bet · H101NU14 · 2014-03-11 00:00:00 — Ett beslut om markanvisning bör bygga på överenskommelser mellan och fastighetsägarna om ersättning för intrång eller förvärv av fastigheterna. Saknas överenskommelser prövar bergmästaren behovet av marken för gruvdriften och vilken ersättning som ska betalas. Det är då alltid fastighetsägarna som avgör om de vill sälja fastigheten eller om ersättningen i stället ska avse skador och intrång. Endast bergmästaren kan besluta om förfoganderätt över marken för gruvdrift. Kommunen kan genom bestämmelserna i besluta om annat markutnyttjande och då vara den som ska svara för ersättningen. har löst hittillsvarande fastighetsfrågor genom frivilliga förvärv. För ändamålet anlitar bolaget oberoende fastighetsvärderare som bedömer husets skick och fastighetspriserna på orten. Bolaget säger sig därmed agera i linje med expropriationslagens lydelse om att ersättningen ska motsvara marknadsvärdet för ett likvärdigt boende på orten. Om den koncession som föranlett markanvisningen har meddelats efter ska dessutom ett tillägg om betalas ut. Fastighetsvärderingen ligger sedan till grund för en förhandling mellan och säljaren. I de fall man inte kan göra en normal fastighetsvärdering (t.ex. för s.k. specialbyggnader som kommunala fastigheter, sjukhus, skolor, stadshus etc.) tillämpar återanskaffningsvärdet och ersätter byggnadens funktion. När överenskommelser finns med samtliga berörda fastighetsägare i området kan bolaget ansöka om markanvisning hos Bergsstaten enligt 9 kap. minerallagen. inom eller utom koncessionsområdet som hotas av ras e.d. kan också anvisas. Om en överenskommelse inte har kunnat träffas mellan bolaget och berörda fastighetsägare är det upp till bergmästaren att avgöra områdets avgränsning och ersättningsnivåer. Samarbetsavtal mellan och kommunerna i Malmfälten undertecknades ett samarbetsavtal mellan och kommun som reglerar samhällsomvandlingen i de kommande 20 åren. Målet i förhandlingarna har varit att samhällsomvandlingen ska vara långsiktig och förutsebar för alla inblandade. har ett behov av en lång planeringshorisont för gruvverksamheten, liksom kommunen har för samhällsplaneringen. reglerar bara uppgörelser mellan kommunen och . Med enskilda fastighetsägare hålls separata förhandlingar. Totalsumman för helhetslösningen beräknas uppgå till ca , som redan har avsatt. överklagades emellertid av en privatperson innan det hade vunnit laga kraft. avslog kammarrätten överklagan. överklagades avtalet på nytt, till . Personen som överklagat och företrädaren menar att kommunen som markägare borde få mineralersättning på av mineralvärdet, något man inte fått av i samverkansavtalet. Ärendet är inte avgjort i . pågår förhandlingar om ett motsvarande samarbetsavtal mellan och kommun. Återflöde till berörda samhällen Emellanåt framförs krav på ett tydligare återflöde från gruvnäringen till de samhällen som berörs. På regeringens webbplats kan man läsa att regeringen anser det vara viktigt att stärka det lokala samhället. Regeringen påpekar att de berörda samhällena får del av inkomsterna från en gruvverksamhet bl.a. genom att de anställda i gruvan betalar kommunalskatt, på samma sätt som för företag som är verksamma i andra branscher. Enligt regeringen är det därför viktigt att undvika det som brukar kallas fly-in/fly-out där anställda i gruvan betalar kommunalskatt på en annan ort än där gruvan finns. Regeringen strävar därför efter ett attraktivt och långsiktigt hållbart samhälle för att människor ska vilja bo i gruvorterna. Därutöver konstaterar regeringen att en gruvetablering medför stora investeringskostnader, som till stor del kommer lokalsamhället till godo då lokala byggbolag och entreprenörer engageras för att anlägga gruvan. utsåg näringsminister förra generaldirektör till samordnare för insatser i samband med gruvnäringens expansion i , , , , län, län och . I gruvsamordnarens uppdrag ingår att sammanföra och underlätta dialogen mellan aktörer vars verksamhetsområden berörs av frågor som uppkommer med anledning av gruvindustrins expansion i . Exempel på områden som kan omfattas av uppdraget är tillgång till bostäder samt behov av infrastruktur, kompetensförsörjning och service. I uppdraget ingår även att identifiera eventuella hinder och behov som uppstår med anledning av den kraftiga expansionen inom gruvindustrin samt att föreslå åtgärder för att möta dessa. Till uppdraget knyts ett samrådsforum bestående av landshövdingarna och regionförbundens ordförande från de berörda länen med uppgift att bistå samordnaren i arbetet. Samordnaren ska även involvera och samråda med berörda myndigheter i de delar myndigheternas respektive ansvarsområden berörs. Den ovan nämnda Malmfältsgruppens uppdrag kvarstår oförändrat och påverkas inte av uppdraget. Samordnaren ska delrapportera sitt arbete till , och uppdraget ska slutredovisas . KTH:s arbete med stadsomvandlingarna i Malmfälten () har på uppdrag av och kommuner samt med medverkan av drivit ett projekt om stadsomvandlingen i och . presenterades rapporten vid inlösen enligt minerallagen/expropriationslagen – Ersättning i olika typfall vid samhällsomvandlingen i och . Enligt rapportförfattarna kan rapporten bl.a. ses som ett försök att lägga ett golv för de ersättningsdiskussioner som förs mellan och den som måste lämna sina fastigheter, bostäder eller annan verksamhet till förmån för en utvidgning av gruvverksamheten i . KTH har också tagit fram en samhällsekonomisk kalkyl över gruvutvidgningen och dess konsekvenser i och har även en samordnande roll i arbetet med att ta fram en strukturplan för etableringen av nya stadskärna. Ytterligare en rapport som tagits fram inom ramen för projektet rör frågan hur ska kunna bli mer attraktivt som permanent bostadsort, särskilt för unga kvinnor. geologiska undersökning (SGU) har förstärkt sin roll som mineralmyndighet genom att bilda en särskild enhet för gruvnäringens frågor och inrätta ett antal s.k. användarråd. är ett organ för informationsutbyte och diskussion mellan företag och myndigheter i frågor av betydelse för hållbar tillväxt och företagande inom gruvnäringen. Utöver gruvnäringsrådet finns även ett prospekteringsråd och ett råd för samhällsbyggnad. är ett organ för informationsutbyte och diskussion om frågor rörande geologisk information för en god utveckling inom samhällsplanering och samhällsbyggande. Ett av de fem strategiska områden som regeringen identifierar i sin mineralstrategi är dialog och samverkan som främjar innovation och tillväxt. Inom ramen för detta område listar regeringen bl.a. åtgärdsområdet Tydligare ansvarsfördelning och bättre informationsflöde mellan näringens aktörer. Den målbild som målas upp är att dialogen mellan aktörer som berörs av och bidrar till gruv- och mineralnäringens verksamhet ska främjas i syfte att förbättra informationsutbyte, möjliggöra proaktivt planeringsarbete och minska potentiella konfliktsituationer. Som ett led i genomförandet av mineralstrategin gav regeringen i uppdrag att ta fram en som står inför gruvetableringar. Syftet med handboken är bl.a. att belysa vilka åtgärder som kan behöva vidtas av kommunen för att man ska få en effektiv och ändamålsenlig beslutsprocess. Uppdraget ska genomföras i samråd med och , och ett förslag på hur uppdraget ska genomföras ska redovisas till . Förbättrad dialog mellan ren- och gruvnäringarna Som ytterligare ett led i mineralstrategins genomförande beslutade regeringen att uppdra åt i att leda ett arbete med att ta fram en vägledning för samråd och kommunikation mellan gruv- och rennäringarna. Båda näringarnas intresseorganisationer – däribland Svemin och () – ska tillsammans med ges möjlighet att delta. Även andra lokala organ för samer ska ges goda förutsättningar att delta i arbetet. ska redovisa resultatet av arbetet till . om bostadsproduktion på gruvorter har på regeringens uppdrag analyserat vilka hinder som finns för ökad bostadsproduktion på gruvorter (rapport 2013:25 Hinder och förutsättningar för bostadsproduktion på gruvorter). Analysen visar att det är risken som bostadsmarknadens aktörer möter som är central för att förklara varför utbudet av bostäder inte möter efterfrågan i gruvkommuner. Den höga risken förklaras av låga marknadsvärden på det befintliga beståndet och stor osäkerhet kring gruvverksamhetens framtid. Av denna anledning avstår potentiella byggherrar och fastighetsägare från att investera. Strategiska innovationsprogrammet för gruv- och metallutvinning , och Formas driver tillsammans satsningen Strategiska innovationsområden. Syftet med satsningen är att skapa förutsättningar för internationell konkurrenskraft och för hållbara lösningar på globala samhällsutmaningar. ansvarar för det strategiska innovationsprogrammet Gruv- och metallutvinning som pågår –2016. Programmet har som övergripande mål att bidra till hållbar tillväxt och stärka den svenska gruv- och metallutvinnande industrins konkurrenskraft. Industrisektorns aktörer har gemensamt tagit fram en forsknings- och innovationsagenda som har identifierat de långsiktiga strategiska målen. Programmet kommer att verka för att uppfylla agendans vision. Bland de främsta insatserna för visionens uppfyllande står nya tekniska landvinningar och innovationsprojekt inom prospekterings- och utvinningsteknik, teknik för återanvändning av material och energi, strategier och teknologi för utveckling av attraktiva arbetsplatser och strukturella krafttag för jämställdhet inom gruvsektorn. Riksdagsfrågor om samhällsomvandlingen i Malmfälten har ett antal riksdagsfrågor ställts om samhällsomvandlingarna i Malmfälten. besvarade finansmarknadsminister en fråga från (MP) om vilka åtgärder statsrådet avser att vidta för att enskilda inte ska lida ekonomisk skada på grund av ett statligt bolags verksamhet. Frågeställaren refererade till expansionsplaner i och dess konsekvenser för enskilda familjer. Vidare erinrade frågeställaren om att statliga bolag enligt statens ägarpolicy ska vara föredömen, inte minst i miljömässigt och socialt ansvarstagande. Enligt frågeställaren tycks ha misslyckats att vara det föredöme ägarpolicyn föreskriver. I sitt svar framhöll statsrådet att regeringen fortlöpande håller sig informerad om utvecklingen i Malmfälten, bl.a. genom Malmfältsgruppen. Vidare underströk finansmarknadsministern att den statliga ägarpolicyn slår fast att styrelsen ansvarar för att de bolag där staten har ett ägarintresse sköts på ett föredömligt sätt inom de ramar som lagstiftningen, bolagets bolagsordning, eventuella ägaranvisningar och statens ägarpolicy ger. När gruvproduktionen utökas har ansvar att hantera problem som kan uppstå under den samhällsomvandling som rör bolagets expansion. Finansmarknadsministern sade sig ha förtroende för att bolaget tar sitt ansvar i dessa frågor och avsåg därför inte att vidta några särskilda åtgärder med anledning av den ställda frågan. ställde (S) tre frågor till justitieminister med koppling till bostads- och ersättningsfrågor i samband med gruvdriften i Malmfälten. Frågorna har tydliga beröringspunkter med de motionsyrkanden från frågeställaren som är aktuella i detta betänkande. De tre frågorna löd så här: – Kommer justitieministern att vidta extraordinära åtgärder genom ägardirektiv för att kompensera hyresgäster och fastighetsägare som ekonomiskt drabbas av gruvbrytningen (fr. 2013/14:396)? – Kommer justitieministern att se över expropriationslagens ersättningsprinciper om att införa nyckel-mot-nyckelprincipen (fr. 2013/14:397)? – Kommer justitieministern att införa motsvarande lagskydd för hyresgäster som för fastighetsägare som drabbas av expropriering (fr. 2013/14:398)? Justitieminister besvarade de tre frågorna samlat . Ministern konstaterade inledningsvis att de förvärv av privata fastigheter som sker för att områden ska kunna tas i anspråk för gruvverksamhet är en förhandlingsfråga mellan och de enskilda fastighetsägarna. I den absoluta merparten av de förhandlingar som har hållits har parterna kunnat enas om en ersättningsnivå som båda funnit acceptabel, och expropriation har därför inte varit aktuellt. När parterna inte kan komma överens kan expropriation begäras, och ersättningen följer då de principer som fastställs i expropriationslagen. Statsrådet framhöll också att regeringen har vidtagit flera åtgärder för att höja ersättningarna vid expropriation och liknande åtgärder. Dessa förstärkningar av ersättningsrätten kommer även fastighetsägare i Malmfälten till godo. Dock sade sig ministern vara medveten om att samhällsomvandlingarna i Malmfälten är av unikt slag. Beträffande hyresfrågan hänvisade ministern till bruksvärdessystemets roll för hyressättningen. Hon underströk att det är naturligt att hyran för nyproducerade hyresrätter kan överstiga hyran i äldre flerbostadshus och att liknande situationer är vanliga även utanför Malmfälten. Justitieministern framhöll vidare att regeringen noga följer de förhandlingar som pågår mellan och dem som berörs av samhällsomvandlingarna genom att regelbundet kalla aktörerna till sammanträden i den s.k. Malmfältsgruppen. Statsrådet sade sig förutsätta att fortsätter att ta sitt ansvar i dessa frågor. Avslutningsvis refererade ministern till ett svar på en interpellation från frågeställaren (ip. 2013/14:110) där hon sagt att regeringen är lyhörd för signaler om behovet av att underlätta samhällsomvandlingarna och att minska konsekvenserna för enskilda och att det kan bli aktuellt att vidta åtgärder framöver med anledning av de ställda frågorna, men att hon inte såg några skäl till det. ställde (S) en fråga (fr. 2013/14:409) till näringsminister om samhällsomvandlingarna i och . Frågeställaren ville veta vad som är gruvnäringens och uppgifter och vad som är ministerns och regeringens respektive kommunens ansvar i denna unika stadsomvandling. Frågeställaren påpekade att det har uppkommit nya problem som behöver få snabbare lösningar. Det kan t.ex. handla om försäljning av mark från staten till kommunen, att expropriationslagen inte är anpassad till dessa unika förhållanden, problem med formuleringar i nuvarande hyresrättslagstiftning och hur de kulturminnesmärkta byggnaderna ska hanteras. Näringsminister hänvisade i sitt svar bl.a. till Malmfältsgruppens arbete och betonade att viktiga utgångspunkter för gruppen har varit att samhällsomvandlingarna ska hanteras inom den befintliga lagstiftningen och att kostnaderna för samhällsomvandlingarna ska belasta den som orsakar dessa, dvs. Det är utgångspunkter som efterföljande regering har vidhållit och som bl.a. innebär att det är och gruvnäringens ansvar att hantera de frågor om inlösen som är nödvändiga för att delar av och ska kunna tas i anspråk för gruvdrift och att ersätta kommunerna för kostnader som dessa har i samband med samhällsomvandlingarna. Kommunernas ansvar är att framför allt hantera detaljplanefrågor men också andra angelägenheter som faller inom det kommunala ansvaret. Enligt näringsministern är regeringens och hennes eget ansvar att följa och underlätta processen genom att främja dialog mellan aktörerna och bistå i särskilda frågor. Regeringens arbete sker både genom Malmfältsgruppen, genom den interdepartementala arbetsgrupp som bereder frågor inför Malmfältsgruppens sammanträden och genom ägardialogen med . Gruvnäringen har i mångt och mycket lagt grunden för samhällsutvecklingen i vissa delar av vårt land. Utan gruvor i exempelvis och hade det troligen varit betydligt svårare för människor att leva och verka på dessa platser. Det ömsesidiga beroendet mellan gruvan och det omgivande samhället sätts emellanåt dock på prov. Värdet av att låta gruvnäringen expandera måste på ett klokt sätt vägas både mot enskildas rättigheter som fastighetsägare eller innehavare av särskild rätt och mot allmänna intressen knutna exempelvis till bevarandet av mark- och vattenresurser. Utskottet gör bedömningen att regeringen är väl medveten om de utmaningar som oundvikligen uppkommer i relationen mellan en gruvetablering och det omgivande samhället. Via den s.k. Malmfältsgruppen håller sig regeringen fortlöpande informerad om utvecklingen i Malmfälten. Vidare har en särskild gruvsamordnare tillsatts för att sammanföra och underlätta dialogen mellan aktörer vars verksamhetsområden berörs av frågor som uppkommer med anledning av gruvindustrins expansion i . SGU har särskilda användarråd för informationsutbyte och diskussion mellan företag och myndigheter i frågor av betydelse för hållbar tillväxt och företagande inom gruvnäringen. Därutöver arbetar på regeringens uppdrag med att ta fram en som berörs av gruvetableringar. i har i uppdrag att ta fram en vägledning för samråd och kommunikation mellan gruv- och rennäringarna. har belyst bostadsfrågor i Malmfälten, och KTH har belyst flera andra aspekter knutna till utvecklingen i området. När det gäller jämställdhetsfrågor inom gruvnäringen, som tas upp i en av motionerna, påminner utskottet om – liksom det gjorde i samband med förra årets behandling av motsvarande yrkande – att kompetensförsörjning som möter näringens och regionernas behov är ett av de åtgärdsområden som tas upp i mineralstrategin. Ökad jämställdhet inom näringen omnämns som en nyckelfråga för att öka rekryteringsbasen och för att stärka näringens attraktivitet. Till detta kan även fogas att gruvindustrisektorn har tagit fram en forsknings- och innovationsagenda där man har identifierat jämställdhet i gruvdriften som ett strategisk viktigt delområde. Det sägs i sammanhanget bl.a. att strukturella krafttag för jämställdhet i gruvsektorn är en av de viktigaste insatserna för visionens uppfyllande. KTH har inom ramen för sitt arbete med utvecklingen i Malmfälten belyst frågan om hur ska kunna bli mer attraktivt som permanent bostadsort, särskilt för unga kvinnor. Avslutningsvis konstaterar utskottet att flera statsråd har besvarat riksdagsfrågor med anknytning till samhällsomvandlingarna i Malmfälten. Flera av dessa frågor sammanfaller helt eller delvis med de önskemål som tas upp i flera av de motioner som är aktuella här. Svaren från de berörda ministrarna har refererats ovan, och utskottet instämmer i det som har anförts där. Det sagda innebär sammantaget att utskottet avstyrker samtliga motioner i avsnittet i de berörda delarna. Utskottets förslag i korthet avslår ett antal övriga motionsyrkanden med mineralpolitisk anknytning. Dessa handlar bl.a. om kapitalförsörjning, ett särskilt samverkansprogram, samhällets beredskap i samband med gruv- eller stenindustrinedläggningar och om SGU:s mineralinformationskontor. I sitt ställningstagande hänvisar utskottet bl.a. till tidigare behandling av liknande förslag och till pågående eller aviserade åtgärder inom ramen för mineralstrategin. Jämför reservation 18 (V). Kapitalförsörjning och avgifter är strategiskt viktiga frågor för den svenska gruvindustrin, sägs det i motion 2013/14:N301 av och (båda S). Motionärerna anser att vinster i större utsträckning ska kunna investeras i nya gruvor. En stark svensk kapitalförsörjning och en stark position inom gruvnäringen säkerställer även långsiktigt svensk industris behov av mineraler. I motion 2013/14:N342 av m.fl. (S) slås det fast att malmen och gruvorna tillsammans med skogen har byggt välståndet i . Erfarenheter från visar dock att arbetslösheten ökar och utflyttningen tilltar när en gruva stängs. Mot den bakgrunden vill motionärerna att beredskapen för nedläggningar och nödvändiga strukturomvandlingar ökar. Berörda gruvbolag, regioner och kommuner måste ta ansvar för att skapa hållbara och långsiktiga lösningar. har stora naturresurser i malm, kalk och andra bergarter, sägs det inledningsvis i motion 2013/14:N343 av (S). Motionären konstaterar vidare att stenindustrin på har funnits och nya kalkbrott är ständigt aktuella. anser han att en långsiktig plan och strategi måste utformas för att man ska kunna erbjuda hållbara alternativ när kalkutvinningen är möjlig. Motionären efterfrågar en översyn om inrättande av en fond där de företag som får tillstånd för brytning ska avsätta medel för att skapa nya arbetstillfällen eller att användas till annan näringslivsutveckling inom den aktuella regionen när stenindustrin tvingas flytta eller lägga ned på grund av att naturresurserna nått sin ändliga nivå. Gruvindustrin är en strategiskt viktig näring för , slås det inledningsvis fast i kommittémotion 2013/14:N226 av m.fl. Motionärerna efterfrågar ett samverkansprogram för att ta till vara de möjligheter och utmaningar som följer av branschens expansion. Programmet bör utformas i samarbete mellan näringsliv, fack, akademi och stat och uppmärksamma förhållandet mellan gruv- och mineralindustrins expansion och andra riksintressen som miljömål och ny kunskap om näringens miljö- och omgivningspåverkan, inte minst i områden där rennäringen är viktig (yrkande 7). I motionen konstateras vidare att det bör ske en kraftsamling av de olika statliga insatserna kring gruv- och mineralnäringen. Motionärerna anser att SGU:s mineralinformationskontor bör byggas ut till ett samlat center för statens hantering av gruvindustriella frågor (yrkande 8). avstyrkte utskottet ett motionsyrkande liknande det i motion 2013/14:N226 (V) om en förstärkning av SGU:s mineralinformationskontor med inriktningen att göra det till ett samlat center för statens hantering av gruvindustriella frågor. Utskottet konstaterade då att SGU:s anslag har ökat med för att förstärka mineralinformationen. Vidare ansåg utskottet att frågan om det kan bli aktuellt med ytterligare förstärkningar med den inriktning som efterfrågades i den då aktuella motionen får avgöras inom ramen för den ordinarie budgetberedningsprocessen. Ett förslag om ett samverkansprogram likalydande med det i motion 2013/14:N226 (V) avstyrktes också av utskottet . Utskottet konstaterade då bl.a. att regeringens mineralstrategi har utarbetats i bred dialog och samverkan med aktörer och intressenter som på lokal, regional och nationell nivå bidrar till och berörs av gruv- och mineralnäringens verksamhet. Utskottet såg därför inget behov av ett samverkansprogram i linje med vad som efterfrågades i den då aktuella motionen. I en reservation (S, MP, V) tillstyrktes yrkandet om ett samverkansprogram. Utskottet tog även ställning till frågor om samhällets beredskap i samband med gruvnedläggningar liknande de som är aktuella . Utskottet avstyrkte motionerna med hänvisning till att det såg det ökade allmänna intresset för gruvnäringsfrågor ur ett brett hållbarhetsperspektiv som en god grund för att de frågeställningar som tas upp i motionen kommer att uppmärksammas utan att det behövs ett riksdagsuttalande om detta. Mot bakgrund av att gruvnäringens kapitalförsörjning tas upp i en av motionerna kan nämnas att ett av de åtgärdsområden som tas upp i regeringens mineralstrategi är just främjande av god kapitalförsörjning och främjande av investeringar. För ändamålet har regeringen för avsikt att uppdra åt Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (Tillväxtanalys) att kartlägga attraktivitet och investeringsklimat som gruvland och identifiera vilka faktorer som särskilt påverkar detta. SGU:s verksamhet på mineralområdet geologiska undersökning (SGU) har regeringens uppdrag att bedriva behovsstyrd insamling av geologisk information och svara för frågor om geologiska beskaffenhet och mineralhantering. I myndighetens verksamhet ingår att bidra till att skapa goda förutsättningar för ett hållbart nyttjande av landets mineralresurser. Myndigheten ger därför vägledning till företag som prospekterar i . I budgetpropositionen konstaterar regeringen att det fortsatt stora intresset för mineralprospektering i och fortsatt höga världsmarknadspriser på mineraler medför ett stort behov av tillgång till modern och effektiv geologisk information. Den satsning på tillgängliggörande av geologisk information som SGU har gjort visar enligt regeringen på myndighetens goda kompetens när det gäller innovation inom området geografiska informationssystem (GIS).