bet · H101FöU12 · 2014-06-03 00:00:00 — Det gäller alltså ekonomin.8.Det saknas även operativ planering som avser samtliga de krav som regeringen och ställer på insatsverksamheten.Det är en minst sagt hyfsad lista på tillkortakommanden och något som måste tas på djupaste allvar då det har direkta konsekvenser för vår militära förmåga. Jag kan inte se att det är ett acceptabelt förhållande. Därför är det heller inte acceptabelt att regeringen och utskottsmajoriteten lite svepande avfärdar det hela genom att hänvisa till Försvarsberedningen som man menar att det ska hanteras i samband med inriktningspropositionen. På vissa punkter försöker man till och med bortförklara situationen.Det handlar alltså om en grundläggande kritik mot att det inte finns tillräckligt med personal för att klara insatser, beredskap och utveckling. pekar på den långsiktiga obalansen i såväl materiel- som förbandsanslaget. Regeringens styrning bedöms som otillräcklig och redovisningen till som till vissa delar ofullständig.Av den försvarspolitiska inriktningspropositionen (prop. 2008/09:140) framgår att det ställs krav på att Försvarsmakten ska ha förmåga att hålla 2 000 personer ur insatsorganisationen insatta nationellt och internationellt. Att den kapaciteten saknas förklarar regeringen med att det är den samlade effekten av våra bidrag som bör vara utgångspunkten för Försvarsmaktens utformning av sin förmåga, inte ett kvantitativt mål för förmågans omfattning.På den punkten har regeringen föreslagit och beslutat om ett kvantitativt mål som inte visar sig vara genomförbart. Regeringen väljer att försöka ge beslutet en annan innebörd än den ursprungliga. Man försöker tona ned sitt eget misslyckande genom en simpel bortförklaring. Det förändrar dock inte sakförhållandet, att det avgörande kvantitativa målet som regeringen satt för den nya insatsorganisationen inte har kunnat förverkligas. Sedan är det en annan diskussion om målet över huvud taget var realistiskt, om det alls var en klok bedömning och om det i någon mening var rimligt. Men man har ändå satt det - och misslyckats.Regeringens kommentar öppnar för frågan varför man föreslår kvantitativa mål när betydelsen av dessa i ett senare skede kraftigt tonas ned. Agerandet är inte konsekvent. Det är inkonsekvent. Dessutom måste tydliga och kvantitativa mål anses vara viktiga och relevanta instrument i en tydlig myndighetsstyrning. Regeringen behöver tillskriva sina egna mål relevans i genomförandet av insatsverksamheten. Regeringen har ett ansvar för detta.Riksrevisionen föreslår ett förtydligande av begrepp som "insatser", "uthålligt" och "över tiden". Det är begrepp som regeringen använder i texterna på ett lite luddigt sätt. Det framgår inte tydligt vad man egentligen menar och kan till och med uppfattas som ett sätt att beskriva saker genom glidande formuleringar, vilket gör att man inte riktigt behöver ta ansvar för vad man egentligen säger.Riksrevisionen vill att regeringen klargör de tids- och avtalskrav som ska gälla för Försvarsmaktens verksamhet. Regeringen svarar med att rekommendationerna ska övervägas inom ramen för arbetet med nästa försvarspolitiska inriktningsproposition.Vad gäller kravet på återrapportering till anser regeringen att det finns anledning att se över återrapporteringskraven efter att den försvarspolitiska inriktningspropositionen överlämnats till . Regeringens intention är alltså att bära med sig de brister som påtalats av till dess att nästa försvarsbeslutsperiod har formulerats. Det tycker jag inte är rimligt.Regeringens sätt att kommentera förslag bär passivitetens prägel. För att nå efterfrågad effekt i tydlighet måste arbetet med att skapa en organisation för återrapportering startas . Risken är annars att det inte kommer att finnas ett kvalificerat underlag på de här punkterna och att man inte kommer att kunna svara upp mot krav. Särskilt stor är risken att återrapporteringskraven till inte kommer att utvecklas till en acceptabel nivå. Här finns alltså all anledning att rikta kritik mot regeringen.Riksdagen har legitima krav på att det ska ske ett förbättringsarbete från regeringens sida avseende styrningen av insatsverksamheten och återrapporteringen till och att det ska ske utifrån en högre ambitionsnivå än den som redovisas i regeringens skrivelse.Det är bakgrunden till att jag vill yrka bifall till den reservation som presenterats och som S och V står bakom.Vi har från Socialdemokraterna också ett särskilt yttrande i betänkandet. Det gäller framför allt den långsiktiga obalansen i ekonomin beträffande materiel- och förbandsanslagen. Vi har i en motion redovisat att vi vill göra en omfördelning från internationella insatser med 400 miljoner till att dels förbättra övningsverksamheten med 200 miljoner, dels anslå 200 miljoner till materielförnyelse. Det pågår en nedtrappning av de internationella insatserna. finns ett anslag på 1 875 miljoner. 886 miljoner av dessa är uppbokade. Det finns alltså ekonomiskt utrymme att klara det.Vi har erbjudit regeringen en ekonomisk uppgörelse om en förbättring av Försvarsmaktens ekonomi . Vi har föreslagit ett ökat anslag med , det vill säga 900 miljoner mer än regeringen. Vi har fått ett motbud på 75 miljoner, vilket vi tackat nej till. Det är alldeles för lågt och löser inte problemen.Det här är ett problem inom Försvarsmakten som är olöst. De höjda ambitionerna i Försvarsberedningen, de problem som den uteblivna JAS-affären inneburit och den grundläggande obalansen i materiel- och förbandsanslagen är realiteter som vi inte kommer ifrån. Den finansiering som regeringen har föreslagit för 2015-2018 kommer inte att hålla. Det begriper alla som har någon form av insikt eller seriositet när det gäller bedömningen av försvarets ekonomi. Med den finansieringen kommer problemen att finnas kvar. Regeringen har alltså inte presenterat en lösning.Om regeringen har intresse och om regeringen vill ta ansvar för den aktuella situationen är det möjligt att göra upp med oss inom en mycket snar framtid. Men då måste man visa lite positiv vilja. Då måste man vara lite flexibel. Då kan man inte vara så låst som man har varit. Man måste begripa att det är skarpt läge och att läget är allvarligt. Regeringen har att välja mellan att ta ansvar eller att ägna sig åt någon sorts populistisk verksamhet vad gäller synen på försvarets ekonomi. Populism löser inte problem. Oansvar löser inte problem. Bristande insikt om realiteter löser definitivt inte problem.Nu tror jag att insikten att det här inte håller finns på regeringssidan, men frågan är om förmågan, kraften och viljan finns. Insikt kan vara en sak, men det gäller att också orka handla, göra någonting. Då är frågan om det är viktigare att föra en valdebatt utifrån partitaktiska utgångspunkter eller att försöka göra upp. Vårt erbjudande står kvar.Jag yrkar bifall till reservationen. Jag börjar med att yrka bifall till den gemensamma reservation som Socialdemokraterna och har i betänkandet.Betänkandet utgår från den senaste riksrevisionsrapporten om försvaret och dess verksamhet. Det har , åtminstone under innevarande år och även , lagts fram rätt många sådana rapporter. Alla har kommit fram till i princip samma sak. Den reform som ska genomföras av nuvarande regering kommer inte att lyckas. Det finns allvarliga brister på många områden. Det finns allvarliga brister i regeringens styrning. Det finns allvarliga brister i de planer som funnits. Och de finns kvar.Det som den aktuella revisionsrapporten går in på är förmågan till uthålliga insatser. Det är bara en del av det hela, men det grundar sig i allt det andra som Försvarsmakten ställts inför, i de problem den har. skriver att deras bedömning är - och jag tror att alla håller med om att det stämmer - att vi inte kommer att ha någon försvarsmakt som fungerar som den är tänkt att fungera, kanske inte ens . Det är mycket allvarligt.Peter var inne på många av detaljerna i revisionsrapporten och också har kommit fram i regeringens svar. De delarna är allvarliga i sig, och tillsammans blir det en ganska allvarlig helhetsbild. Jag vill också lyfta fram utvecklingen. Jag vill påstå att regeringen har haft en konstig inställning till hur problemen ska lösas och vad de består av. De har nämligen satt en karta, vilket jag har sagt förut i debatterna. Jag har nu såväl i försvarsberedning och försvarsutskott som i andra forum hållit på med att lyfta fram de problem som finns i dagens försvarsmakt och vad de beror på. Just sättet att lägga en karta över verkligheten har regeringen använt inte bara när det gäller försvarsfrågan utan på många andra ställen också. De lyfter på kartan, ser verkligheten och lägger tillbaka kartan igen eftersom det är kartan som gäller. Det är anmärkningsvärt att de inte vill se hur verkligheten ser ut utan lägger över kartan.Det skapar bara alltmer problem, vilket också rapporter och den här rapporten också visar. Vi kommer ingenstans om man inte på allvar tar hänsyn till de faktorer som finns. Det handlar om allt det som vi har lyft upp förut: Det finns inte tillräckligt med personal, rekryteringsprocessen fungerar inte och materiel finns inte. Det kommer att bli oerhörda kostnader för försvaret , med tanke på de problem de har.I betänkandet kan man läsa om den bedömning som regeringen och som också utskottsmajoriteten gör - det står egentligen samma sak i utskottets utlåtande och ställningstagande som i regeringens bedömning. Det står: "Regeringen bedömer att de antaganden och utgångspunkter som ligger till grund för granskning är alltför begränsade." Vi har haft ett antal rapporter från om de brister som finns i Försvarsmakten. Det står också: "Regeringen menar därför att det är svårt att bedöma och ta ställning till de långtgående slutsatser som dras i rapporten." Detta är ett exempel på att regeringen lägger på en karta i stället för att titta på verkligheten. om några granskar det här, och de rapporter som de har lagt fram har varit eniga i varje del. Det är egentligen bara i den här sista av dem som de har lagt fram den här kritiken.Vad gör regeringen? De sopar undan det här och säger att det inte går att dra sådana slutsatser. Jag tycker att de verkar gömma huvudet i sanden.För svensk försvarspolitik är detta tyvärr ett stort aber, ett stort men. Vi kommer nämligen inte att komma överens. Vi har haft en slutkläm i Försvarsberedningens arbete som har varit lite turbulent. Men inställningen har ändå varit att alla partier i riksdag ska komma överens i försvarspolitiken. Den inställningen har funnits ända fram till ungefär den . Vi har olika utgångspunkter. Jag håller inte med om allt som säger, men han har ändå varit tydlig med att de har sträckt ut en hand. Vi har också sträckt ut en hand och gjort så mycket vi kan för att komma överens om försvarspolitiken. I svaret läser jag att regeringen inte är intresserad av detta. Det är ett stort problem som kommer att lyftas fram och vara ett stort problem även nästa mandatperiod - oavsett vilken regering vi får - särskilt eftersom man gärna skjuter upp frågan om hur man ska hantera det här till efter valet och när nästa försvarsbeslut ska komma. Jag håller med om det som står i reservationen. Det här är viktigt att göra . Det går inte att vänta. Då blir det bara allt värre. Alltså måste regeringen agera nu och börja förbereda de förbättringar som behöver göras i Försvarsmaktens utveckling. Man ska ta hänsyn till de synpunkter som har kommit in om vissa förslag till förändringar som kommer från andra partier, från höger till vänster. Vi i har varit tydliga med att vi tycker att man ska göra en reformering av personalförsörjningen som fungerar. Vi har varit tydliga med att värnplikt är en sak som skulle kunna rädda situationen. Det tar ett tag att få i gång det, men det skulle kunna ge en snabbare återhämtning av personalförsörjningen. När det gäller materiel finns det också saker att göra, framför allt omfördelning av pengar. Man ska se till att få fram det material som är viktigast. Då får man också bättre och snabbare resultat när det gäller förbandsverksamhet, övningar och sådana saker.Alla dessa saker är egentligen lätta att ta till och lätta att ta beslut om. Och det går att göra snabbt. Men regeringen är inte intresserad av det. De vill vänta. Och det är en bild som tyvärr är besvärande eftersom det skapar en viss känsla av arrogans och kanske dålig insikt i vad som krävs. Att man kör populistiska utspel i stället för att titta på den reella försvarspolitiken är ett problem för alla partier i riksdag. Och det kommer att bli ett problem även under nästa mandatperiod om inte något görs . Men jag tror tyvärr inte att kommer att göras.Jag yrkar bifall till reservationen igen. Jag vill tacka för hans utsträckta hand, som jag tror att han benämnde den. Det är lite oklart för mig vad den innehöll exakt. När man läser politik handlar det om färre JAS Gripen, mindre anslag till försvaret, återinförd värnplikt och minskat internationellt samarbete. får ursäkta, men det är en hand som jag tycker att vi på goda grunder inte ska ta.Det var dock inte det jag hade tänkt säga. Jag vill börja med att konstatera att vi befinner oss i sommartider, men ännu återstår lite grann av riksdagsarbetet här i kammaren. Det här är ett betänkande som bygger på den rapport som presenterade . Det tar tyvärr från det att rapporten presenteras tills vi har debatten här i kammaren. Å andra sidan tar det också tid att hinna analysera och granska det material som har presenterat.Riksrevisionen har valt att med start granska den förändring av försvaret som på allvar inleddes och som vi ännu befinner oss mitt uppe i. Av lätt insedda skäl är det arbetet inte helt enkelt eftersom reformen ännu inte är klar. Den är inte heller tänkt att vara klar i alla sina delar. Men revisionen har gjort ett ambitiöst arbete. Det är viktigt att vi har en god genomlysning av våra offentliga verksamheter. Det handlar inte bara om att se till att skattebetalarnas pengar används på effektivast möjliga sätt utan också om att vi har en kultur där vi prövar hur vi kan göra saker bättre och mer effektivt . Vi ska även se till att vi följer upp hur fattade beslut har implementerats, precis som vi före ett val ska vara tydliga med vilken politik vi söker väljarnas mandat för. Men det sagt bör man kanske också komma ihåg att det inte ligger i natur - vilket också riksrevisorn själv påpekade - att i det här materialet fokusera på det som fungerar bra. Om idén är att bli bättre är det naturligt att lyfta fram just det som kan förbättras. Det är kanske inte heller konstigt, men då gäller det också att betraktare förstår att allt det andra som fungerar som det ska och som möter kraven inte lyfts fram.Vi befinner oss fortfarande i inledningen av reformen. Som alla känner till är den organisatoriskt antagen men ännu inte frivilligt bemannad i alla sina delar. Det kommer att dröja , men det kommer att påskyndas som en följd av omvärldsutvecklingen, vilket är klokt.Samtidigt finns det ett antal frågor som det tar tid att utveckla svar på, av den enkla anledningen att vi rör oss i osnitslad terräng. Det går inte att slå upp svaren på . Det gäller att gå varsamt fram, utvärdera och sedan utveckla. Det gäller inte minst i fråga om att hitta nya former för samspel mellan olika aktörer, som naturligtvis påverkas av den största försvarspolitiska reformen . Att tro att man kan göra en sådan reform utan att det också får följder för alla aktörer som den inbegriper är naturligtvis naivt. Mycket av revisionens granskning rör sådana faktorer. Det förtjänar att sägas att det finns ett antal saker som är mycket kloka. Det handlar till exempel om att utveckla Försvarsmaktens metoder för att värdera förmågan att genomföra insatser och att utveckla en samlad strategi för personalförsörjningen av den nya insatsorganisationen. Det finns fler exempel, och de har också gemensamt att de redan är omhändertagna av Försvarsmakten. Men det skadar kanske inte att lyfta fram motiven till det igen.För regeringens vidkommande finns det också anledning att fundera på hur olika begrepp och krav kan utvecklas. Om det verkligen finns oklarheter ska det naturligtvis ses över. Alla är väl medvetna om att det militära språket redan är tillräckligt invecklat som det är. Jag tror till och med att det finns förkortningar för förkortningar. Om det går att bringa lite mer klarhet på det området skulle det säkert inte skada. Regeringen skriver också i sitt svar att de har för avsikt att se över det i arbetet med nästa försvarspolitiska inriktningsproposition. Det gäller för övrigt också återrapporteringskraven till kammaren. Här ska också nämnas att det har skett en utveckling under mandatperioden.Fru talman! I den andra vågskålen finns det faktum att ganska långtgående slutsatser till viss del bygger på ganska långtgående antaganden. Det gäller till exempel siffran på 2 000 personer som ska kunna vara insatta. skriver att det kan ske först , vilket också är det årtal som regeringen beskriver i inriktningspropositionen. I den delen är alltså bedömning egentligen en bekräftelse på vad regeringen har skrivit.Dessutom utgår från att siffran 2 000 gäller insatta internationellt. Här tycker jag att det är viktigt att påpeka att Försvarsmakten genomför insatser såväl nationellt som internationellt. Vi ska också komma ihåg att markinsatser kan genomföras även av andra förband än av de åtta manöverbataljonerna. Det är en erfarenhet som vi har lärt oss i Kosovo, , och men som inte tar fasta på.Fru talman! Jag ska väl också säga någonting om reservationen till det här betänkandet.För alla som följer debatterna är det väl ganska uppenbart att oppositionens främsta fokus är att ta varje möjlighet att plocka poäng på arbete. Det följer ett ganska invant mönster.Jag tycker egentligen att det svar som utskottet har skrivit adresserar de frågor som reservationen tar upp. Men efter att vid det här laget ha fått lyssna till Socialdemokraternas återkommande referenser till just Försvarsberedningen - ibland får man nästan intrycket att det är Försvarsberedningen som ska ställa upp i höstens val och inte de politiska partierna - kan jag inte undgå att notera att det största oppositionspartiet nu verkar föra fram uppfattningen att vi ska göra förändringar innan beredningens slutsatser har kunnat omformas till en försvarspolitisk inriktningsproposition. Det tycker jag är intressant. S och V skriver ju i sin reservation om vad de kallar ett inkonsekvent intryck. Jag tycker att de orden passar bra in på samma partiers idé att nu göra om kraven för någonting som ändå ska förändras året efter. Vi befinner oss i en brytningstid, brukar man säga. Jag tror verkligen att vi gör det, inte bara för att vi går in nu utan för att det finns förutsättningar för en brytningstid även i försvarspolitiken. har i praktiken haft realt sjunkande eller oförändrade anslag. har vi sett tillskott, men de kan naturligtvis inte kompensera för den långa utförsbacke som har funnits under lång tid.Nu finns det i alla fall förutsättningar för förändringar. Det kommer naturligtvis att påverka de parametrar som tar fasta på. Den här rapporten skrevs som sagt i julas. Den är skriven innan och det nya säkerhetspolitiska läge som vi har fått i Europa.De ekonomiska tillskott som Alliansen presenterade och som beredningen - i alla fall stora delar av den - accepterade kommer att förbättra möjligheterna att få den nya insatsorganisationen på plats fortare och med ny materiel.Men sedan återstår den lilla detaljen att allting ska finansieras. När vi nu har kvar tills väljarna ska säga sitt hoppas jag att vi alla här inne, inte bara partier utan kanske framför allt regeringsalternativ, kan ge tydliga besked till väljarna om var vi står i den frågan. För låt oss konstatera en sak: är faktiskt försvarsberedningen över. är det för försvarsbeskeden. När det gäller reformen man hänvisar till hade Alliansen i sitt valmanifest att den skulle vara genomförd 2014. är det 2014, och talas det om att det ska vara klart . Sedan säger att det i realiteten är klart . Har ni någon ordning över huvud taget på hur det går med reformen och vad utfallet av er så kallade försvarspolitik är? När kan det tänkas vara klart? Har du någon uppfattning om det, ?De 2 000 soldaterna som ska på utlandstjänst var ett orealistiskt mål redan från början, och det är en orealistisk uppfattning . Därför har också Försvarsberedningen tagit bort det i sina resonemang. Det gäller alltså inte längre. Men poängen är att om man som regering föreslår den här typen av kvantitativa mål, då är det sedan inte bara att krypa undan och säga att det ska ses och i ett större perspektiv. Anger man kvantitativa mål får man faktiskt stå för dem. Här har ni alltså misslyckats och inte klarat av det hela.Du talar om osnitslad terräng, och du talar om att betrakta det här utifrån. Men vi har en realitet: Schweizaffären blev inte av. Vi har en underliggande ofinansiering när det gäller personal och materiel.Vi har ökade ambitioner i Försvarsberedningen, och vi har fem partier som står bakom rapporten. Det fördes en så kallad förhandling, som jag mer anser vara en redovisning av förhandlingsbud, där ni lyckades pressa ur er 75 miljoner i slutskedet. Det innebär kanske en lite större militärövning som vi skulle kunna göra. Det är inte mycket.Ni har ett ansvar för att rapporten ska kunna fullföljas. Vi är beredda att ta det ansvaret. Därför föreslår vi mer pengar. Ni har tid på er att ändra er och vilja förhandla om det här. Vi är öppna för det. Varför är inte ni öppna för att göra det och ta det ansvaret här och ? Vi är beredda att inleda det här om viljan finns på er kant. Blockpolitiska överenskommelser är bra. Jag blir lite förvånad när refererar till valmanifesten , men låt oss gärna prata om det.Jag hoppas att är medveten om att han själv och hans eget parti, hans eget dåvarande regeringsalternativ, mötte väljarna med en besparing på . Det hade sammantaget inneburit en besparing på 8 miljarder. får gärna, mitt i all sin oro för tidtabeller och genomförande, förklara för kammaren hur det hade underlättat reformen och hur det hade gjort att vi hade varit i ett bättre läge. Jag lyssnar väldigt gärna på det.Peter vill göra upp. Jag förstår att han hellre vill prata anslag med mig än med sina samarbetspartier V och MP - och kanske FI. Det är klart; om det skulle bli ett regeringsskifte efter höstens val får ni väl börja med att diskutera huruvida vi ska ha ett försvar eller inte och huruvida det försvaret ens ska ha vapen.Jag tycker att det vore klädsamt om Socialdemokraterna, innan de säger att de vill göra upp med oss, började med att göra upp med sitt eget regeringsalternativ. Det är inte Försvarsberedningen som ska styra det här landet efter höstens val. Jag tror inte att det är Socialdemokraterna heller även om olyckan skulle vara framme och det blir ett maktskifte, utan det kommer att vara ett regeringsalternativ med flera partier.Vad är ni ense om egentligen? Samverkan med Nato? Finns det någonting som ni är ense om? Finns det någonting som ni kommer att lämna besked till väljarna om - inte efter valet utan innan svenska folket får säga sitt? är alltid förvånad i sina inlägg. Jag tror att ordet förvånad ingår i nästan vartenda inlägg som han gör. Jag vet inte hur jag ska betrakta det ordet, om det är en vana eller en ovana att alltid inleda med det.Jag kan bara säga en sak: Positionerna som de nu ser ut är fullständigt redogjorda för i Försvarsberedningen, med reservationer från olika håll och med synpunkter när det gäller ekonomin. Hela det politiska fältet, hur det här ser ut, ligger alltså klart.Vi har fem partier som är överens om en rapport. De har gjort många och stora kompromisser för att nå detta. Det hoppas jag ska ligga till grund för en bred majoritet i riksdag. Det är så vi har sagt att vi ska bedriva försvars- och säkerhetspolitik i det här landet.Johan vill ha något slags partipolitiskt käbbel om olika ingredienser i det här, och det kan man naturligtvis ägna sig åt.