bet · H101UbU12 · 2014-04-08 00:00:00 — Med entreprenad avses enligt 23 kap. 1 § skollagen (2010:800) att kommuner, landsting och enskilda huvudmän med bibehållet huvudmannaskap får sluta avtal med en enskild fysisk eller juridisk person om att utföra uppgifter inom utbildning eller annan verksamhet. Detta innebär att kommunen, eller den enskilde huvudmannen ansvarar i egenskap av huvudman för verksamhetens innehåll men låter någon annan enskild fysisk eller juridisk person sköta själva utförandet (se prop. 2009/10:165 s. 871). Att bestämmelsen omfattar såväl offentliga som enskilda huvudmän följer av den grundläggande principen i skollagen om lika villkor för offentliga och fristående huvudmän. I 23 kap. 3 § skollagen regleras att inom , grundsärskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan får uppgifter som inte är hänförliga till undervisningen överlämnas på entreprenad. Att överlämna undervisning på entreprenad är endast tillåtet i gymnasieskolan för karaktärsämnen som har en estetisk eller yrkesinriktad profil och i för modersmålsundervisning (23 kap. 4 § skollagen). Utredningen om utbildning för barn och ungdomar i samhällsvård samt distansundervisning föreslår i sitt betänkande Utbildning för elever i samhällsvård och fjärr- och distansundervisning (SOU 2012:76) bestämmelser som ska göra det möjligt att överlämna fjärr- och distansundervisning på entreprenad. Förslaget innebär bl.a. att inom , grundsärskolan specialskolan, sameskolan och gymnasieskolan får uppgifter som avser fjärr- och distansundervisning överlämnas på entreprenad (för en definition av undervisningsformerna, se avsnittet Skolplikt och rätt till utbildning). De begränsningar av möjligheterna till entreprenad som exempelvis finns inom olika skolformer, utbildningsområden och verksamheter ska enligt utredningens förslag finnas kvar. I betänkandet föreslås inte någon begränsning av vem som får anlitas som entreprenör (s. 271). Skollagens definition av entreprenad i 23 kapitlet föreslås också bli justerad så att det med entreprenad avses att huvudmän inom skolväsendet med bibehållet huvudmannaskap får sluta avtal med någon annan om att utföra uppgifter inom utbildning eller annan verksamhet enligt skollagen. Utredningen har remitterats och bereds inom (). När det gäller frågan om att tillåta kommunala och fristående skolor att lägga ut delar av sin undervisning på entreprenad till andra friskolor vill utskottet anföra följande. I definitionen av entreprenadbegreppet anges vilka som får utföra uppgifter inom utbildning eller annan verksamhet på entreprenad. Av bestämmelsen framgår att det endast är kommuner, landsting och enskilda huvudmän som får sluta avtal med en enskild fysisk eller juridisk person om att utföra uppgifter inom utbildning. Att överlämna undervisning på entreprenad är endast tillåtet i gymnasieskolan för karaktärsämnen som har en estetisk eller yrkesinriktad profil och i för modersmålsundervisning. Utredningen om utbildning för barn och ungdomar i samhällsvård samt distansundervisning behandlar frågan om fjärr- och distansundervisning på entreprenad. Utskottet inväntar beredningen av ärendet och avstyrker därmed motion 2013/14:Ub447 (M) yrkande 7. Skolplikt och rätt till utbildning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ledighet, skolgång under sjukhusvistelse och fjärr- och distansundervisning. Jämför reservation 22 (MP). I motion 2013/14:Ub426 av (S) begärs att antalet lediga dagar som elever tillåts ha utöver skolloven bör begränsas så att eleverna får ledigt utöver loven. Regelverket för frånvaro utöver de reglerade skolloven bör enligt motionären vara lika i hela landet och det bör signalera till föräldrar och elever att skolan är viktig och betydelsefull. I motion av 2013/14:Ub381 av (MP) begärs att frågan om skolgång under sjukhusvistelse bör utredas. finns det enligt motionären ingen reglering av hur mycket undervisning barn ska få tillgång till, vilket innebär att sjukhusets ledning tar sig frihet att prioritera bort barnbibliotek, specialpedagoger, lekterapeuter etc. med argumentet att vården ska prioriteras. Motion 2013/14:Ub239 av (M) behandlar frågan om distansutbildning i landsbygdsskolor. Motionären anser att man för att förekomma nedläggning av skolor på sin hemort bör se över möjligheten att erbjuda distansutbildning via webbsändning. Möjligheten att utveckla distansundervisningen på gymnasienivå behandlas i motion 2013/14:Ub532 av (M). Motionären framhåller att undervisningsformen ännu är i sin linda och behöver för att utvecklas. Därför bör enligt motionären de skolor som redan arbetar på detta sätt få fortsätta med sin verksamhet och därmed kunna utvecklas. I motion 2013/14:Ub407 av (FP) begärs att man bör förbättra möjligheterna till distansundervisning för de nationella minoriteterna. Enligt motionären är distansundervisning en möjlighet att säkra tillgången till modersmålslärare. I motion 2013/14:Ub325 av och (båda C) begärs att fjärrundervisning ska tillåtas inom skolans samliga ämnen och kurser. Motionärerna anser att en mer tillåtande attityd till fjärrundervisning skulle kunna ge skolor på landsbygden helt nya förutsättningar. Det skulle innebära att vilken skola som helst skulle kunna erbjuda undervisning med den mest kompetenta läraren, tillsammans med handledare på plats. Bakgrund och gällande rätt I 7 kap. skollagen (2010:800) finns det bestämmelser om skolplikt och rätt till utbildning. En elev i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan ska delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, om eleven inte har giltigt skäl att utebli (7 kap. 17 § första stycket). En elev i en skolform som avses i 17 § får beviljas kortare ledighet för enskilda angelägenheter. Om det finns synnerliga skäl får längre ledighet beviljas. Rektorn beslutar om ledighet. Även för elever i gymnasieskolan finns en bestämmelse om krav på deltagande i utbildningen om det inte finns giltiga skäl att utebli (15 kap. 16 § skollagen). Enligt 13 kap. 2 § gymnasieförordningen (2010:2039) är det rektorn som får bevilja en elev ledighet från skolarbetet för enskilda angelägenheter. I förarbetena till skollagen anges att ett beslut om ledighet ska grundas på en samlad bedömning av elevens situation. Bland de omständigheter som normalt bör beaktas kan särskilt nämnas frånvarons längd, elevens studiesituation, möjligheterna att på olika sätt kompensera den förlorade undervisningen, hur angelägen ledigheten är för eleven samt om eleven fullgör sin skolplikt eller deltar i utbildningen utan att vara skolpliktig. Situationer då bestämmelsen skulle kunna bli aktuell är t.ex. vid vissa resor, familjehögtider och religiösa högtider. (Se prop. 2009/10:165 s. Det finns ingen reglering om distansundervisning i skollagen. Distansundervisning i och gymnasieskolan finns endast reglerad i två förordningar som är begränsade till vissa skolverksamheter (se förordningen om försöksverksamhet med distansundervisning i gymnasieskolan i kommun och förordningen om statsbidrag till utbildning av utlandssvenska barn och ungdomar). Rätten till undervisning på sjukhus regleras i 24 kap. skollagen. För sådana elever i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan som på grund av sjukdom eller liknande skäl inte kan delta i vanligt skolarbete och som vårdas på sjukhus eller en motsvarande institution ska särskild undervisning anordnas på sjukhuset eller institutionen. Sådan undervisning ska så långt det är möjligt motsvara den undervisning som eleven inte kan delta i (17 §). Av 24 kap. 19 § skollagen framgår att särskild undervisning enligt 17 § anordnas av den kommun där institutionen är belägen. I samband med införandet av skollag flyttades ansvaret för att anordna denna undervisning från skolhuvudmannen till den kommun där sjukhuset eller motsvarande är beläget. Enligt regeringen skulle det bli enklare att överblicka verksamheten och att garantera att eleverna får den undervisning de har rätt till när de vistas på sjukhus, om sjukhuset endast behöver samverka med en part, dvs. den kommun där sjukhuset är beläget (se prop. 2009/10:165 s. 522). Kommuner kan söka bidrag för särskild undervisning på sjukhus hos Specialpedagogiska skolmyndigheten (se förordningen [1991:931] om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet). I betänkandet Utbildning för elever i samhällsvård och fjärr- och distansundervisning (SOU 2012:76), som överlämnades till regeringen , framgår att och Skolinspektionens granskningar och tillsyn visar att det bedrivs distansundervisning i flera skolformer av skiftande skäl och med olika utformning. Det sägs också att avsaknaden av regler har medfört att det utvecklats en flora av former av undervisning som myndigheterna har haft svårt att förhålla sig till. Utredningen anser att en begränsad och väl reglerad tillgång till fjärr- och distansundervisning är att föredra framför den oreglerade situation som finns . Utredningen föreslår att fjärrundervisning ska tillåtas i moderna språk, modersmål inklusive minoritetsspråk, samiska i sameskolan, teckenspråk, studiehandledning på modersmålet och integrerad samisk undervisning i . Vid fjärrundervisning har läraren direktkontakt med eleven och eleven kan ställa frågor till läraren under lektionen – kommunikationen är dubbelriktad. Det är endast distans i rummet, inte distans , dialog eller struktur. Utredningen föreslår att distansundervisning ska kunna anordnas för elever med medicinsk eller psykosocial problematik, med karriärer på elitnivå och vid särskilda ungdomshem. Med distansundervisning avses en interaktiv undervisningsmetod där eleven och den undervisande läraren är åtskilda i rummet och även i tiden och undervisningen sker genom användandet av IKT. Distansundervisning innebär således distans i både rummet och tiden, och oftast även i dialogen. Utredningen har även haft i uppdrag att bl.a. föreslå hur regleringen av den särskilda undervisningen vid sjukhus och andra motsvarande institutioner kan förtydligas för att eleverna ska få en undervisning som så långt möjligt motsvarar den ordinarie undervisning som de inte kan delta i. Utredningen lyfter fram att det med begreppet i 24 kap. 17 § skollagen är svårt att avgöra hur som avses och föreslår att begreppet tas bort ur bestämmelsen då behovet av undervisning inte handlar om hur länge eleven vårdas utan mer om elevens skolsituation i förhållande till vistelsen på sjukhus och sjukdomstillståndet. Utredningen anser att för att få en tydligare tolkning av de regler som gäller och en mer likvärdig undervisning vid de olika sjukhusen krävs dels en anpassning av förordningen om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet, dels att det utarbetas allmänna råd alternativt stödmaterial för särskild undervisning vid sjukhus eller vid en institution knuten till ett sjukhus. Utredningen har remitterats och bereds av . En proposition om utbildning för barn och ungdomar i samhällsvård m.m. förväntas överlämnas till . Utskottet kan konstatera att en elev i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan har skolplikt och ska delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen om inte eleven har giltiga skäl att utebli. Giltiga skäl för frånvaro är exempelvis sjukdom eller beviljad ledighet. Även elever i gymnasieskolan har en skyldighet enligt skollagen att delta i utbildningen. Utskottet kan inte finna några skäl för att det bör införas en reglering som innebär att antalet lediga dagar utöver loven begränsas till ett visst antal dagar. Utskottet anser liksom regeringen att rektorns beslut om ledighet ska grundas på en samlad bedömning av elevens situation med beaktande av sådana omständigheter som frånvarons längd, elevens studiesituation, möjligheterna att på olika sätt kompensera den förlorade undervisningen och hur angelägen ledigheten är för eleven (se prop. 2009/10:165). När det gäller motionerna om skolgång under sjukhusvistelse samt distans- och fjärrundervisning anser utskottet att beredningen av betänkandet Utbildning för elever i samhällsvård och fjärr- och distansundervisning (SOU 2012:76) bör inväntas. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2013/14:Ub239 (M), 2013/14:Ub325 (båda C), 2013/14:Ub381 (MP), 2013/14:Ub407 (FP), 2013/14:Ub426 (S) och 2013/14:Ub532 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skolans värdegrund och skolavslutningar. Jämför reservationerna 23 (MP) och 24 (SD). I kommittémotion 2013/14:Ub565 av m.fl. (MP) yrkande 7 begärs att skolans demokratiuppdrag tydliggörs så att det bättre integreras i skolans kunskapsuppdrag. bör få i uppdrag att utveckla en strategi som syftar till att skolorna, oavsett region och huvudman, verkar för att alla elever omfattar demokratins principer. Skolans värdegrundsarbete behandlas i yrkande 8. Motionärerna framhåller att ingen elev ska behandlas utifrån stereotypa föreställningar om kön eller sexualitet i skolan. För att skolan ska klara sitt uppdrag som förmedlare av demokratiska värden måste huvudmännen tillförsäkras tillräckliga resurser för att kunna driva värdegrundsarbete av god kvalitet. I kommittémotion 2013/14:Ub473 av m.fl. (SD) yrkande 12 begärs att samtalsspråket under skoltid, med undantag för språklektioner, alltid bör vara svenska med undantag för skolor för nationella minoriteter. Motionärerna framhåller att det krävs goda språkkunskaper för att kunna bli en naturlig del av det svenska samhället. I yrkande 15 framför motionärerna att skolan ska förmedla en djupgående förståelse och acceptans för vårt svenska kulturarv. Motionärerna konstaterar att i kulturarvet ingår det svenska folkets gemensamma historia, kultur, traditioner, normer, värderingar, språk och religion. Skolan bör enligt motionärerna betona kärnfamiljens betydelse, tidigare generationers samlade kunskap och erfarenhet, den kristna etiken och den västerländska humanismens centrala betydelse i vårt samhälle. Motionärerna framför i yrkande 16 att det är av central vikt att skolan ger eleverna nödvändig kunskap om ett samhälle som genomsyras av sammanhållning och att ett led i det arbetet är att skolan ger våra elever en naturlig relation till äldre generationer. Yrkande 17 behandlar att skolan ska lära ut den djupa innebörden av demokrati och respekt för andras åsikter och stimulera till kritiskt och konstruktivt tänkande och reflektion kring etiska och moraliska frågor. Motionärerna lyfter fram att kritiskt och självständigt tänkande ska uppmuntras i skolan. I yrkande 18 uttalar motionärerna att etik och moral ska betonas mer än , så att eleverna lär sig att samarbeta, visa hänsyn, kamratanda och ärlighet. I motion 2013/14:Ub464 av (KD) begärs att det ska utformas riktlinjer för skolavslutningar i kyrkan som inte strider mot grundlagen. Motionären framhåller att kyrkan de facto är skild från staten och att det är prästen som är värd för den skola som kommer på besök. Det ligger enligt motionären i sakens natur att en präst som deltar i skolavslutningen också talar vid avslutningen och enligt grundlagen har frihet att i tal uttrycka upplysningar, tankar, åsikter och känslor. Bakgrund och gällande rätt I 1 kap. 4 § skollagen (2010:800) fastställs utbildningens övergripande syfte och grundläggande värderingar. Enligt bestämmelsen syftar utbildningen inom skolväsendet till att barn och elever ska inhämta och utveckla kunskaper och värden. Med värden menas att värdegrunden ska utgå från grundläggande demokratiska värderingar och de mänskliga rättigheterna. I bestämmelsen sägs också att utbildningen ska förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på. Detta innebär att det måste finnas kunskap hos såväl förskollärare, lärare och annan personal som hos barn och elever om vad dessa värderingar och rättigheter innebär och hur de kan förverkligas (se prop. 2009/10:165 s. 634). I bestämmelsen sägs slutligen att utbildningen också syftar till att i samarbete med hemmen främja barns och elevers allsidiga personliga utveckling till aktiva, kreativa, kompetenta och ansvarskännande individer och medborgare. Enligt 1 kap. 5 § skollagen ska utbildningen utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar och de mänskliga rättigheterna, t.ex. människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet och solidaritet mellan människor. Var och en som verkar inom utbildningen ska främja de mänskliga rättigheterna och aktivt motverka alla former av kränkande behandling. I läroplanerna för (Lgr 11) och gymnasieskolan (Gy 11) framgår tydligare att skolans värdegrund innefattar att skolväsendet vilar på demokratins grund. Det framgår även att de värden som skolan ska gestalta och förmedla ska stämma överens med den etik som har förvaltats av tradition och västerländsk humanism och ska ske genom individens fostran till rättskänsla, generositet, tolerans och ansvarstagande. Skolan ska också aktivt motverka diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, könsöverskridande identitet eller uttryck, sexuell läggning, ålder eller funktionsnedsättning eller annan kränkande behandling. Läroplanerna betonar också att delaktigheten i det gemensamma kulturarvet och en trygg identitet ger en förmåga att förstå och leva sig in i andras villkor och värderingar. I språklagen (2009:600), som trädde i kraft , fastställs att svenska är huvudspråk i och att svenskan som huvudspråk är samhällets gemensamma språk, som alla som är bosatta i ska ha tillgång till och som ska kunna användas inom alla samhällsområden (4 och 5 §§). Vidare fastställs att det allmänna har ett särskilt ansvar för att svenska används och utvecklas (6 §). Regeringen angav som skäl för att lagstifta om svenskan som huvudspråk att det har en stor praktisk och symbolisk betydelse, ger en tydlig signal om svenskans betydelse i vårt samhälle, och garanterar att svenskan även ska vara vårt huvudspråk (se prop. 2008/09:153 Språk för alla – förslag till språklag s. 12). Regeringens skäl för att det allmänna ska ha ansvaret för det svenska språket var att det krävs att språket både används och utvecklas inom alla samhällsområden, vilket enligt regeringen innebär att det ska användas i stället för andra språk när det är möjligt med hänsyn till verksamheten. Regeringen konstaterade också att när man talar om det allmännas verksamhet avses offentlig verksamhet som utövas genom staten, primärkommunerna och landstingen. (Se prop. 2008/09:153 s. 18 och 19.) arbetar med frågor om skolans värdegrund som är inriktade på demokrati och mänskliga rättigheter, likabehandling, jämställdhet och normer samt sex- och samlevnad. har tagit fram ett stödmaterial om förskolans och skolans värdegrund (Förskolans och skolans värdegrund – förhållningssätt, verktyg och metoder, reviderad 2013). Stödmaterialet beskriver värdegrundsuppdraget och ett förhållningssätt som bygger på grundläggande demokratiska värderingar och riktar sig till förskollärare, lärare, förskolechefer, rektorer och övrig personal, t.ex. barnskötare och elevhälsans personal – i förlängningen till alla som arbetar i förskola och skola. Syftet är att ge stöd och inspiration för fortsatt arbete med värdegrunden. Materialet utgår från och de gällande bestämmelserna för förskolan och skolan och innehåller kopplingar till aktuell forskning och exempel på konkreta verktyg och metoder. Regeringen gav i uppdrag att genomföra en förnyad satsning för att stärka skolans värdegrund och arbetet mot diskriminering och kränkande behandling, såsom mobbning, i skolan, förskolan och fritidshemmet (U2011/567/S och U2011/2649/S). Uppdraget ska löpande redovisas i myndighetens årsredovisning och slutrapporteras till () . I regleringsbrev gavs ett tillägg till det förnyade uppdraget. I årsredovisning redovisar att man i samarbete med 14 lärosäten i en andra omgång har genomfört kursen Värdegrund och likabehandling i teori och praktik (7,5 högskolepoäng). har 830 personer från 225 grundskolor, särskolor, sameskolor, gymnasieskolor och gymnasiesärskolor deltagit. I 1 kap. 6 § skollagen (2010:800) framkommer att utbildningen – dvs. den verksamhet inom vilken undervisningen sker utifrån bestämda mål – vid en skolenhet eller förskoleenhet med offentlig huvudman ska vara icke- konfessionell. I regeringens proposition om den nya skollagen anges att för att undervisning i t.ex. religionskunskap eller historia som innebär en fördjupning i en viss religions troslära ska anses som icke-konfessionell måste den, som all utbildning i skolväsendet, vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet och vara saklig och allsidig (prop. 2009/10:165 s. 227). I juridiska vägledning Skol- och förskoleverksamhet i kyrkan eller annan religiös lokal anges att en skolavslutning är en del av utbildningen men inte en del i undervisningen. Det innebär att skolavslutningar i de offentliga skolorna och i de fristående skolor som inte har en konfessionell inriktning ska vara icke-konfessionella, dvs. det får inte förekomma några religiösa inslag under skolavslutningen. Skolinspektionen har i sin myndighetspraxis bedömt att en skolavslutning kan ske i kyrkan om tonvikten ligger på traditioner, högtidlighet och den gemensamma samvaron och inte på religiösa inslag såsom bön, välsignelse eller trosbekännelse (se bl.a. dnr 41-2011:3039). Enskilda huvudmän har till skillnad från offentliga huvudmän ett visst utrymme att bedriva en verksamhet med konfessionella inslag. Enligt 1 kap. 7 § skollagen ska undervisningen vid fristående skolor, fristående förskolor och fristående fritidshem vara icke-konfessionell medan utbildningen i övrigt vid dessa skolformer får ha en konfessionell inriktning. Deltagandet i konfessionella inslag ska vara frivilligt. I propositionen om en ny skollag nämns som exempel på konfessionella inslag som kan få förekomma andakter, bönestunder och andra former av religionsutövning, fördjupning i en viss troslära som exempelvis konfirmationsläsning eller religiösa symboler i inredningen (se prop. 2009/10:165 s. 226). Detta innebär enligt att en sådan skola får ha en skolavslutning eller en samling i anslutning till en religiös högtid som har konfessionella inslag eftersom dessa verksamheter inte är en del av undervisningen. Regeringen föreslår att skollagen ska ändras så att det blir tydligt att elever får samlas i kyrkan vid skolavslutningar och andra högtider. Förslaget innebär att skolan kan samlas i kyrkan vid t.ex. julavslutningen, att en präst får medverka och läsa ur julevangeliet och att psalmer får sjungas (se av ). Frågan bereds inom (). Utskottet kan konstatera att de viktigaste fundamenten för skolans värdegrund finns fastlagda i skollagen och att dessa bestämmelser i första hand utgör en grundval för tolkningen av andra mer konkret utformade bestämmelser. Värdegrunden, som ska utgå från grundläggande demokratiska värderingar och de mänskliga rättigheterna, uttrycks också närmare i flera internationella konventioner som har anslutit sig till, exempelvis FN:s konvention om barnets rättigheter () och i artikel 13 i FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. I läroplanerna för och gymnasieskolan finns även närmare beskrivningar av de grundläggande värden som skolan ska förmedla. Utskottet vill även lyfta fram arbete med att utveckla skolornas arbete med värdegrunden och det stödmaterial som har tagit fram för att ge förskollärare, lärare, förskolechefer, rektorer och övrig personal inspiration för fortsatt arbete med värdegrunden. Utskottet vill mot bakgrund av detta betona att värdegrundsarbetet inte kan skiljas ut som en särskild fråga i utbildningen inom skolväsendet utan ska praktiseras av alla i det arbete som genomförs där. Utskottet vill även i sammanhanget upplysa om den reglering i språklagen som innebär att svenska är huvudspråket i , att det är samhällets gemensamma språk och att det allmänna har ett särskilt ansvar för att svenska används och utvecklas.