bet · H101MJU27 · 2014-06-11 00:00:00 — Den förlängda tjälen förhindrar att växtlighet kan skjuta fart på jordbruksmark och detta drabbar lantbrukare ekonomiskt. I kommittémotion 2013/14:MJ492 av m.fl. (S) yrkande 60 påpekas att användningen av terrängfordon har ökat markant i fjällen och att det därför behövs både riktade informationsinsatser och fler kontroller avseende brott mot terrängkörningslagen. I kommittémotion 2013/14:MJ489 av m.fl. (S) yrkande 8 efterfrågas en översyn av skotertrafiken som ska ge svar på hur finansiering och planering av snöskoterlederna kan ske nationellt. Regeringen bör enligt kommittémotion 2013/14:MJ26 av m.fl. (V) yrkande 7 återkomma med lagförslag som stärker bevarandet av biologisk mångfald och ekosystemtjänster. För att nå beslutade miljömål krävs en analys av hur nuvarande styrmedel och lagstiftning påverkar biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Exempelvis behöver , (2010:900), minerallagen (1991:45) och skogsvårdslagen (1979:429) ses över. I kommittémotion 2013/14:MJ492 av m.fl. (S) yrkande 4 framförs att regeringen bör analysera om det behövs en mer allmän avvägningsregel om biologisk mångfald i för att skydda rödlistade arter. Enligt kommittémotion 2013/14:N226 av m.fl. (V) yrkande 4 ska ställa krav på en miljökonsekvensbeskrivning (MKB) med stöd av . Enligt 1 § terrängkörningslagen (1975:1313) är det förbjudet att köra i terräng med motordrivet fordon på barmark, på snötäckt skogsmark med plant- eller ungskog, om det inte är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skada på skogen, samt på snötäckt jordbruksmark, om det inte är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skada på marken. Undantag medges för körning i samband med jord- eller skogsbruk. Inom de delar av fjällområdet som rege- ringen bestämmer är terrängkörning förbjuden även på annan mark. ringen, eller i vissa fall eller kommunen, har möjlighet att med- dela föreskrifter om undantag från ovanstående förbud, exempelvis för kör- ning i samband med räddningstjänst. får utse naturvårdsvakter som ska utöva tillsyn över att ter- rängkörningsbestämmelserna efterlevs i fjällområdet. Den som har medgetts undantag från förbud mot terrängkörning är skyldig att på uppmaning av en naturvårdsvakt eller en polis visa upp beslutet eller på annat sätt visa att un- dantag har medgetts. En naturvårdsvakt får avvisa den som utan att ha rätt till det kör i terräng med motordrivet fordon inom ett fjällområde. Enligt 8 och 11 §§ terrängkörningsförordningen (1978:594) svarar länssty- relsen eller kommunen för skoterledhållningen när det gäller allmänna skoter- Skoterledhållning innebär att anlägga en allmän skoterled och andra an- läggningar för skotertrafik i anslutning till leden samt att ansvara för driften av leden och anläggningarna. En allmän skoterled ska genom underhåll och övriga åtgärder hållas i ett säkert och i övrigt tillfredsställande skick med hän- syn till såväl omgivningen som dem som färdas på den. Som utskottet har redogjort för har , , , , snöskoterorganisationer m.fl. åren 2007–2012 haft en frivillig överenskommelse om samarbete kring snöskoterfrågor (bet. 2011/12:MJU14). Syftet med överenskommelsen var att utveckla en hållbar snöskotertrafik, och visionen för samarbetet var att snöskotertrafiken ska be- drivas utan att människor, djur, miljö och egendom skadas eller störs. tionellt snöskoterråd tillsattes för att styra och följa upp arbetet kring överens- Enligt uppgift från har samarbetet varit fram- gångsrikt, och har tagit initiativ till en förnyad frivillig över- Verket har enligt regleringsbrevet för (beslut ) rätt att använda anslag 1:3 Åtgärder för värdefull natur för kost- nader i samband med arbete som tidigare bedrivits inom ramen för överens- kommelsen om det nationella snöskoterrådet. gett i uppdrag att ta fram ett förslag till en strategi med etappmål, styrmedel och åtgärder som ska bidra till att miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö nås (M2013/1253/Nm). Frågor om terrängkörning ingår i detta miljökvalitetsmål. Uppdraget ska redovisas . Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet ingen åtgärd med anledning av motionerna 2013/14:MJ489 (S) yrkande 8, 2013/14:MJ492 (S) yrkande 60 och 2013/14:MJ234 (KD). Motionsyrkandena avstyrks därmed. I propositionen redogör regeringen för sin uppfattning att integrering av bety- delsen av biologisk mångfald och värdet av ekosystemtjänster i beslutsproces- ser redan sker med stöd i bl.a. , (2010:900) och relevant sektorslagstiftning. i planering och beslut om mark- och vattenanvändning kan dock enligt regeringen förbättras genom utökad vägledning eller andra informativa insatser. Det är särskilt angeläget att motverka att tillämpningen av befintliga regelverk försvårar hänsynstagande till eller utveckling av viktiga ekosystemtjänster. Regeringen avser därför att fortlöpande – i samband med att översyn görs av lagstiftning om användningen av mark och vatten – verka för att det klargörs om rådande bestämmelser underlättar ett helhetsperspektiv på ekosystemens funktioner och ett långsiktigt hållbart nyttjande av viktiga ekosystemtjänster där så är relevant. Som beskrivits ovan avser regeringen att ge i uppdrag att i samråd med närmast berörda myndigheter utarbeta vägledningsmaterial för statliga myndigheters arbete med ekosystemtjänstbedömningar. Vägledning bör bl.a. ges till länsstyrelserna om hur bättre hänsyn till ekosystemtjänster kan tas i arbetet gentemot kommuner och regionplaneorgan när det gäller fysisk planering och handlingsplaner för grön infrastruktur. Vägledningen bör även omfatta hur det biologiska kulturarvet kan förvaltas så att viktiga natur- och kulturvärden består. Vidare ska vägledning och kompetensstöd ges till kommunerna om hantering av ekosystemtjänster, t.ex. sociala värden i tätortsnära natur och för den fysiska planeringen vid tillämpning av 2 kap. samt 3 och 4 kap. . Mot bakgrund av det anförda avstyrks motion 2013/14:MJ26 (V) yrkande 7. När det gäller frågan om en avvägningsregel för skydd av biologisk mångfald konstaterar utskottet följande. övergripande mål och tilllämpningsområde framgår av dess första kapitel. Bestämmelserna i syftar till att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. Vidare föreskrivs att ska tillämpas så att människors hälsa och miljön skyddas mot skador och olägenheter, värdefulla natur- och kulturmiljöer skyddas och vårdas och den biologiska mångfalden bevaras. I andra kapitel föreskrivs de allmänna hänsynsreglerna. Enligt principen om kunskapskravet (2 kap. 2 § ) ska alla som vidtar en åtgärd skaffa sig den kunskap som behövs med hänsyn till åtgärdens art och omfattning för att skydda människors hälsa och miljön mot skada eller olägenhet. Enligt försiktighetsprincipen (2 kap. 3 § ) ska alla som vidtar en åtgärd utföra de skyddsåtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att åtgärden medför skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. En- ligt produktvalsprincipen (2 kap. 4 § ) ska alla undvika att använda eller sälja sådana kemiska produkter eller biotekniska organismer som kan befaras medföra risker för människors hälsa eller miljön, om de kan ersättas med sådana produkter eller organismer som kan antas vara mindre farliga. Motsvarande krav gäller i fråga om varor som innehåller eller har behandlats med en kemisk produkt eller bioteknisk organism. Enligt lokaliseringsprincipen (2 kap. 6 § ) ska det för en verksamhet eller åtgärd som tar i anspråk ett mark- eller vattenområde väljas en plats som är lämplig med hänsyn till att ändamålet ska kunna uppnås med minsta intrång och olägenhet för män- niskors hälsa och miljön. De allmänna hänsynsreglerna gäller emellertid end- ast i den utsträckning det inte kan anses orimligt att uppfylla dem (2 kap. 7 § Vid denna bedömning ska särskild hänsyn tas till nyttan av skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått jämfört med kostnaderna för såd- Eftersom ska tillämpas på ett sådant sätt att den biologiska mångfalden bevaras, fungerar de allmänna hänsynsreglerna tillsammans med den ovan nämnda skälighetsbedömningen enligt utskottets mening som en all- män avvägningsregel mellan störande åtgärder och hotade arter. ner därför inte skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motion 2013/14:MJ492 (S) yrkande 4. När det gäller frågan om hur länsstyrelserna bör agera i samband med prov- borrning efter mineralfyndigheter vill utskottet betona att förvaltningsmyndig- heterna utövar sin verksamhet självständigt under författningarna. uppgift att föreskriva hur en förvaltningsmyndighet ska handlägga ärenden mot enskilda. Därmed avstyrks motion 2013/14:N226 (V) yrkande 4. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, MP, V) om naturvård, täkter och genetiskt modifierade organismer (GMO). Yrkandena rör förslag som har behandlats tidigare . Jämför särskilda yttrandena 1 (S), 2 (MP) och 3 (V). De motionsförslag som tas upp i förslagspunkt 34 rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare . Detta har gjorts i betänkandena /11:MJU10 Övergripande miljöfrågor, 2010/11:MJU19 Biologisk mångfald m.m., 2011/12:MJU14 Naturvård och biologisk mångfald och 2012/13:MJU12 Naturvård och biologisk mångfald m.m. Utskottet ser ingen anledning att nu göra en annan bedömning och avstyrker därför motionsförslagen genom förenklad beredning. 1.Ändring i , punkt 1 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i . 2013/14:MJ26 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2013/14:MJ27 av (MP) yrkande 11 och avslår proposition 2013/14:141 punkt 1. Det generella biotopskyddet skapades i syfte att bromsa utarmningen av biologisk mångfald och förlusten av kulturmiljöer i odlingslandskapet. En stor del av odlingslandskapets växter och djur är knutna till småbiotoper där de kan finna livsmöjligheter i ett i övrigt förändrat och otillgängligt landskap. Om man vill införa lättnader i biotopskyddet bör dispensmöjligheten snävas in till de områden och de biotoper där biotopskyddet kan utgöra ett problem för jordbruket, såsom diken och stenmurar i skogs- och mellanbygder. Alternativt kan man kräva att en dispens kompenseras genom att samma areal av den skyddade biotopen återskapas på annan plats inom fastighetens jordbruksmark. Med regeringens förslag riskeras, förutom ytterligare förlust av biologisk mångfald, ett än mer monotont jordbrukslandskap med en utveckling mot allt större enheter. Propositionens förslag till ändring i bör därför avslås. 2.Biotopskyddet, punkt 2 (S) av (S), (S), i (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ492 av m.fl. (S) yrkande 59 och avslår motion 2013/14:MJ307 av och (båda C). 2013/14:MJU27 RESERVATIONER En viktig anledning till att biotoperna försvinner i jordbrukslandskapet är att jordbruket försvinner. Därför måste biotopskyddet anpassas till ett modernt jordbruk. Jordbrukare måste kunna bredda öppningar i stengärdsgårdar och skapa övergångar över diken för att möjliggöra passage med maskiner. För dessa åtgärder måste biotopskyddets dispensmöjligheter utökas. Däremot menar vi att skyddet för små våtmarker, åkerholmar och alléer ska kvarstå. Dessa är mycket viktiga för den biologiska mångfalden i jordbrukslandskapet. Att det faktum att en biotop är vanligt förekommande på ett ställe skulle vara ett skäl för dispens menar vi är ovetenskapligt. Tvärtom visar forskning att det är viktigt att värdefulla biotoper har kontakt med varandra och finns i kluster eftersom öar i landskapet ökar risken för att arter isoleras och utrotas. Förslaget till förändringar i det generella biotopskyddet behöver därför justeras för att inte försämra uppfyllelsen av miljömålet Ett rikt odlingslandskap. Detta bör ges regeringen till känna. 3.Ett rikt odlingslandskap, punkt 4 (S) av (S), (S), i (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ492 av m.fl. (S) yrkande 58. Mängden betesmark och slåtterängar har minskat under den borgerliga regeringsperioden. Antalet företag med nötkreatur fortsätter också att minska och det finns en påtaglig risk för brist på betesdjur i delar av . Populationsutvecklingen för odlingslandskapets vanliga fåglar ser åter ut att vara negativ efter att länge ha varit stabil. Sammantaget överensstämmer inte detta med åtagande i om biologiskt mångfald. Utvecklingen måste hejdas. Att sätta mål för och stödja ekologisk odling och offentlig ekologisk konsumtion är ett sätt att bidra till hållbarhet. Regeringen behöver utarbeta förslag om hur den biologiska mångfalden ska bevaras och miljömålet Ett rikt odlingslandskap nås. Detta bör ges regeringen till känna. 4.Landsbygdsprogrammet, punkt 5 (V) av (V). RESERVATIONER 2013/14:MJU27 Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ26 av m.fl. (V) yrkande 3. Landsbygdsprogrammet bidrar genom dess miljöersättningar till att ekosystemtjänster stärks. Detta kan ske genom ersättningar till naturbetesmarker, ekologisk produktion och minskade växtnäringsförluster. Jag anser att en ökad precision i miljöersättningarna i landsbygdsprogrammet kan stärka det nationella miljömålsarbetet, inte minst när det gäller biologisk mångfald och övergödningsproblematik. Miljöersättningarna bör utformas så att de effektivt bidrar till relevanta miljökvalitetsmål. Detta bör ges regeringen till känna. 5.Betesmarker och lantraser, punkt 6 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ24 av (SD) yrkandena 1–3 och 2013/14:MJ370 av m.fl. (SD) yrkande 3. De betande djuren blir allt färre i , vilket är ett allvarligt hot mot den biologiska mångfalden. De svenska ängs- och betesmarkerna har minskat med cirka två tredjedelar . Många växter lever och frodas i betesmarkerna, vilket gynnar ett rikt insekts- och djurliv. Att bevara detta ekosystem ger, förutom höga naturvärden, även kultur- och skönhetsvärden och förutsättningar för attraktiva landskap att bo och vistas i. Regeringen bör därför upprätta en handlingsplan för att öka mängden betande djur. Kopplat till ovanstående önskan om fler betande djur vill vi att värdet av skogsbete, fjällbete och skärgårdsbete ska kartläggas. En sådan betesresursinventering skulle ge en bild av de värden som på ett effektivt sätt skulle kunna tas till vara med modernt jordbruk i kombination med traditionella kunskaper. Att bruka utmarksbetet skulle generera nya jobb på landsbygden och inom de gröna näringarna. Att ha djur på de mycket stora arealerna utmarksbete som finns i skulle också ge positiva effekter för den biologiska mångfalden. Dessutom är de djur 2013/14:MJU27 RESERVATIONER som hålls på skogsbete, fjällbete och skärgårdsbete friskare än andra djur och ges mindre antibiotika. Djuren vistas i sin naturliga miljö och har ett mycket bra liv som tillgodoser deras naturliga behov. Jag anser därför att regeringen ska initiera en betesresursinventering för att sedan kunna gå vidare med en handlingsplan för att gynna de bönder som vill nyttja denna stora, oanvända resurs. När det gäller utmarksbetet vill jag lyfta fram fäbodbruket som, förutom att det levandegör en del av det svenska kulturarvet, också bevarar svenska lantraser i sin verksamhet. Dessa lantraser, som t.ex. fjällkon och rödkullan, riskerar annars utrotning. Den svenska fjällkon har långa anor i och dess släkte, som är väl anpassat till ett kallare klimat, tros härstamma så långt tillbaka som till vikingatiden. Mjölken från fjällkon har unika egenskaper jämfört med de vanligare raserna i det svenska jordbruket och är särskilt lämpad för tillverkning av ost. är rasen hotad och ett alltför lågt antal individer kvarstår. Särskilda stöd utgår för att bevara fjällkon, men insatserna har inte gett önskade effekter. Vi vill därför intensifiera insatserna för att rädda fjällkon och andra hotade lantraser från utrotning. Detta bör ges regeringen till känna. 6.Översyn av skogsvårdslagstiftningen, punkt 7 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ26 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2013/14:MJ27 av (MP) yrkandena 12 och 13. Om den svenska skogsbruksmodellens frihet under ansvar inte ska bli frihet utan ansvar måste grundnivån för naturhänsyn i lagen höjas, tydliga och kännbara sanktionsmöjligheter införas och ges tillräckliga resurser för granskning och tillsyn. Det behövs en större, förutsättningslös översyn av skogsvårdslagstiftningen utifrån vad som krävs för att klara miljömålen, våra åtaganden enligt art- och habitatdirektivet och Århuskonventionen. Översynen bör omfatta såväl innehåll som struktur. Till exempel bör det övervägas om skogsfrågorna bör inrymmas under . Översynen bör också analysera balansen mellan miljö- och produktionsmålet och inte rygga för frågan om vilket ansvar skogsnäringen har för att anpassa brukandet för att undvika miljöskador i enlighet med principen att förorenaren betalar. När det gäller att stärka de sociala värdena i skogsbruket gör regeringen bedömningen att bestämmelsen i 30 § skogsvårdslagen inte behöver ändras. RESERVATIONER 2013/14:MJU27 De sociala värdena är de värden som skapas av människans upplevelser av skogen och dessa spelar fortfarande en undanskymd roll i skogspolitiken. Vi anser att lagen behöver kompletteras med uttrycket sociala värden. Regeringen bör återkomma med förslag på hur sociala värden kan stärkas i skogsvårdslagstiftningen. Detta bör ges regeringen till känna. 7.Sanktioner i skogsvårdsförordningen, punkt 8 (S, V) av (S), (S), i (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ25 av m.fl. (S) yrkande 5. Vi föreslår att nya sanktionsmöjligheter vid allvarliga regelbrott införs i skogsvårdsförordningen. Om man uppsåtligen eller av oaktsamhet har lämnat oriktiga uppgifter som har betydelse för prövning eller tillsyn ska man kunna dömas till böter. Om man med uppsåt eller av oaktsamhet underlåter att vidta rimliga åtgärder för att förebygga körskador ska man kunna dömas till böter. Regeringen bör införa dessa förslag i skogsvårdsförordningen. Detta bör ges regeringen till känna. 8.Utvecklingen för skogsbrukets miljöhänsyn, punkt 9 (S) av (S), (S), i (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ25 av m.fl. (S) yrkandena 6 och 7 samt avslår motion 2013/14:MJ27 av (MP) yrkande 18. 2013/14:MJU27 RESERVATIONER bedöms att 14 av de 16 miljömål som har beslutat inte kommer att kunna nås till 2020. Skogens betydelse som bärare av biologisk mångfald och ekosystemtjänster och skogens betydelse för uttag av skogsråvara för jobb, tillväxt och klimatomställning kräver kontinuerliga avvägningar. Regeringen borde genomföra en kontrollstation 2018 för att analysera utvecklingen av skogsbrukets miljöhänsyn och uppfyllelsen av den strategiska plan som antagits av parterna i FN:s konvention om biologisk mångfald. Om utvecklingen inte bedöms tillfredsställande för att skapa förutsättningar för att målen ska kunna nås bör regeringen ta initiativ till ytterligare åtgärder. Miljöhänsynen i skogsbruket behöver bli tydligare för att efterlevnaden ska bli bättre. På detta sätt kan den lägsta nivån höjas och miljökvalitetsmålen nås. Miljömålsberedningen lämnade förslag i syfte att efterlevnaden av hänsynen i skogsbruket skulle bli bättre utan att kraven skärptes. Beredningen föreslog att miljökraven i dagens föreskrifter skulle införas i en ny skogsvårdsförordning för att på så sätt öka tydligheten och efterlevnaden. Vi delar regeringens bedömning att Miljömålsberedningens förordningsförslag inte var tillräckligt väl genomarbetat; det visar remissbehandlingen. Vi saknade också, redan i Miljömålsberedningens förslag, några av de miljökrav som finns i föreskrifter, såsom behandlingen av de hänsynskrävande biotoperna och kring hur många träd som ska sparas. Vi menar att regeringen hade kunnat utarbeta ett bättre förslag till förordning med utgångspunkt i remissvaren i stället för att bara lämna detta åt sidan. Vi tror fortfarande på beredningens grundanalys att efterlevnaden av miljöhänsyn blir bättre om kraven återfinns i en förordning. Vi vill därför vara tydliga med att utarbetandet av en skogsförordning samt hänsyn till skogens sociala värden ska finnas med i en framtida skogsstrategi, det regeringen kallar nationellt skogsprogram, som omfattar skogens ekonomiska, sociala och miljömässiga värden. Skogen ska bidra till hållbarhet och en biobaserad ekonomi. Vi anser också att regeringen i detta arbete bör ge i uppdrag att ta fram tydliga föreskrifter om hur skyddszoner mot vatten ska utformas. bör i sitt arbete samråda med Havs- och vattenmyndigheten. Detta bör ges regeringen till känna. 9.Utvecklingen för skogsbrukets miljöhänsyn, punkt 9 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ27 av (MP) yrkande 18 och avslår motion RESERVATIONER 2013/14:MJU27 2013/14:MJ25 av m.fl. (S) yrkandena 6 och 7. Ett nationellt skogsprogram skulle, om det utformas väl, kunna bli en givande process som för skogspolitiken framåt. Det skulle också kunna bli en diskussionsklubb med oklart syfte som slukar resurser och fördröjer nödvändiga reformer. Om regeringen avser gå vidare med ett nationellt skogsprogram får detta inte bli en undanflykt för att vänta med redan identifierade reformbehov. Detta bör ges regeringen till känna. 10.Miljömålen, punkt 10 (S, MP, V) av (S), (S), i (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ25 av m.fl. (S) yrkande 1, 2013/14:MJ27 av (MP) yrkandena 1, 2 och 21 samt 2013/14:MJ492 av m.fl. (S) yrkande 48. Den biologiska mångfalden är en viktig del av flera av beslutade miljömål. har konstaterat att med nuvarande politiskt beslutade åtgärder så uppnås inte 14 av de 16 miljömålen. Förändringarna i det svenska miljömålssystemet, som de borgerliga partierna drev igenom förra mandatperioden, har lett till att miljöarbetet tappat fart. Resultatet är att av regeringsmakt inte har lett till åtgärder som kan göra att miljömålen nås till 2020, vilket har beslutat. För att klara miljömålen krävs ett betydligt mer aktivt och åtgärdsinriktat arbete. Ett exempel på detta är miljömålet Myllrande våtmarker. Målet är svårt att nå till 2020. Tre miljoner hektar våtmarker har förstörts i genom mänskliga aktiviteter och av de kvarvarande är opåverkade av människan. Regeringen bör besluta om ytterligare åtgärder som ska syfta till att miljömålen Myllrande våtmarker, Levande sjöar och vattendrag, Hav i balans, Levande skogar, Ett rikt växt- och djurliv, Ett rikt odlingslandskap och Storslagen fjällmiljö ska nås. Regeringen bedömer att de etappmål som har beslutats och de insatser som beskrivs i propositionen kommer att bidra till att nå flera av de svenska miljökvalitetsmålen, generationsmålet, målen i för biologisk mångfald och målen som antagits inom konventionen för biologisk