bet · H101NU29 · 2014-03-12 00:00:00 — 2013/14:NU29 Granskning av meddelande om en klimat- och energipolitisk ram 2020–2030 Granskning av meddelande om en klimat- och energipolitisk ram 2020–2030 I detta utlåtande behandlar utskottet Europeiska kommissionens meddelande En klimat- och energipolitisk ram för perioden –2030 (KOM(2014) 15). Meddelandet hade hänvisats till utskottet för granskning i enlighet med 10 kap. 5 § riksdagsordningen. Miljö- och jordbruksutskottet har yttrat sig till näringsutskottet över de delar av meddelandet som ligger inom miljö- och jordbruksutskottets beredningsområde. I sitt ställningstagande redovisar näringsutskottet uppfattningen att kommissionens förslag till ett klimat- och energipolitiskt ramverk för perioden –2030 är välkommet och välbalanserat. Utskottet anser vidare att det föreslagna målet om en minskning av växthusgasutsläppen inom EU till 2030 jämfört med är väl avvägt. Därutöver välkomnar utskottet kommissionens förslag om ett mål inom EU med innebörden att av energin ska komma från förnybara källor 2030. Utskottet instämmer också i regeringens och kommissionens uppfattning att det finns skäl att avvakta den kommande uppföljningen av energieffektiviseringsdirektivets genomförande inom EU innan det är motiverat att återkomma till frågan om ett mål för energieffektivisering. Fyra motivreservationer (S, MP, SD, V) har fogats till utlåtandet. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Meddelande om en klimat- och energipolitisk ram 2020-2030 lägger utlåtandet till handlingarna. Reservation 1 (S) – motiveringen Reservation 2 (MP) – motiveringen Reservation 3 (SD) – motiveringen Reservation 4 (V) – motiveringen Utskottet föreslår att ärendet avgörs efter endast en bordläggning. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (MP), (M), (S), (M), (S), (M), (M), (FP), (S), (M), (SD), (V), (S), (S), (S) och (C). Ärendet och dess beredning I enlighet med 10 kap. 5 § riksdagsordningen hänvisade kammaren Europeiska kommissionens meddelande En klimat- och energipolitisk ram för perioden –2030 (KOM(2014) 15) till näringsutskottet för granskning. Med förbehåll för att kammaren skulle hänvisa meddelandet till näringsutskottet för granskning beslutade utskottet att ge miljö- och jordbruksutskottet tillfälle att yttra sig över meddelandet. Miljö- och jordbruksutskottet har överlämnat yttrandet 2013/14:MJU3y. Yttrandet återfinns i bilaga 2. Till yttrandet har fyra avvikande meningar fogats (S, MP, SD och V). mottog utskottet faktapromemoria 2013/14:FPM56. informerade statssekreterare utskottet om meddelandet inför mötet med rådet för transport, telekommunikation och energi () . överlade utskottet med it- och energiminister om regeringens syn på meddelandet. Vid överläggningen ställde sig utskottet bakom regeringens ståndpunkt. I en gemensam avvikande mening (S, MP, V) redovisades en annan uppfattning än utskottets. Därutöver fogades fyra ytterligare avvikande meningar (S, MP, SD och V) till protokollet. beslutade och bekräftade ett mål för EU att minska utsläppen av växthusgaser med 80–till 2050 för att tvågradersmålet ska kunna uppfyllas. Det klimat- och energipaket som beslutade om 2008 innehåller tre klimat- och energimål som ska uppnås till 2020: att minska utsläppen av växthusgaser , att andelen förnybar energi ska uppgå till av energianvändningen och att öka energieffektiviteten . presenterade kommissionen tre färdplaner för klimatområdet, energiområdet och transportsektorn. presenterade kommissionen en grönbok om ett klimat- och energiramverk med utgångspunkt i färdplanerna (KOM(2013) 169). I grönboken efterlystes synpunkter på vilken omfattning och struktur energi- och klimatmålen bör ha. I enlighet med 10 kap. 5 § riksdagsordningen granskade näringsutskottet grönboken och skrev ett utlåtande om den som behandlades av (utl. 2012/13:NU24). presenterade kommissionen det här aktuella meddelandet om en klimat- och energipolitisk ram för perioden –2030 (KOM(2014) 15). Granskning av meddelande om en klimat- och energipolitisk ram 2020-2030 Utskottets förslag i korthet lägger utlåtandet till handlingarna. Utskottet framhåller bl.a. att kommissionens förslag till ett klimat- och energipolitiskt ramverk för perioden –2030 är välkommet och välbalanserat. Utskottet anser vidare att kommissionens förslag om en minskning av växthusgasutsläppen på inom EU till 2030 jämfört med är väl avvägt. Härutöver välkomnar utskottet kommissionens förslag om ett mål med innebörden att av energin inom EU ska komma från förnybara källor 2030. Utskottet instämmer också i regeringens och kommissionens uppfattning att det finns skäl att avvakta den kommande uppföljningen av energieffektiviseringsdirektivets genomförande inom EU innan det är motiverat att återkomma till frågan om ett mål för energieffektivisering. Jämför reservationerna 1 (S), 2 (MP), 3 (SD) och 4 (V). Kommissionen anser att centrala inslag i en ny ram på klimat- och energiområdet bör vara ett mål om minskning av utsläppen av växthusgaser på EU-nivå som delas rättvist mellan medlemsstaterna i form av bindande nationella mål, en reform av utsläppshandelssystemet, ett mål på EU-nivå för andelen förnybar energi och en ny europeisk styrningsprocess för energi- och klimatpolitiken på grundval av medlemsstaternas planer för konkurrenskraftig, säker och hållbar energi. Kommissionen föreslår ett mål om en minskning av utsläppen av växthusgaser inom EU till 2030 jämfört med . Kommissionen noterar att de åtgärder och styrmedel som redan är på plats för att nå utsläppsmålet till 2020 kommer att fortsätta ha effekt efter 2020 och tillsammans troligen bidra till en utsläppsminskning på till 2030. Mål för minskade utsläpp av växthusgaser När det gäller målet om en minskning av utsläppen av växthusgaser uppmanar kommissionen rådet och att senast komma överens om att EU ska åta sig att minska utsläppen av växthusgaser jämfört med , som ett led i de förhandlingar som kommer att avslutas vid det 21:a partsmötet under klimatkonventionen i . Detta mål bör enligt kommissionen fördelas mellan de sektorer som omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter, och de som inte gör det, och vara kärnan i EU:s energi- och klimatpolitik . Kommissionen konstaterar att en fördelning mellan medlemsstater bör ske på ett sätt som adresserar relevanta fördelningsaspekter som det säkerställer den inre marknadens funktion. Kommissionen visar också på olika sätt att inkludera kolflöden från skog och markanvändning. EU bör enligt kommissionen vara redo att vidta ytterligare åtgärder och att ett högre åtagande för EU i de internationella förhandlingarna kan balanseras med t.ex. investeringar i internationella utsläppsminskningsenheter. Mål för förnybar energi på EU-nivå Kommissionen konstaterar att ett mål om minskade växthusgasutsläpp till 2030 främjar utvecklingen av förnybar energi i EU till en nivå på . Kommissionen föreslår därför ett bindande mål på EU-nivå om förnybar energi som inte bör fördelas på medlemsstaterna utan som ska uppfyllas genom åtaganden som beslutas av medlemsstaterna själva. Dessa åtaganden bör enligt kommissionen vägledas av behovet att gemensamt nå EU-målet och medlemsstaternas nu gällande mål för förnybar energi . Dessa åtaganden kommer att följas upp genom nationella planer som, om det visar sig vara nödvändigt, kommer att kompletteras med ytterligare EU-åtgärder och instrument för att garantera att EU-målet nås. Kommissionen föreslår inga nya mål för förnybar energi inom transportsektorn. Kommissionen betonar att den ökade flexibiliteten för medlemsstaterna att ställa om sina energisystem måste kombineras med ett ökat fokus på att färdigställa den inre marknaden för energi. Vidare betonas kostnadseffektiva stödsystem för förnybar energi, överensstämmelse med statsstödsregelverket och vikten av att undvika marknadsstörande åtgärder. Även vikten av energiinfrastruktur lyfts fram. Kommissionen anser också att en förbättrad politik för biomassa är nödvändig för att garantera en resurseffektiv och hållbar användning av biomassa som tillåter rättvis konkurrens mellan olika användningsområden. I mitten av 2014 avser kommissionen att utvärdera energieffektiviseringsdirektivet och måluppfyllelsen till 2020. Kommissionen menar att utvärderingen är nödvändig för att fastställa framtida ambitioner för energieffektivisering och nödvändiga åtgärder för att leverera dessa. Utvärderingen kommer att bygga på de analyser som har gjorts inom ramen för det aktuella meddelandet och de mål som föreslås för minskade klimatutsläpp och förnybar energi till 2030. Kommissionen anser att energieffektivisering ska komplettera utvecklingen av förnybar energi och inkluderas i medlemsstaternas nationella planer för att minska växthusgasutsläppen. Kommissionen menar att planerna också bör identifiera nationella åtgärder för att förbättra energieffektiviteten. Kommissionen konstaterar att ett mål om minskade växthusgasutsläpp om kräver en ökad nivå av energieffektivisering till till 2030. Konkurrenskraftig energi för alla konsumenter till rimliga priser En konkurrenskraftig och integrerad inre marknad för energi är, enligt kommissionen, nödvändig för att uppnå klimat- och energipolitiska mål på ett kostnadseffektivt sätt. Kommissionen konstaterar att den inre marknaden är ett viktigt verktyg för att stabilisera energipriserna. Vidare anser kommissionen att konsumenternas ställning på energimarknaderna behöver stärkas. Kommissionen konstaterar att energi är viktigt för medlemsstaternas konkurrenskraft då det påverkar produktionskostnader och hushållens köpkraft. Vidare slår kommissionen fast att de senaste årens utveckling på de internationella energimarknaderna har inneburit att skillnaderna i energipriser mellan EU och flera större ekonomier har ökat. Kommissionen menar också att mycket talar för att energikostnaderna inom EU kommer att fortsätta att stiga med anledning av behovet att ersätta åldrande infrastruktur inom EU, stigande priser för fossil energi, genomförandet av klimat- och energipolitiken och ett framtida högre pris för koldioxidutsläpp. Kommissionen föreslår därför att den nu gällande politiken för de sektorer som löper störst risk för koldioxidläckage ska gälla till slutet av handelsfas tre inom systemet för handel med utsläppsrätter. Kommissionen framhåller att det behövs flera typer av åtgärder för att öka energiförsörjningstryggheten inom EU. Ytterligare produktion av inhemsk energi är nödvändig, och energiförsörjningen måste diversifieras ytterligare både i fråga om länder och tillförselvägar. Konkurrensen på energimarknaderna behöver också öka liksom utvecklingen av energiinfrastruktur. Slutligen menar kommissionen att ytterligare åtgärder krävs för att förbättra energiintensiteten i ekonomin genom energieffektivisering. Europeisk styrning för ramverket till 2030 Medlemsstaterna behöver flexibilitet i genomförandet av klimat- och energipolitiken och det finns, enligt kommissionen, ett behov av att strömlinjeforma de separata processerna för rapportering av förnybar energi, energieffektivisering och minskade växthusgasutsläpp . Kommissionen menar att de uppsatta målen ska uppnås genom en blandning av åtgärder på EU-nivå och på nationell nivå som ska beskrivas i nationella planer. Dessa planer ska bl.a. garantera att EU:s målsättningar nås. Kommissionen ser framför sig en iterativ process som leds av kommissionen som utvärderar medlemsstaternas planer och som vid behov utfärdar rekommendationer. Kommissionen avser att ta fram detaljerade riktlinjer för hur styrningsprocessen väntas fungera och för innehållet i de nationella planerna. Kommissionen föreslår vidare att ramverket kompletteras med ett antal indikatorer för försörjningstrygghet och konkurrenskraft. Kommissionen går igenom ett antal politikområden där klimat- och energipolitiken måste utvecklas till 2030. Utsläppen inom transportsektorn måste minska till 2050 jämfört med . Jordbrukssektorn samt skog och markanvändning kan både släppa ut och lagra växthusgaser. Kommissionen konstaterar att dessa utsläpp och upptag av växthusgaser hanteras på olika sätt i EU:s klimatpolitik. Växthusgasutsläppen från energiintensiv och koldioxidintensiv industri måste minska avsevärt för att EU:s långsiktiga mål om minskade växthusgasutsläpp ska kunna nås. Kommissionen menar att avskiljning och lagring av koldioxid (CCS) kan vara en teknologi för fossilbaserad elproduktion som kan ge baskraft och balanskapacitet i ett energisystem med en ökad andel variabel förnybar elproduktion. Kommissionen anser även att EU behöver öka ansträngningarna för forskning och utveckling för att stödja klimat- och energipolitiken efter 2020. Enligt kommissionen måste utformningen av ett ramverk för klimat- och energipolitiken till 2030 ta hänsyn till den internationella utvecklingen. Kommissionen konstaterar att de internationella energimarknaderna genomgår en förändring och att den globala efterfrågan på energi kommer att fortsätta att öka. En ny rättsligt bindande global klimatöverenskommelse som inkluderar alla parter och som ska gälla efter 2020 ska beslutas vid det 21:a partsmötet under klimatkonventionen i . I faktapromemoria (2013/14:FPM56) med anledning av det här aktuella meddelandet redovisar regeringen följande preliminära ståndpunkt: Regeringen välkomnar förslag på samlat ramverk för klimat- och energipolitiken , men anser att ambitionsnivån behöver höjas. EU behöver befästa sitt ledarskap och agera kraftfullt och konstruktivt för att åstadkomma en global klimatöverenskommelse vid klimatkonferensen i . Regeringen ställer sig bakom förslag på utsläppsminskning inom EU förutsatt att detta bördefördelas mellan medlemsländerna på ett kostnadseffektivt sätt. Hur bördefördelningen sker får stor påverkan på varje MS andel av utsläppsminskningen. Regeringen kan därutöver tänka sig utsläppsminskning i form av internationella krediter förutsatt att andra utvecklade länder tar sin del av bördan i de internationella förhandlingarna. Utsläppsmålet är överordnat förnybartmålet eftersom det viktigaste är att utsläppen minskar. Regeringen stödjer ett mål på förnybart inom EU som inte bördefördelas mellan medlemsländer. I och med att detta mål inte bördefördelas blir de nationella målsättningarna mycket viktiga. Förnybartmålet ska uppnås på ett kostnadseffektivt sätt. Regeringens syn på 27%-målet kan komma att ses över i ljuset av kostnads- och teknikutveckling. Syftet med förnybartmålet är att fasa ut fossil bränslen. Regeringen stödjer förslag att återkomma till energieffektivisering efter översynen av energieffektiviseringsdirektivet . Regeringen anser att fullbordandet av den inre marknaden är en förutsättning för konkurrenskraftiga energimarknader inom EU. En inre marknad är också en förutsättning för kostnadseffektivt uppfyllande av mål. Den fortsatta utbyggnaden av förnybar energi bör ske med största möjliga kostnadseffektivitet i utformning av styrmedel. bör även stimulera till samarbete mellan medlemsstater. Regeringen anser vidare att bioenergi kan spela en viktig roll för EU:s klimat och energipolitik till 2030 och avser att delta aktivt i diskussionerna om EU:s framtida politik för biomassa. Regeringen anser att upptag och utsläpp av växthusgaser från skog och markanvändning bör tas till vara som en del av klimatpolitiken. Upptag och utsläpp av växthusgaser från skog och markanvändningen behöver dock hanteras med hänsyn till de stora osäkerheter som finns i beräkningarna av växthusgasflöden. Skogens centrala roll för produktion av hållbar bioenergi och klimatsmarta material, biologisk mångfald och ekosystemtjänster, samt skogens långsiktiga produktionshorisont måste också beaktas. Regeringen ser vissa fördelar med förslagen på indikatorer och välkomnar att de inte uttrycks som bindande mål. Dessa indikatorer måste dock analyseras. Regeringens ambition är att tar ställning till inriktningen för EU:s långsiktiga klimat- och energipolitik så att industri och samhället i stort får långsiktiga förutsättningar samt ger EU tydlighet inför klimattoppmötet . Av faktapromemoria framgår att vissa medlemsländer tydliggjorde sina övergripande ståndpunkter inför det att kommissionen presenterade sina förslag. , , , , , , och skrev ett brev till kommissionen med stöd för ett bindande mål för förnybar energi i 2030-ramverket. skrev , , , , och ett brev till kommissionen där de bad kommissionen att lägga fram förslag om ett EU-internt klimatmål om . I ett gemensamt uttalande ställde sig , , , , och gemensamt bakom ett EU-internt mål på en realistisk nivå i ljuset av de internationella klimatförhandlingarna; de motsätter sig rättsligt bindande målsättningar för förnybar energi och energieffektivisering. antog en initiativrapport, vilken utgör inspel till framtagandet av ett ramverk för klimat- och energipolitiken till 2030. I initiativrapporten tar ställning för tre bindande mål: att växthusgasutsläppen ska minska , att av energin ska komma från förnybara energikällor och att energianvändningen ska effektiviseras . granskade utskottet kommissionens meddelande Energifärdplan (KOM(2011) 885). Meddelandet tar upp hur energiproduktion ska kunna bli i det närmaste koldioxidfri, utan att energiförsörjningen och konkurrenskraften störs, för att bidra till att EU når målet om minskade växthusgasutsläpp till 2050. Utskottets granskning resulterade i ett utlåtande (utl. 2011/12:NU20). I utlåtandet underströk utskottet vikten av att EU:s energipolitik har en inriktning som överensstämmer med det övergripande målet att den globala medeltemperaturen får öka med högst två grader och EU:s mål att utsläppen av växthusgaser ska minska med 80–till 2050. Vidare betonade utskottet vikten av stabila och långsiktiga spelregler för energimarknadens aktörer som ger förutsättningar för rätt investeringar i produktions- och distributionssystem. Utskottet framhöll att energieffektivisering och en ökad användning av förnybar energi är viktiga medel för att nå de gemensamma övergripande målsättningarna inom EU:s energipolitik, såsom minskade utsläpp av växthusgaser, ökad försörjningstrygghet och ökad konkurrenskraft. Såväl energieffektivisering som den förnybara energin kommer dessutom att vara betydelsefulla för omställningen till ett hållbart energisystem. I sammanhanget underströk utskottet vikten av att ha förståelse för att förutsättningarna skiljer sig åt mellan medlemsstaterna när det gäller val av energikällor. Alla medlemsstater har inte lika goda förutsättningar som , som har gott om både förnybar energi, förnybar elproduktion och koldioxidsnål elproduktion. Vidare ansåg utskottet att generellt verkande ekonomiska styrmedel, såsom energiskatter, koldioxidskatt och EU:s utsläppshandel, är centrala för att åstadkomma kostnadseffektiva utsläppsminskningar och bör ges en utvidgad roll. Det är angeläget att dessa styrmedel kompletteras med satsningar på forskning och utveckling. För att skapa en väl fungerande europeisk energimarknad är en modern infrastruktur som möjliggör energihandel över nationsgränserna också en viktig förutsättning. Utskottet poängterade här att grundprincipen i denna fråga är att det är marknadsaktörerna som ska ansvara för planeringen och finansieringen av dessa energiinfrastrukturinvesteringar. Till utlåtandet fogades två motivreservationer. I den ena (S, MP, V) redovisades inledningsvis att reservanterna vill se ett fossilfritt samhälle, ett samhälle utan några utsläpp av växthusgaser och förnybar energi. Reservanterna delade kommissionens uppfattning om att omedelbara åtgärder måste vidtas för att klimatmålet till 2050 ska nås. Satsningar på investeringar i morgondagens teknik, infrastruktur och förnybar energi lyftes fram som angelägna och det betonades att det krävs större fokus på energieffektivisering, i form av både energibesparingar och smartare energianvändning. Reservanterna var kritiska mot den betydelse som kärnkraften hade fått i färdplanen och ställde sig tveksamma till den förhoppning som kommissionen knöt till CCS-teknik som en lösning på koldioxidutsläppen. Avslutningsvis framhöll reservanterna att EU bör ha en samordnande roll när det gäller den gränsöverskridande energiinfrastrukturen och att EU:s stöd bör riktas mot infrastruktursatsningar som bidrar till att EU och dess medlemsstater når de beslutade klimat- och energimålen. I den andra motivreservationen (SD) underströks vikten av att färdplanen inte kan eller får ersätta de enskilda nationernas egna långsiktiga mål för energiförsörjning. Bilaterala avtal mellan länder kan vara en framkomlig väg för att säkerställa energitillförseln på ett effektivt och samhällsekonomiskt tillfredsställande sätt. Reservanten ansåg att kärnkraften även kommer att vara en viktig källa för att nå en mer koldioxidneutral elproduktion. Vidare betonades att de mål som EU har satt upp för att minska utsläppen av växthusgaser inte får äventyra vare sig de enskilda nationernas ekonomi eller hushållens ekonomi. Åtaganden inom EU måste i stället kopplas till ansträngningar för att komma fram till bindande mål på global nivå. Energieffektivisering lyftes fram som en angelägen åtgärd men den bör i första hand skötas nationellt och på marknadsmässiga villkor, inte minst mot bakgrund av att förutsättningarna är alltför olika i EU:s medlemsstater för att gemensamma normer och system ska kunna appliceras. Enligt reservanten måste beroendet av fossila bränslen, i första hand kol, brytas liksom även beroendet av import från instabila stater. Det är av särskild vikt att beroendet av importerad gas inte ökar och att de nationella energiförsörjningsplanerna inte blir beroende av andra nationers energiförsörjningsplaner. Ett viktigt steg är, enligt reservanten, att varje medlemsstat bör sträva mot att vara självförsörjande när det gäller elproduktion. om ett klimat- och energiramverk granskade utskottet kommissionens grönbok om ett klimat- och energiramverk . Granskningen utmynnade i ett utlåtande (utl. 2012/13:NU24). och den konsultationsprocess som knöts till denna utgör grunden för det meddelande om ett klimat- och energiramverk till 2030 som är föremål för utskottets granskning. I utlåtandet över grönboken ställde sig utskottet bakom regeringens uppfattning att ett klimat- och energiramverk behöver utarbetas och beslutas för att ge det europeiska näringslivet och andra aktörer i samhället vägledning om den klimat- och energipolitik som ska råda i EU bortom 2020. Utskottet ansåg att EU bör besluta om ett ambitiöst bindande mål för hur mycket EU:s utsläpp av växthusgaser bör minska till 2030. Vidare delade utskottet regeringens uppfattning att ett bindande klimatmål till 2030 ska inkludera internationella åtgärder. Härutöver underströk utskottet att satsningar på förnybar energi och energieffektivisering kommer att vara viktiga för att uppnå målet om minskade utsläpp av växthusgaser. Även kärnkraften kommer, enligt utskottet, att behöva bidra till energiomställning för att målet ska kunna nås. Utskottet ställde sig vidare bakom regeringens uppmaning till kommissionen att utreda för- och nackdelar med olika energipolitiska mål. Utskottet underströk vikten av att kommissionen då även beaktar interaktionen – såväl när det gäller synergier som eventuella motsatsförhållanden – mellan klimat- och energipolitiska mål och styrmedel. Vidare måste kommissionen förhålla sig till de, i vissa avseenden betydande, omvärldsförändringar som på olika sätt kan komma att påverka förutsättningarna för måluppfyllnad eller effektiviteten hos olika styrmedel. Till utlåtandet fogades två motivreservationer. I den ena (S, MP, V) redovisades inledningsvis utgångspunkten att reservanterna vill se ett fossilfritt samhälle, ett samhälle utan några utsläpp av växthusgaser och förnybar energi. För att nå det fossilfria samhället sade sig reservanterna vara övertygade om värdet av tydliga bindande mål på en rad områden och förespråkade att det redan nu tas fram ett mål även och att EU:s mål måste vara mer ambitiöst än vad kommissionen har föreslagit.