bet · H101CU31 · 2014-06-12 00:00:00 — Liksom regeringen anser vi att utgångspunkten måste vara att det i första hand är ett kommunalt intresse att reglera användningen av mark och vatten genom en detaljplan. Det innebär att det i första hand också bör vara kommunen som bedömer om det finns skäl att pröva en viss bebyggelse genom en detaljplan. På så sätt kan antalet planer som upprättas enbart av formella skäl begränsas.Den andra frågan där oppositionen samlats är av samma karaktär. Regeringens förslag är att kommunstyrelsen eller ska kunna anta fler detaljplaner än enligt nu gällande bestämmelser. Det ger alltså kommunfullmäktige möjlighet att uppdra åt kommunstyrelsen eller att anta en plan som inte är av principiell betydelse eller annars av större vikt.Oppositionen vänder sig mot det här, bland annat ur ett demokratiperspektiv. Men regeringens förslag innebär att detaljplaner av större vikt fortfarande kommer att antas av kommunfullmäktige och att dessa beslut därigenom blir föremål för insyn och möjlighet till offentlig debatt. I andra fall, när det är fråga om detaljplaner av mindre vikt, kommer möjligheterna till en snabbare beslutsprocess att öka.Den föreslagna lagändringen är således en del i regeringens strävan efter en snabbare och effektivare planprocess. Detta har också delar av oppositionen ofta framhållit som en viktig del i att få fart på bostadsbyggandet. Därför känns det märkligt att man går emot regeringens förslag.Herr talman! Den tredje frågan handlar om inaktuella detaljplaner som lever kvar och hindrar önskvärda förändringar i ett område. Regeringen vill att bestämmelserna i en detaljplan som avser utformning av byggnadsverk och tomter ska upphöra att gälla när detaljplanens genomförandetid löper ut, förutsatt att bestämmelserna reglerar ett annat område än ett sådant bebyggelseområde som är särskilt värdefullt från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. Det sista är oerhört viktigt. Syftet med förslaget är bland annat att öka möjligheterna för att tillgodose de boendes önskemål.Oppositionen riktar in sig på att regeringens förslag kan leda till att kommunerna känner sig tvungna att förlänga genomförandetiderna eller upprätta nya detaljplaner för att skydda värdefull arkitektonisk miljö. Då är det viktigt att framhålla att regeringens lagförslag om att vissa planbestämmelser ska upphöra att gälla efter det att genomförandetiden löpt ut, ja, det gäller som jag nämnde bara om bestämmelserna reglerar ett område som inte är särskilt värdefullt från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt.Herr talman! I en interpellationsdebatt då från Socialdemokraterna ställde frågor till civil- och bostadsminister , tillika kristdemokrat, sade följande: "Vi vill hjälpa regeringen att ta ansvar för bostadspolitiken. "Då blir jag jätteintresserad och förväntar mig ett antal förslag som kan "hjälpa" regeringen att ta ansvar för politiken - konkreta förslag. Men jag finner inte några konkreta förslag i den interpellationsdebatten. Flera här har efterlyst mer av konkreta förslag: Vad är det som oppositionen vill, och vad är det man föreslår?Det här är alltså trots att Socialdemokraterna har uttalat i budgetmotionen att man vill modernisera, förenkla och förtydliga plan- och byggprocessen för att på det sättet effektivisera och göra att byråkratin minskar. Man säger att det tar från idé till färdig bostad. I Socialdemokraternas bostadspolitiska rapport uttrycker man också att något måste göras på de här områdena.Herr talman! Här fanns det och finns det fortfarande en möjlighet att "hjälpa" regeringen. Men oppositionen väljer i stället att hindra regeringen och därmed de förtroendevalda kommunpolitikerna runt om i landet. Man kan bara hoppas att det finns de inom oppositionspartierna som vid voteringen senare - det blir väl - tar sitt ansvar och röstar för en enklare planprocess. Det är härligt med bostadspolitisk debatt så här en av är samlad . Det är också intressant att följa diskussionen. Det var en spännande diskussion som och hade om regelförenklingens betydelse. Jag kan nämna att jag just kommer från första spadtaget för 344 nya studentbostäder i . Det är ett projekt som kommer att omfatta just 344 nya lägenheter på grund av de nya reglerna för ungdoms- och studentbostäder. Annars, med de gamla reglerna, skulle man ha fått in 309, och då har man ändå inte utnyttjat alla möjligheter som beslutat om och som nu genomför från . Detta är ett konkret exempel. Man klarar av att få in fler lägenheter i ett projekt därför att man slipper exempelvis gemensamhetsutrymmen som ingen använder. Därmed kan man öka antalet lägenheter.Det är så det blir när man förenklar regelverk: Man skapar mer möjligheter och får fram fler bostäder, och det är kanske en läxa som inte minst , och behöver lära sig. Vi har levererat 112 skarpa lagförslag. Vi har den näst sista debatten ; det kommer en också, om bullerfrågor. Det är många lagförslag, och jag vill påstå att det är den mest omfattande reformagenda som vi haft på bostadspolitikens område . Vi är mitt uppe i ett mycket spännande reformarbete för att underlätta byggandet.Jag har sedan jag tillträdde som bostadsminister rest runt och talat med kommuner, hyresgäster, organisationer, fastighetsägare, byggherrar och byggföretag, och ställt just frågan: Varför bygger vi i per capita ungefär hälften av vad norrmän, och danskar bygger och jämfört med OECD-genomsnittet? Vad är det som är fel?Svaren har varit många och skiftande men haft en röd tråd: Det finns för lite byggklar mark, och det tar att gå från idé till byggstart. Detta försenar projekten, det fördyrar bostäderna, och det försämrar konkurrensen inom byggandet. Det försenar i och med att det tar att möta behovet av bostäder - fem till är vanligt i våra större städer, men det kan ta uppemot , som en del skräckexempel visar.Det fördyrar i och med att den som ska investera i ett nytt byggprojekt får ligga ute med stora pengar i form av projekteringskostnader och ibland också kostnader för inköpta markområden innan intäkterna börjar trilla in. Den kostnaden måste man ta höjd för i kalkyler, och det innebär att projekten blir dyrare. Det försämrar också konkurrensen i och med att mindre byggföretag inte har kapacitet att ta på sig sådana projekt, utan det blir i regel de stora drakarna som får och vågar ta jobben.Herr talman! När jag besökte min tyske bostadsministerkollega och berättade att vi var där för att studera de korta planprocesserna i tittade han förvånat på mig och sedan på sina kollegor och undrade vad vi pratade om: Vi håller ju på två här i innan vi kan komma i gång med byggen, och det är alldeles för länge, sade han. Lugn, sade jag, i och inte minst i kan vi hålla på i tio . Då utbrast han: Was ist los in ?Frågan är alltså: Vad är det för fel på ? Jo, det är en alldeles för lång och krokig väg från idé till byggstart.Den proposition vi nu debatterar är kanske den viktigaste bostadspolitiska propositionen i och med att den ger kommunerna en helt ny verktygslåda att använda för att komma fram fortare i planprocessen. Kommunerna kan korta ledtiderna på flera sätt och lösa många småprojekt på ett smidigt sätt och därmed skapa utrymme för att lägga energin på de viktiga och stora projekten. Dessutom gör nu regeringen en bedömning om behovet av bostadsbyggandet framöver som kan tjäna som riktmärke för den förda politiken på både nationell och nivå.Regeringen säger att en rimlig bedömning är att den samlade bostadsproduktionen behöver ligga på ca 45 000-50 000 bostäder på grund av befolkningsförändringar och den bostadsbrist som råder. Långsiktigt torde dock ca 40 000 bostäder vara mer rimligt.För en kommun som innebär det nästan en fördubbling av byggandet jämfört med vad som åstadkommits under de gångna tio åren. För och innebär det mer än en fördubbling, och för innebär det en tredubbling av bostadsbyggandet, för att ge några exempel på vilka utmaningar vi har framför oss.Det är därför glädjande att se hur bostadsbyggandet nu snabbt utvecklas åt rätt håll. påbörjades drygt 34 000 lägenheter, en ökning med jämfört med året innan. fortsatte ökningen med plus jämfört med året innan, och prognosen från är 38 000 nya bostäder nästa år.Nu gäller det att fortsätta den här utvecklingen och placera på en normaleuropeisk nivå. Om detta ska lyckas måste tillgången till byggklar mark lösas, och här har kommunerna det yttersta ansvaret, men staten måste se till att regelverken är så smidiga att deras arbete underlättas. Dagens proposition är ett viktigt steg på den vägen.Herr talman! De åtta viktigaste förslagen i propositionen om en enklare planprocess är:1.Det enkla planförfarandet blir standard i stället för att vara undantag. Den andel där enkelt planförfarande, som i fortsättningen blir standardförfarande, kan tillämpas ökar från till någonstans kring tre fjärdedelar.2.Möjligheten ökar att från kommunfullmäktige delegera fler detaljplaner så att de kan antas av kommunstyrelsen eller . Bara genom den ändringen kan kommunen korta ner processen med två till fyra månader.3.Möjligheten ökar att i fler fall hoppa över detaljplanekravet och gå direkt på bygglov, om inte byggnationen innebär betydande miljöpåverkan. Kommunen kan exempelvis hoppa över detaljplan vid byggande av mindre grupper av fritidshus eller villor på landsbygden. Man kan tänka sig att man i stället för att göra en ny detaljplan för till exempel en skola i stället väljer att upphäva den gällande detaljplanen och hanterar utbyggnaden helt och hållet med bygglov.4.Planbestämmelser om utformning av byggnadsverk och tomter upphör i huvudsak att gälla efter genomförandetidens slut. Detta ökar flexibiliteten. Det kan vara att man i en detaljplan har skrivit in att det ska vara faluröda väggar eller svart plåttak, och det kanske är aktuellt, såvida det inte är skyddat som ur kulturmiljösynpunkt värdefulla områden.5.Möjligheten att ge bygglov för åtgärder som innebär avvikelser från detaljplan eller områdesbestämmelser utökas.6.En ny lag om kommunala markanvisningar innebär att en kommun ska anta riktlinjer för så kallade markanvisningar. Därigenom vet aktörerna lättare vad som gäller i respektive kommun. Det blir ökad transparens.7.Bestämmelser om vad som får regleras i ett så kallat exploateringsavtal införs, i syfte att öka transparensen kring genomförandet av detaljplanen och också få bort en del märkliga beteenden som vi har sett på en del ställen runt om i landet.8.Nationella tekniska egenskapskrav ska gälla - inga kommunala särkrav. Det handlar om sådana krav som bärförmåga, brandsäkerhet, energihushållning och tillgänglighet. Ska vi göra det möjligt att bygga billigare måste vi ha enhetliga tekniska regler över landet.Förslagen som behandlar innebär mer tydlighet för dem som ska bygga, det blir lättare för kommunerna att välja ett enklare och snabbare förfarande, och vi får enhetliga nationella tekniska regler. Det är principer som jag tycker att alla i den här kammaren borde kunna ställa upp på.Herr talman! Hur reagerar då oppositionen på denna bombmatta av förslag, för att citera en ledare i en av huvudstadens tidningar? Jo, Socialdemokraterna har likt en papegoja under hela mandatperioden upprepat samma budskap: Attefall, han bara utreder. Det behövs en aktiv bostadspolitik, har det låtit från vänsterbänken. Men när vi nu har levererat dessa 112 skarpa lagförslag sätter man sig på tvären i de flesta fall, och man har inget eget alternativ, förutom en ny PBL-utredning. Med tanke på den högljudda retoriken från vänster påminns man om talesättet "tomma tunnor bullrar mest".Låt oss titta i detalj på några av de invändningar som vänsteroppositionen i skön förening med gör: Man vågar inte låta kommunerna få ökad frihet att i vissa fall slippa ta fram en detaljplan och i stället gå direkt på bygglov. Förslaget liknar den så kallade artikel 34 som har använts i med framgång och som gör att tiden från idé till byggstart i ofta är ljusår snabbare än i . Vår devis är att inte göra saker krångligare än de behöver vara. Om situationen inte kräver detaljplan ska inte lagstiftaren kräva det.Det andra förslag som Socialdemokraterna, inte förmår svälja är att ge kommunerna möjlighet att låta byggnadsnämnd eller kommunstyrelse anta fler detaljplaner. Det skulle som sagt kunna korta planprocessen med tre . Men det säger man nej till och hänvisar till demokratiska aspekter.För det första har byggnadsnämnderna och kommunstyrelserna en relativt omfattande möjlighet att anta detaljplaner. Ska man upphäva den möjligheten, om man nu ska vara demokratisk? Det är frågan oppositionen måste svara på.För det andra bör nog Socialdemokraterna och ni andra fundera över hur man kan tillåta att kommunstyrelse och nämnder, som det är , får ingå ganska omfattande avtal, lägga ned skolor för människor eller göra stora förändringar i den kommunala verksamheten utan att fullmäktige behöver fatta beslut om detta. Hur kan ni tillåta sådant om det är odemokratiskt att fatta beslut i kommunala nämnder? Om någon tycker någon att de beslut som fattas i kommunala nämnder sker i slutna rum kan jag säga att jag tror att lokalpressen brukar vara ganska bra på att uppmärksamma vad som sker i kommunala nämnder, exempelvis i samband med nedläggning av skolor och annat.Jag gläds i alla fall över att Socialdemokraterna, inte får stöd i för att stoppa regeringens förslag om enhetliga tekniska krav. Det är viktigt för alla som vill främja ett byggande till lägre kostnader.Vi vet av att olika tekniska krav innebär högre byggkostnader. Då säger någon: De beräkningarna är inte tillräckligt bra. Men det finns ingen som har bättre beräkningar, och har tagit fram de här beräkningarna på lite olika sätt, via enkäter och via en del expertutlåtanden.Då säger någon: Ja, men det blir lägre driftskostnader om man exempelvis har högre energikrav. Ja, men om det innebär att man kan finansiera den ökade investeringen med lägre driftskostnader bygger man ju så ändå.Det som kanske är det viktigaste av allt är att enhetliga krav underlättar industrialisering, och det ger en högre produktivitet. Det innebär att man kan bygga effektivare. Vi kan ta som exempel de kommunala bostadsföretagens gemensamt upphandlade hus, de så kallade kombohusen. De är ganska standardiserade. Det är bra bostäder som tyvärr inte får byggas i alla kommuner i eftersom man har olika typer av tekniska krav. Det kan handla om tillgänglighet på vissa ställen. Det kan handla om energikrav på andra ställen.Jan säger att vi måste ta det i rätt ordning. Ja, men det är precis den ordning som beskriver. jobbar med skärpta energikrav. De har förslag ute på remiss om 10-20 procents tuffare energikrav. Och alla som tycker att de energikraven är för dåliga kan komma in med sina vetenskapligt grundade remissyttranden. Då kommer självklart att titta på dem och se hur man kan gå vidare och göra ytterligare saker. Det är precis det vi håller på med. Det handlar både om att skärpa de nationella kraven och om att ha enhetliga krav.Det finns en fråga som vi måste ställa oss och som vänsterpartierna måste ställa sig. Varför vill inte vänsterpartierna skapa billigare hyresrätter för normalinkomsttagare? Varför vill ni i stället ta skattepengar av undersköterskor och metallarbetare och subventionera byggbolag som går med miljardvinster?Herr talman! Vänsteroppositionens agerande visar att det med en vänsterregering efter valet blir stopp för fortsatta reformer på bostadsområdet. Man dränker de svåra frågorna i en utredning om hela PBL och kryddar det med lite subventioner. Båda sakerna kommer att stoppa bostadsbyggandet. Vem vill bygga när osäkerheten ökar och de ekonomiska spelreglerna förändras?För den som haft förmånen att tränga in i den lagstiftning som rör samhällsbyggande står det klart att den som vill förändra möter motstånd. Otaliga - det kan jag försäkra er - är de invändningar som kan riktas mot alla typer av förenklingsförslag. Men bara den som vågar och konsekvent håller i kan åstadkomma förändringar. Jag noterar att alliansregeringen vågar och förmår. Vänstersidan i riksdag har inte den kapaciteten och har inte heller något gemensamt alternativ. Beskedet är tydligt till väljarna: Vill ni se fortsatt förenkling av regelverken finns bara ett alternativ i höstens val. Jag måste hjälpa regeringsföreträdarna och påminna om ett par saker. Ni sade att vi från oppositionen inte litar på kommunen och kommunens tjänstemän. Då säger jag att ni verkar ha ett väldigt kort minne.På regeringens uppdrag tog nämligen Statskontoret 2012 fram ett underlag för bedömning av förekomsten av korruption i kommuner och landsting. De gjorde det alltså på uppdrag av regeringen. Av rapporten framgår att tjänstemän och förtroendevalda anser att korruptionen har ökat och att den bedöms vara störst i de branscher som vi pratar om i dag.Jag ville bara klargöra det. ska jag gå över till bostadsministerns anförande.Ni har ägnat rätt mycket tid, både företrädare för de övriga partierna och bostadsministern, åt att tala om hur duktiga vi är på att säga nej. Jag skulle vilja säga att vi gör det när vi tycker att regeringens förslag inte håller.Anfall är bästa försvar, tycks ni leva efter. Vi kan inte godkänna förslag som vi ser bara är till hälften genomarbetade och tagna i ett system. Som jag sade i mitt anförande tidigare är det bland annat flera följdlagstiftningar som borde förändras. Det står också i kommunallagens grundprinciper att ingen nämnd ska kunna fatta beslut som påverkar en annan nämnds ansvar och verksamhetsområde. Ingen nämnd ska alltså kunna lägga på en annan nämnd ekonomiska skyldigheter för att göra om verksamheten.Jag vill fråga ministern om det här med följdlagstiftningar, kommunallagen och andra saker som vi socialdemokrater menar inte är färdigarbetade. Hur löser bostadsministern det om det här förslaget skulle gå igenom? Följdlagstiftningarna gäller det här med att man ska kunna göra avsteg från kravet på detaljplan i vissa lägen. Det finns en avisering i propositionen om att vi kommer att ta fram de konsekvensändringar som det innebär på en del andra områden. Det är lagtekniska konsekvensändringar. Vi är långt framskridna i det arbetet. kommer vi att skicka ut ett sådant förslag på remiss. Därför är genomförandetiden lagd till nästa år.Är det bara det lagtekniska arbetet som är skälet för Socialdemokraterna att rösta emot kan jag lugna er med att vi kommer att ta fram bra förslag, och ni kommer att kunna påverka dem. Jag ser alltså inte det som ett tillräckligt starkt skäl.Det viktiga är att vi skapar goda planeringsförutsättningar för kommunerna, så att de vet vad som gäller, kan planera efter dem och kan börja arbeta efter de nya principer som ska gälla så småningom.Vad allt det här egentligen handlar om är att skapa mer flexibilitet och fler möjligheter för kommunerna att välja smartare vägar. Kommunerna sitter nämligen med en mängd olika stationer, där man tvingas lägga ned mycket kraft och mycket tid på planarbeten. Det är inte riktigt värt , för det är mycket av tekniska planer som man måste ta fram. Eller så måste man fokusera mycket på sådant som inte ger så mycket i praktiken. Man behöver lägga resurserna på de stora projekten.Här skapar vi möjligheter för kommunerna för att vi ska få smidigare planprocesser. Det handlar om att ta bort onödigt krångel och att man ska kunna fokusera på de stora projekten, som kommunerna måste satsa på. Men det är ni emot.Jag tycker också att det är något märkligt att blanda in korruptionsdiskussionen här, för det handlar inte om att någon enskild tjänsteman blir korrumperad. Det handlar om att kommunen bestämmer om man ska gå fram med en detaljplan eller inte eller om man ska delegera till en byggnadsnämnd eller inte. Det är inte där korruptionsproblemen finns. Jag tror att exemplen från visar att det inte är där problemen sitter. Problemen sitter i den direkta upphandlingen och i de direkta ekonomiska åtagandena. Man bryter mot befintliga regler. Jag tror att det är en något missriktad nit som Socialdemokraterna visar i den här frågan. Vi socialdemokrater säger att vi inte kan köpa regeringens förslag. Vi tror naturligtvis att ni i alla era utredningar har varit seriösa när det gäller syftet och att ni vill väl. Men resten har inte varit seriöst.De analyser som kommer ut av de här utredningarna har inte varit seriösa. Inte heller har de konsekvensbeskrivningar som ni tycks ha fått ut av de här utredningarna varit seriösa.Nu säger statsrådet att man sedan ska göra om de här följdlagstiftningarna. Men när vi i det politiska livet och i riksdagsarbetet får ett betänkande med ett förslag från regeringen så är det vad vi har att ta ställning till. Vi måste kunna se hela processen. Vi måste kunna veta vad som kommer före och vad som kommer efter. Det kallar jag att ta en fråga seriöst.Jag förstår inte att man använder de argumenten för att försvara dessa förslag. Reglerna i kommunallagen säger vad kommuner får och inte får göra, och jag tycker att det är jättemärkligt beteende av regeringen att inte göra färdigt så att man kan se vad konsekvenserna blir.Vi socialdemokrater har tidigare kritiserat regeringen för att det i vissa fall har blivit ännu längre handläggningstider. Detta gör inte saken bättre. Jag tycker att det är jätteviktigt att regeringen svarar på hur detta skulle ge fler bostäder. Det har det inte gjort. Det är en massa utredningar, men på vilket sätt ger detta fler bostäder? Jag vill upplysa och om att det faktiskt råder bostadsbrist i . Ambitionen är att snabbt få fram nya bostäder, och då måste vi skynda på den långa, sega planprocessen i . Jämför oss med andra länder! Det går mycket fortare där. Innebär det att det är bananrepublik i andra länder runt omkring oss? Nej, det innebär det inte, utan snarare att vi har oerhört sega processer.Nu lägger vi samlat i ett dokument fram förslag som innebär att vi ger många möjligheter till att komma fram snabbare och kunna fokusera resurserna på rätt saker i kommunerna. Vi säger att det på en punkt finns ett antal tekniska följdkonsekvensändringar man måste göra för att man inte långsiktigt ska få en del lagtekniska problem.Vi kommer att ta fram detta innan genomförandetiden är klar, men vi vill lägga fram det i en gemensam proposition med de andra förslagen för att skapa goda förutsättningar för kommunerna att lära sig de nya reglerna och börja tillämpa dem så att man kan se till att man kommer fram snabbare. För det är bråttom. Vi kan inte vänta på att lägga fram sådana förslag. Vi försöker lägga fram dem för att de ska få effekt i praktiken så snabbt som möjligt.Vad är alternativet? Det är denna typ av praktiskt arbete som krävs om man ska nå resultat och om man menar allvar med att vilja förenkla regelverken. Det går an att prata och diskutera, men man måste också övergå till verkstad. Det är vad vi gör med dessa förslag.Men så fort det bränner till och blir allvar backar och vågar inte. I stället håller man fram en liten miljard som byggsubvention och tror att det löser problemen. Men om det inte finns byggklar mark finns det inte heller bostäder att subventionera för er del. I bostadsministerns anförande liksom i de övriga allianspartiernas framträdanden här i kammaren har jag svårt att se något litet uns av självkritik. Det gör mig bekymrad.Efter åtta år vid makten har man alltså inte lyckats åstadkomma de långsiktigt stabila förutsättningar som marknaden efterfrågar, tvärtom. Bostadsministern sade som hot, om vi skulle få ett regeringsskifte: Vem vill bygga när osäkerheten ökar? Det är bland den viktigaste kritiken vi har mot er. Om det är någonting som har präglat dessa år är det osäkerhet. Vem vill bygga när reglerna förändras ? Vem vill bygga när det sitter 65 utredningar som man kan misstänka kan skapa vilka förutsättningar som helst när man tittar på dem?Det är självklart en osäkerhet, och pratar ni om en fortsatt ständig reformagenda. Hur får ni ihop detta med att marknaden efterfrågar ert sätt att arbeta?