bet · H101AU6 · 2014-03-20 00:00:00 — De återstående tvistiga frågorna i målet i Arbetsdomstolen, efter dom, rörde huvudsakligen skadestånd. Arbetsdomstolen fann i sin dom (AD 2009 nr 89) att de fackliga stridsåtgärderna inneburit ett brott mot EG-rätten och att de fackliga organisationerna var skadeståndsskyldiga gentemot . beslutade efter förslag från regeringen om ny lagstiftning med anledning av Lavaldomen (prop. 2009/10:48, bet. 2009/10:AU5, rskr. 2009/10:211). Dessa lagändringar, som trädde i kraft , har kommit att kallas lex . Ändringarna innebar bl.a. att det infördes en ny paragraf, 5 a §, i utstationeringslagen. Bestämmelsen reglerar under vilka förutsättningar svenska arbetstagarorganisationer kan kräva att svenska kollektivavtal tillämpas för arbetstagare som är utstationerade till . Enligt bestämmelsen får en stridsåtgärd vidtas endast om de villkor som krävs 1. motsvarar villkoren i ett centralt kollektivavtal som tillämpas i hela på motsvarande arbetstagare i den aktuella branschen, 2. bara avser minimilön eller andra minimivillkor på de områden som avses i 5 § i lagen, och 3. är förmånligare för arbetstagarna än det som följer av 5 §. Stridsåtgärden får dock inte vidtas om arbetsgivaren visar att arbetstagarna, när det gäller lön eller på de områden som avses i 5 § utstationeringslagen, har villkor som i allt väsentligt är minst lika förmånliga som minimivillkoren i det centrala kollektivavtal som krävs från arbetstagarorganisationens sida. För utstationerade uthyrda arbetstagare finns fr.o.m. en ny bestämmelse (5 b § utstationeringslagen) som ger utökade möjligheter för arbetstagarorganisationer att vidta stridsåtgärder i syfte att genom kollektivavtal få till stånd en reglering av utstationerade uthyrda arbetstagares arbets- och anställningsvillkor (prop. 2011/12:178, bet. 2012/13:AU5, rskr. 2012/13:53). De villkor som får krävas är inte begränsade till minimivillkor, till skillnad från vad som gäller övriga utstationerade arbetstagare. En stridsåtgärd som vidtas trots att förutsättningarna inte är uppfyllda ska enligt 41 c § MBL anses olovlig. På förslag av arbetsmarknadsutskottet beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att skyndsamt tillsätta en utredning med uppdrag att överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv och därefter återkomma till med lagförslag (bet. 2010/11:AU10, rskr. 2010/11:299). Regeringen beslutade att sammankalla en parlamentarisk kommitté som ska utvärdera de ändringar som gjordes i utstationeringslagen med anledning av Lavaldomen (dir. 2012:92). Av utredningsdirektiven framgår att arbetet ska börja med en kartläggning av hur utstationeringssituationen i ser ut. Kartläggningen ska bl.a. omfatta antalet utstationerade arbetstagare i , vilka länder arbetstagarna utstationeras från och i vilka branscher utstationering vanligen sker. Med kartläggningen som utgångspunkt ska den s.k. bl.a. utvärdera om tillämpningen av lex fungerar, utvärdera och bedöma tillämpningen av bestämmelserna om uppgifter i detta sammanhang och överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv. Uppdraget ska redovisas . anser i motion 2013/14:Sk376 av m.fl. att lex bör rivas upp (yrkande 11). Enligt partiet befinner vi oss nu i en situation där den svenska kollektivavtalsmodellen undermineras och där inte lever upp till sina internationella åtaganden när det gäller grundläggande fackliga rättigheter. Av direktiven som har fått framgår inte att det inte bara är , utan även förpliktelser gentemot och , som är relevanta i sammanhanget. Partiet anser att bör få tilläggsdirektiv där det framgår att internationella åtaganden måste beaktas (yrkande 12). I motionen yrkas även att bör kräva juridiskt bindande garantier för den svenska kollektivavtalsmodellen på EU-nivå för att på så vis få ett permanent skydd av den svenska kollektivavtalsmodellen (yrkande 13). vill vidare att regeringen tar initiativ på EU-nivå för att säkerställa att fackliga organisationer har möjlighet att företräda sina medlemmar gentemot, och inhämta relevant information från, myndigheter i andra EU-länder (yrkande 15). (S) anför i motion 2013/14:A243 att bl.a. har krävt att regeringen ska ändra lex . Motionären anser att de fackliga organisationernas möjligheter till stridsåtgärder i enlighet med konvention 87 om föreningsfrihet ska garanteras. (S) anser i motion 2013/14:A254 att svårigheterna med gränsöverskridande arbetskraft måste synliggöras och att det är angeläget att ta upp frågan på EU-nivå. I motion 2013/14:A276 av och (båda S) lyfter motionärerna fram behovet av bättre konkurrensvillkor för svenska företag. Motionärerna menar att det är angeläget att återupprätta den svenska modellen på arbetsmarknaden. Vikten av att värna den svenska modellen med kollektivavtal berörs även i motionerna 2013/14:A283 yrkande 2 av och (båda S) och 2013/14:A322 av och (båda S). Problemet med illojal konkurrens från oseriösa företagare lyfts fram även i motion 2013/14:A305 av m.fl. (S). Motionärerna framhåller särskilt behovet av stärkt skydd för anställda i oseriösa företag och anser att det är angeläget att lagarna skärps så att alla anställda får stärkt skydd på den svenska arbetsmarknaden. Utskottet vill inledningsvis framhålla att den svenska modellen, där svenska kollektivavtal verkar tillsammans med lagregler, fungerar bra och bör värnas. Utskottet anser att denna uppfattning även genomsyrar regeringens politik över lag. I flera motioner målas en bild upp av att den svenska modellen behöver återupprättas och att regleringen av den svenska arbetsmarknaden skulle strida mot internationella åtaganden. I motion 2013/14:Sk376 (V) yrkande 11 tar det sig t.ex. uttrycket att anser att lex bör rivas upp. Utskottet konstaterar att regeringen, mot bakgrund av ovan nämnda tillkännagivande, tillsatte en parlamentarisk kommitté som utöver att utvärdera tillämpningen av lex bl.a. också ska överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv. Uppdraget har inte avslutats än utan ska redovisas . Utskottet välkomnar utredningen och anser att dess utgång bör avvaktas. I ett antal motioner framställs även yrkanden om att insatser bör vidtas i olika former på EU-nivå för att bl.a. skydda den svenska modellen och se till att fackliga organisationer kan företräda sina medlemmar på bästa sätt. Utskottet behandlade i betänkande 2012/13:AU5 (s. 26 f.) ett yrkande om juridiska garantier för den svenska modellen. Utskottet hänvisade då till överläggningar mellan utskottet och regeringen i fråga om förhandlingarna om förslaget till det s.k. tillämpningsdirektivet (KOM(2012) 131) och att regeringen förklarat att en given utgångspunkt i förhandlingarna varit att värna den svenska modellen i EU-samarbetet. Det är ett förhållningssätt som även har genomsyrat regeringens fortsatta förhandlingsarbete i frågan. Utskottet har inte anledning att ifrågasätta att regeringen även i fortsättningen kommer att agera för att den svenska modellen ska beaktas i olika lagstiftningssammanhang inom EU. Fackliga organisationer spelar en viktig roll på arbetsmarknaden såväl på svensk nivå som på EU-nivå. Utskottet anser att regeringen är tydlig i sin strävan att skapa förutsättningar för att dessa organisationer ska kunna utföra sitt arbete på ett effektivt sätt både nationellt och internationellt. Utskottet anser därför inte att några särskilda initiativ kopplade till regeringens agerande på EU-nivå är nödvändiga. Med hänvisning till vad som ovan anförts avstyrker utskottet motionerna 2013/14:Sk376 (V) yrkandena 11–13 och 15, 2013/14:A243 (S), 2013/14:A254 (S), 2013/14:A276 (S), 2013/14:A283 (S) yrkande 2, 2013/14:A305 (S) och 2013/14:A322 (S). Förhandlingsbehörig företrädare vid utstationering Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden med krav på att kontaktpersonen vid utstationeringssituationer ska vara behörig att förhandla och träffa kollektivavtal. Jämför reservation 12 (S, SD, V) och särskilt yttrande 2 (MP). På förslag av näringsutskottet beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med förslag på åtgärder för att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen genom krav på behörig representant för företag etablerade i utlandet eller näringsidkare bosatta utomlands med personal utstationerad till (bet. 2010/11:NU19, rskr. 2010/11:270). På förslag från regeringen beslutade om nya bestämmelser i utstationeringslagen med huvudsyftet att arbetsgivare som utstationerar arbetstagare till enligt denna lag ska vara skyldiga att anmäla utstationeringen och att utse och anmäla en kontaktperson i (prop. 2012/13:71, bet. 2012/13:AU9, rskr. 2012/13:229). Regeringens förslag lades fram med syftet att ska kunna fullgöra sina skyldigheter enligt utstationeringsdirektivet och att utstationeringslagen ska kunna fungera i praktiken. I fråga om kontaktpersonen ska denna person enligt den nya 11 § utstationeringslagen vara behörig att ta emot delgivningar för arbetsgivarens räkning och kunna tillhandahålla sådana handlingar som visar att kraven i utstationeringslagen är uppfyllda. Propositionsförslagen föregicks av bl.a. den tidigare nämnda departementspromemorian Anmälningsskyldighet vid utstationering samt förtydligande avseende missbruk av visstidsanställningar enligt anställningsskyddslagen (Ds 2011:22). Ändringarna i utstationeringslagen trädde i kraft . I samband med behandlingen av propositionen avslog två följdmotioner med krav på att kontaktpersonen ska vara behörig att ingå svenska kollektivavtal för arbetsgivarens räkning. Socialdemokraterna noterar i motion 2013/14:A409 av m.fl. att regeringen nu har infört en skyldighet för företagen att vid utstationering anmäla en kontaktperson, men att denna person inte behöver vara behörig att förhandla och träffa kollektivavtal. Partiet anser att företagens kontaktperson ska vara behörig att träffa kollektivavtal för att beslutet ska ha en reell effekt och inte bli ett slag i luften (yrkande 40). anser i motion 2013/14:Sk376 av m.fl. att det bör göras ett tillägg i utstationeringslagen om att alla utstationerande företag ska ha en förhandlingsbehörig företrädare i (yrkande 14). Att förhandla och teckna kollektivavtal är enligt partiet själva grunden i den svenska kollektivavtalsmodellen och en förutsättning för att utstationerade arbetstagare ska kunna garanteras likabehandling. I motion 2013/14:A401 av (SD) begärs att kontaktpersonen för utstationerade företag ska ha rättskapacitet att ingå kollektivavtal. Utskottet konstaterar att samtliga tre motioner i detta avsnitt framställer liknande krav på att kontaktpersonen som arbetsgivare som utstationerar arbetstagare i enligt 11 § utstationeringslagen måste anmäla, ska ha behörighet att förhandla och träffa kollektivavtal. Motionsyrkanden med samma inriktning framställdes av både Socialdemokraterna och i samband med att utskottet behandlade förslag till ändringar av utstationeringslagen om att utstationerande arbetsgivare ska vara skyldiga att anmäla utstationeringen och att utse och anmäla en kontaktperson i (bet. 2012/13:AU9 s. 26 f.). Utskottet ställde då kravet på en behörig kontaktperson mot gällande EU-rättsliga förutsättningar och satte det i en kontext av internationella åtaganden. Utskottet redogjorde även för hur frågan hanterades i övriga nordiska länder, med arbetsmarknadsmodeller liknande den svenska. Utskottet står fast vid de överväganden som gjordes i samband med att frågan behandlades i nämnda betänkande och anser inte att det finns skäl att på nytt upprepa hela den grundliga genomgång som då gjordes. Utskottet anser dock att det finns skäl att på nytt framhålla att den ordning som då infördes, med en skyldighet att anmäla själva utstationeringen och att anmäla en kontaktperson som ska vara behörig att ta emot delgivningar, är väl avvägd. Detta eftersom en sådan ordning både passar väl in i den svenska arbetsmarknadsmodellen och upprätthåller kravet på att bestämmelserna inte ska komma i konflikt med . Utskottet anser således att den gällande bestämmelsen i utstationeringslagen om kontaktpersonens behörighet är väl balanserad sett till de särskilda hänsyn som måste tas. Som utskottet uttryckte det vid den tidigare behandlingen av frågan får bestämmelsen anses öka möjligheterna att tillämpa utstationeringslagens regler i praktiken, och skyddet för de utstationerade arbetstagarna stärks därmed – vilket får förstås vara intentionen bakom såväl tidigare tillkännagivande som motionerna – utan att den fria rörligheten för tjänster inskränks på ett oproportionerligt sätt. Mot bakgrund av det ovan anförda anser utskottet att något nytt tillkännagivande till regeringen inte är nödvändigt. Utskottet avstyrker därför motionerna 2013/14:Sk376 (V) yrkande 14, 2013/14:A401 (SD) och 2013/14:A409 (S) yrkande 40. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden med förslag till införandet av ett solidariskt entreprenörsansvar. Jämför reservationerna 13 (SD) och 14 (V) samt särskilt yttrande 3 (S, MP). föreslog i betänkande 2011/12:AU9 ett tillkännagivande om att regeringen skulle återkomma till med initiativ i syfte att säkerställa ändamålsenliga regler för uppdragsgivares ansvar i utstationeringssituationer. Utskottet ansåg att gällande regelverk inte säkerställer att arbetstagare som utstationerats till erhåller intjänade löner m.m., särskilt när flera underentreprenörer bildar entreprenadkedjor. följde utskottets förslag (rskr. 2011/12:176). Kommissionen lämnade ett förslag till och rådets direktiv om genomförande av utstationeringsdirektivet (det s.k. tillämpningsdirektivet, KOM(2012) 131). Förslaget syftar till att skapa ett allmänt regelverk för utstationeringar med en bättre och mer enhetlig tillämpning av utstationeringsdirektivet. I förslaget finns bl.a. minimibestämmelser om att medlemsländerna inom byggsektorn ska kunna göra en huvudentreprenör solidariskt ansvarig med den utstationerande arbetsgivaren för de utstationerade arbetstagarnas löner samt innehållna skatter och sociala avgifter. Förslaget har förhandlats inom rådet, som nådde en överenskommelse om förslaget. pågår förhandlingar mellan rådet och . I fråga om solidariskt entreprenörsansvar inom byggsektorn innebär rådets överenskommelse att medlemsstaterna ska föreskriva åtgärder som vid underentreprenader säkerställer att den entreprenör, vars arbetsgivare är en direkt underleverantör, utöver eller i stället för arbetsgivaren kan hållas ansvarig för de utstationerade arbetstagarnas rättigheter med avseende på eventuell utestående nettominimilön. Medlemsstaterna tillåts dock att under vissa förutsättningar vidta andra åtgärder mot entreprenören för att skydda arbetstagarnas rättigheter. På förslag från regeringen beslutade om att införa en ny lag med ansvarsbestämmelser för uppdragsgivare respektive uppdragsgivare i tidigare led till arbetsgivare som har en utlänning anställd som inte har rätt att vistas i att betala lön och annan ersättning till utlänningen om inte arbetsgivaren gör det (prop. 2012/13:125, bet. 2012/13:SfU8, rskr. 2012/13:274). Genom lagen (2013:644) om rätt till lön och annan ersättning för arbete utfört av en utlänning som inte har rätt att vistas i , som trädde i kraft , infördes således ett subsidiärt ansvar för uppdragsgivare och uppdragsgivare i tidigare led i förhållande till arbetsgivaren (underentreprenören) i vissa särskilda situationer. Bakgrunden till regeringens förslag på området är och rådets direktiv /52/EG om minimistandarder för sanktioner och åtgärder mot arbetsgivare för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt. Direktivets förslag har även varit föremål för utredningen om sanktioner mot arbetsgivare (2010:63). Socialdemokraterna framhåller i motion 2013/14:Sk411 av m.fl. att det blir allt vanligare med olika former av entreprenadkedjor i olika branscher och att längden på dessa kedjor tycks öka. Med fler nivåer av underentreprenörer ökar risken för att det uppstår problem, både för de anställda och för samhället. Enligt partiet gäller det särskilt för utländska arbetstagare som tillfälligt utstationerats till . För att förhindra exploatering av arbetskraften krävs ett system med solidariskt ansvar för entreprenörer. Socialdemokraterna anser att regeringen bör återkomma till med förslag på ändamålsenliga regler för uppdragsgivares/huvudentreprenörers ansvar i utstationeringssituationer (yrkande 17). Med ett liknande resonemang talas det även om entreprenadavdrag i motionen (yrkande 16). Resonemanget framförs även i motion 2013/14:Sk346 av och (båda S). (S) anser i motion 2013/14:A210 att det är angeläget att huvudentreprenören blir ansvarig för att alla entreprenörer i ett projekt följer de lagar och avtal som gäller i . Liknande krav på att huvudentreprenören ska vara solidariskt ansvarig med underentreprenörer framförs i följande enskilda socialdemokratiska motioner: 2013/14:A242 av , 2013/14:A283 yrkande 1 av och och 2013/14:A348 av . anser i motion 2013/14:Sk376 av m.fl. att företag som är etablerade i och som anlitar underentreprenörer eller bemanningsföretag, oavsett om dessa är svenska eller utländska, bör göras solidariskt ansvariga för inbetalningar av löner, försäkringar, skatter och sociala avgifter (yrkande 19). En sådan lagstiftning skulle göra det möjligt för den enskilde arbetstagare som lurats av en underentreprenör att få ut sin rättmätiga ersättning från entreprenörer högre upp i kedjan. Utskottet har under innevarande valperiod behandlat frågan om att införa ett system med solidariskt ansvar för entreprenörer. Som vid tidigare behandling noterar utskottet att motionerna till stor del tar sikte på anställdas möjlighet att få sin intjänade lön utbetald. En utförlig redogörelse för det arbetsrättsliga regelverket om rättstvister om intjänad lön och arbetstagarorganisationers möjlighet att kontrollera entreprenadkedjor genom de s.k. vetoreglerna i 38–40 §§ MBL finns i betänkande 2012/13:AU8 (s. 36 f.). Utskottet anser att regelverket har betydelse även för de nu aktuella motionsyrkandena men finner inte skäl att på nytt upprepa det i detalj. Som utskottet framhöll vid sin behandling av liknande motioner i betänkande 2011/12:AU9 (s. 17 f.) är utskottet medvetet om att det i vissa sammanhang, t.ex. vid långa entreprenadkedjor, kan vara svårt att fastställa vem som är att anse som arbetsgivare och vem som därmed är betalningsskyldig för lön och andra förpliktelser enligt anställningsavtalet. Som utskottet också påpekade säkerställer inte det befintliga regelverket att arbetstagare som är utstationerade till erhåller intjänade löner m.m., särskilt inte när flera underentreprenörer bildar entreprenadkedjor. Utskottet föreslog därför ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen skulle återkomma till med initiativ i syfte att säkerställa ändamålsenliga regler för uppdragsgivares/huvudentreprenörers ansvar i utstationeringssituationer. följde utskottets förslag. Utskottet förväntar sig alltjämt att regeringen återkommer till i enlighet med tillkännagivandet. I sammanhanget finns skäl att framhålla förslaget till tillämpningsdirektiv (KOM(2012) 131). Direktivförslaget innehåller bl.a. en skyldighet för medlemsstaterna att införa ett entreprenörsansvar i vissa utstationeringssituationer. Sedan rådet träffat en överenskommelse om förslaget pågår nu förhandlingar mellan rådet och . Regeringen, som förankrat sitt förhandlingsmandat i utskottet, har varit aktiv i förhandlingarna om förslaget och stått bakom ett införande av ett entreprenörsansvar. Det grekiska ordförandeskapets ambition är att en överenskommelse med ska nås under landets innevarande ordförandeskap. verkar i sammanhanget för att förhandlingarna ska gå framåt så att direktivförslaget kan antas . När ett förslag väl är antaget har medlemsstaterna på sig att genomföra det. Enligt utskottet bör inte dessa förhandlingar föregripas. Vidare har , som redogjorts för ovan, efter förslag från regeringen beslutat om en ny lag med ansvarsbestämmelser för uppdragsgivare respektive uppdragsgivare i tidigare led till arbetsgivare som har en utlänning anställd som inte har rätt att vistas i att betala lön och annan ersättning till utlänningen om inte arbetsgivaren gör det (prop. 2012/13:125, bet. 2012/13:SfU8, rskr. 2012/13:274). Utskottet välkomnar det subsidiära ansvar som därigenom har införts för uppdragsgivare och uppdragsgivare i tidigare led i förhållande till arbetsgivaren (underentreprenören) i vissa särskilda situationer. Sammanfattningsvis anser utskottet att det inte finns skäl att ta initiativ till något nytt tillkännagivande med anledning av motionerna 2013/14:Sk346 (S), 2013/14:Sk376 (V) yrkande 19, 2013/14:Sk411 (S) yrkandena 16 och 17, 2013/14:A210 (S), 2013/14:A242 (S), 2013/14:A283 (S) yrkande 1 och 2013/14:A348 (S), som därför avstyrks. Socialt protokoll på EU-nivå Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande med krav på att det ska införas ett socialt protokoll på EU-nivå. Jämför reservation 15 (S, V). Frågan om ett socialt protokoll har behandlats av arbetsmarknadsutskottet . Senast utskottet behandlade motionsyrkanden med krav på att bör kräva att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll var under /13. Utskottet föreslog då att skulle besluta om ett tillkännagivande till regeringen om att bör kräva att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll (bet. 2012/13:AU5). Enligt tillkännagivandet ska protokollet tydliggöra att grundläggande fackliga rättigheter, såsom den fria förhandlings- och konflikträtten samt rätten att fritt teckna kollektivavtal, gäller inom EU och att dessa inte underordnas EU:s ekonomiska friheter. Anställda ska bl.a. ha rätt att vidta sympatiåtgärder för löntagare i ett annat land. I tillkännagivandet anges även att en sådan femte frihet bör gälla inom hela EU och komplettera dagens fyra friheter på den inre marknaden. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2012/13:53). Socialdemokraterna kräver i motion 2013/14:A409 av m.fl. att det ska införas ett socialt protokoll som bättre skyddar löntagarnas rättigheter i EU (yrkande 36). När det öppnas för förändringar i fördraget vill Socialdemokraterna att i fördragsförhandlingarna lyfter frågan om ett socialt protokoll som läggs till fördraget och tydliggör att löntagarnas rättigheter är överordnade EU:s ekonomiska friheter. Frågan om att verka för att EU ska anta ett socialt protokoll måste enligt utskottet ses i sammanhanget av regeringens förhandlingsarbete inom EU i stort. Utskottet anser att regeringen i förhandlingar på EU-nivå är konsekventa med att driva en linje om att nya EU-regler måste vara förenliga med den svenska arbetsmarknadsmodellen. Ett exempel på förhandlingar där en sådan linje har drivits är de ovan nämnda förhandlingarna om ett tillämpningsdirektiv till utstationeringsdirektivet. Regeringen bereder tillkännagivande om ett socialt protokoll. I tillkännagivandet tas ett antal komplicerade rättsliga frågor upp. En utgångspunkt i beredningsarbetet är att vi har en väl fungerande arbetsmarknadsmodell i som är viktig att värna. Om ett socialt protokoll ska kunna införas krävs det fördragsändringar. Utskottet anser att det är viktigt att över lag noga överväga om man aktivt ska verka för att öppna upp för sådana ändringar. I sådana sammanhang är det även viktigt att vara på sin vakt för att försäkra sig om att den svenska modellen behålls intakt. Regeringen kommer att återkomma till i fråga om det fortsatta arbetet med tillkännagivandet. Med hänvisning till det som här anförts anser utskottet inte att det finns något skäl att föreslå något nytt tillkännagivande i frågan om ett socialt protokoll. Motion 2013/14:A409 (S) yrkande 36 avstyrks därför. konvention om offentlig upphandling Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att ska ratificera konvention om offentlig upphandling. Jämför reservation 16 (V).