenheter i syfte att öka nyproduktionen. Utskottet har vid samma tillfälle behandlat en motion om ett tillkännagivande om behovet av trygga regler för hyressättning. Motionsförslaget väcktes mot bakgrund av vad regeringen uttalat om ett förslag om individuellt avtalade presumtionshyror. Utskottet ansåg att saknar anledning att ställa sig bakom det föreslagna tillkännagivandet mot bakgrund bl.a. av att det aktuella förslaget om en reformering av presumtionshyressystemet enligt vad regeringen upplyst inte kommer att remitteras då det inte ger de önskade effekterna. Jämförelser med hyror på annan ort När en lägenhets bruksvärde ska bestämmas är jämförelser med hyran för andra lägenheter avgörande. Om parterna inte kan komma överens om hyrans storlek ska hyran bestämmas till ett skäligt belopp. Utgångspunkten vid denna bedömning är att likvärdiga lägenheter ska ha likvärdig hyra. En hyra är inte att anse som skälig, om den är påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. Vid prövningen ska främst beaktas sådan hyra för lägenheter som har bestämts i förhandlingsöverenskommelser enligt hyresförhandlingslagen (1978:304). Om en jämförelse inte kan ske med lägenheter på orten, får i stället beaktas hyran för lägenheter på en annan ort med jämförbart hyresläge och i övrigt likartade förhållanden på hyresmarknaden (55 § hyreslagen). I förarbetena uttalas bl.a. att hyran i första hand bör bestämmas efter en direkt jämförelse med hyran för lägenheter på samma ort (prop. 1983/84:137 s. 77). Om lägenheter för en direkt jämförelse saknas på orten ska hyresnämnden vid sin bedömning falla tillbaka på den allmänna regeln att hyran ska vara skälig. har ansett att det vid en bruksvärdesprövning inte finns några hinder mot att åberopa fastigheter i andra kommuner än den där prövningslägenheterna finns som jämförelseobjekt (RH 2013:3). I målet hade hyresvärden redan i hyresnämnden åberopat jämförelseobjekt belägna utanför där prövningslägenheten låg. I hovrätten hade hyresvärden åberopat ytterligare jämförelseobjekt i och . Hyresgästerna hade gjort gällande att det saknades förutsättningar för att i detta fall tillåta jämförelse av lägenheter som ligger i någon annan kommun än . Hovrätten anförde följande. I förarbetena till 12 kap. 55 § andra stycket jordabalken uttalade föredragande statsrådet (a. prop. s. 78) att inget hindrar att ledning hämtas från hyresmarknaden på en annan ort, om jämförelsematerial helt saknas på orten och förhållandena på den andra orten i övrigt förefaller likvärdiga, när hyresnämnden vid en allmän skälighetsbedömning har att bestämma skälig hyra för aktuella lägenheter. Denna syn på tillämpningen av ortsbegreppet har gått ifrån i några avgöranden (se t.ex. hovrättens beslut i mål nr ÖH 2041-07 och beslut i mål nr ÖH 7217-09). I dessa avgöranden har hovrätten uttalat att hyresnämnden är oförhindrad att hämta ledning för hyressättningen också från hyresmarknaden på annan ort än den där lägenheterna för vilka skälig hyra ska bestämmas finns. I sammanhanget kan läggas till att den snäva tillämpning av ortsbegreppet som föredragande statsrådet gett uttryck för inte manifesterats i lagstiftningen. Mot bakgrund av att processen i hyresmål är dispositiv ligger det också i linje med allmänna processrättsliga principer att det står part fritt att åberopa den bevisning som parten önskar, allt så länge bevisningen kan anses vara relevant. Till det sagda kan läggas att det kan ifrågasättas om en snäv tolkning av ortsbegreppet alltid kan stå i överensstämmelse med och dess förbud mot missbruk av en dominerande ställning (artikel 82 i ). (Se beslut i mål nr ÖH 3464-05.) Med beaktande av ovan sagda anser hovrätten att det inte föreligger hinder mot att i målet som jämförelseobjekt åberopa fastigheter som ligger i och . Om hyresvärden och hyresgästen tvistar om hyrans storlek, ska hyran fastställas till skäligt belopp. Hyran är härvid inte att anse som skälig, om den är påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga (55 § hyreslagen). Det är således inte tillräckligt att konstatera att den prövade hyran är högre för att den inte ska bedömas som skälig utan hyran måste vara påtagligt högre. Den närmare innebörden av begreppet anses kunna variera något beroende på omständigheterna, bl.a. storleken på lägenheten. Som allmän riktlinje torde kunna förmodas att gränsen i normalfallet går vid (se mer om påtaglighetsrekvisitets innebörd och , Hyreslagen, En kommentar, tionde upplagan, 2013, s. 619 f.). för en fördjupad hyresstatistik Regeringen har gett i uppdrag att utreda förutsättningarna för en fördjupad hyresstatistik när det gäller såväl förstahandshyror som hyror för privatbostäder som helt eller delvis hyrs ut av enskilda som inte är näringsidkare. Uppdraget har genomförts i samråd med relevanta aktörer (regeringsbeslut , S2013/5423/PBB [delvis]). redovisade uppdraget i sin rapport för en fördjupad hyresstatistik (rapport 2013:36). Bakgrunden för uppdraget var bl.a. att i sitt slutbetänkande Att hyra – från en rätt för allt färre till en möjlighet för allt fler (SOU 2012:88) argumenterade för en bättre konsumentinformation genom en förbättrad statistik som kan redovisa hyresbilden för olika typer av bostäder i olika områden. Också föreslog i sitt delbetänkande Enklare för privatpersoner att hyra ut sin bostad med bostadsrätt eller äganderätt (SOU 2012:25) att statistik om hyror vid privatuthyrning borde samlas in och publiceras. Regeringen ansåg att förutsättningarna för att skapa en ökad pristransparens och därmed också förbättra kunskaps- och informationsläget för marknadsaktörerna, inte minst för befintliga och blivande hyresgäster, genom en förbättrad och mer detaljerad hyresstatistik behöver klarläggas. Det var därför fick i uppdrag att utreda förutsättningarna och kostnaderna för att kontinuerligt ta fram och publicera en sådan statistik. I rapporten anför sammanfattningsvis att hyresstatistiken ur ett konsumentperspektiv blir betydelsefull först när uppgifterna om hyresnivå kopplas till lägenhetens standard. Därför bör hyresstatistiken innehålla såväl uppgifter om hyran som relevanta jämförbara bruksvärdesfaktorer. Konsumenten behöver veta vad som ingår i hyran och vilka värden hyran representerar. Bostädernas egenskaper behöver normeras eller standardiseras så att det blir meningsfullt att jämföra lägenheternas hyresnivåer. Först då blir det intressant för konsumenten att jämföra olika hyresobjekt. En hyresstatistik som ger ökad pristransparens och förbättrad information av betydelse för såväl marknadsaktörerna som för befintliga och blivande hyresgäster genererar naturligtvis en högre kostnad än en statistik vars syfte begränsas till att enbart redovisa hyresnivåer. I fråga om förstahandshyror i hyresrätt innehåller rapporten följande förslag och slutsatser (rapporten innehåller också förslag och slutsatser i fråga om hyror i privatbostäder; se nedan i avsnittet om uthyrning av egen bostad). – Det bör utredas i vilken mån bostadssökande saknar betydelsefull konsumentinformation. – Hyresstatistiken kan avgränsas till att redovisa enbart hyresnivåer eller breddas till att bättre svara mot de bostadssökandes informationsbehov ur ett konsumentperspektiv. – Ur ett konsumentperspektiv blir hyresstatistiken mer betydelsefull när uppgifter om hyresnivån kopplas till lägenhetens standard och som gör det möjligt att meningsfullt jämföra olika lägenheter eller lägenhetstyper med varandra. – Lägenhets- och boendespecifika egenskaper behöver normeras eller standardiseras för att det ska bli möjligt för de bostadssökande att jämföra olika lägenheter. Antalet redovisade bruksvärdesfaktorer bör begränsas så att informationen blir hanterbar. – En förbättrad statistik med god konsumentinformation är en komplex fråga eftersom det handlar om vilka bruksvärdesfaktorer som ska ingå och värdet av respektive bruksvärdesfaktor. Dessa frågor hanteras inom ramen för det kollektiva förhandlingssystemet av bostadsmarknadens parter. Det pågår i många kommuner ett utvecklingsarbete kring systematisk hyressättning. – Regeringen bör överväga att involvera hyresmarknadens parter i att undersöka behovet av en konsumentinriktad hyresstatistik liksom förutsättningarna och möjligheten att använda parternas regionala databaser. – Nyttan av en fördjupad hyresstatistik måste vägas mot kostnaderna för att bygga en databas och för att kontinuerligt uppdatera statistiken. – SCB redovisar tre alternativ för hur statistiken över hyror kan förbättras genom ett utökat urval som gör det möjligt att redovisa statistiken på en lägre nivå. Kostnaderna för redovisning på kommunnivå uppskattas till mellan fyra och , på församlingsnivå till mellan tio till och för en totalundersökning blir kostnaden mellan femtio till . Om hyresstatistiken även skulle innehålla bruksvärdesfaktorer kommer kostnaderna att öka. Rapporten bereds inom .