bet · H101UU10 · 2014-04-30 00:00:00 — Detta innebär att leveranser av varor och tillhandahållandet av tjänster mot ersättning som görs inom territorium av sådana föreningar och trossamfund inte blir föremål för mervärdesskatt trots att de borde anses som beskattningsbara personer som agerar i denna egenskap. svarade i huvudsak följande. Det har skett en utveckling i rättspraxis avseende skattefriheten för ideella föreningar och registrerade trossamfund i direktivkonform riktning. I ett flertal mål i svenska domstolar har yrkanden om skattefrihet i fråga om inkomstskatt och mervärdesskatt underkänts med hänvisning till de kriterier som ska vara uppfyllda avseende finansieringen av verksamheten enligt skattefrihetsreglerna i 7 kap. 7 § inkomstskattelagen (1999:1229) och 4 kap. 8 § mervärdesskattelagen (1994:200), t.ex. bedömningen av skatteplikten för ersättningar för tv-rättigheter m.m. som idrottsklubbar får. Regeringsrätten har gjort en direktivkonform tolkning i RÅ 2007 ref. 57 där rätten slog fast att en ideell förening skulle anses som näringsidkare enligt mervärdesskattelagen. Ideella föreningar och registrerade trossamfund är till stor del beroende av icke skattepliktiga bidrag, och den näringsverksamhet som bedrivs lämnar ofta obetydliga överskott som näringsverksamheten i många fall är svår att skilja från den ideella verksamheten. I statsfinansiellt hänseende skulle därför en skyldighet att betala mervärdesskatt för föreningslivet troligen inte generera några skatteintäkter som det skulle förorsaka betydande administrativa kostnader för föreningslivet och det allmänna. Det är också den bestämda uppfattning att allmännyttig verksamhet ska ha goda villkor i ekonomiskt hänseende. Villkoren för allmännyttig verksamhet bör dock inte få störa konkurrensen med näringslivet på ett otillbörligt vis. Den avser att se över utformningen av de svenska reglerna om ideella föreningar och registrerade trossamfund i förhållande till mervärdesskattedirektivet. Kommissionen uppmanade att göra ett tydligt åtagande om att lagstiftningen kommer att ändras och att tillhandahålla information om vilka konkreta åtgärder som kommer att vidtas för att lagstiftningen ska överensstämma med fördraget. underrättade kommissionen om att två utredare hade utsetts för att se över utformningen av de svenska reglerna om allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund samt yrkesmässig verksamhet i mervärdesskattelagen. redovisade utredarna sina överväganden och förslag i promemorian Mervärdesskatt för den ideella sektorn, m.m. (Ds 2009:58). kompletterade regeringen ärendet hos kommissionen med innehållet i promemorian. beslutade regeringen att ansöka om tillåtelse från kommissionen att få införa en regel om en s.k. omsättningsgräns för mervärdesskatteredovisning för den ideella sektorn. Ansökan innebar att verksamheter inom den ideella sektorn som har en skattepliktig omsättning på högst skulle kunna undantas. Enligt ett besked från kommissionen godtogs dock inte ansökan. Regeringen och kommissionen har en pågående dialog i frågan om den ideella sektorns mervärdesskattesituation. I kommittémotion 2013/14:U11 av m.fl. (S) yrkande 5 anför motionärerna att mervärdesskattebefrielsen för ideella föreningar måste få bestå. Våra föreningar, religiösa samfund och folkrörelser bedriver samhällsnyttiga verksamheter och kommissionens krav på momsbeläggning hotar det ideella engagemanget. Det behövs få och enkla regler för föreningar. Om momsbefrielsen inte kan bestå är det viktigt att dessa föreningar kompenseras. I kommittémotion 2013/14:U12 av m.fl. (SD) yrkande 20 i denna del anförs att skattepolitiken är nationell och att detta i synnerhet gäller den svenska momsfriheten för ideella föreningar. Ett slopande av den svenska momsfriheten skulle innebära en kraftigt ökad administration och ökade kostnader för föreningar med ytterst marginella ekonomiska medel, och skulle i praktiken leda till att vissa föreningar tvingas upplösa sig själva. Motionärerna anser att bör vara berett att nyttja sin vetorätt i andra sammanhang för att vinna gehör i denna fråga. Utskottet har senast behandlat frågan om mervärdesskatt för allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfunden i betänkande 2013/14:SkU18 Mervärdeskatt. Ett enigt utskott har tidigare agerat med skärpa och tydlighet i denna fråga. Utskottet har framhållit att den ideella sektorn i tar ett stort samhällsansvar och bidrar till en berikande mångfald. Verksamheten inom den ideella sektorn ger alla medborgare verktyg för samhällsengagemang och bidrar till ett samhälle där medborgarna är engagerade i socialt arbete, kulturfrågor, mänskliga rättigheter, miljöarbete, utbildning, idrott och andra hälsofrågor. Föreningarna organiserar också en mångfald politiska, ekonomiska och sociala intressen. Utskottet har också tagit upp frågan i sitt utlåtande /11:SkU25 Europeiska kommissionens grönbok om mervärdesskattens framtid – Ett enklare, stabilare och mera effektivt mervärdesskattesystem (KOM(2010) 695). I utlåtandet betonade utskottet vikten av en fördelaktig behandling av ideell verksamhet inom idrott, kultur, socialt arbete, utbildning m.m. och betydelsen av ett tydligt undantag. Samtliga partier i riksdag vill se ett samhälle där medborgarna, inte minst de yngre, är engagerade i socialt arbete, kulturfrågor, mänskliga rättigheter, miljöarbete, utbildning och idrott. Föreningslivet utvecklar särskilda förutsättningar för den representativa demokratin genom att erbjuda medborgarna möjlighet att gemensamt värdera, argumentera och fatta beslut. Föreningarna organiserar också en mångfald politiska, ekonomiska och sociala intressen. Forskning har visat att föreningslivet även bidrar till att öka tilliten i samhället. I har den ideella sektorn (dvs. ideella föreningar, registrerade trossamfund och stiftelser) en lång tradition. Den är en viktig kraft och tillgång för svenskt samhällsliv. Som exempel kan nämnas att 2000 var av vuxna befolkning () medlemmar i någon förening. Den ideella sektorn i ombesörjer normalt sett sina ekonomiska och administrativa funktioner med ideell arbetskraft, vilket innebär att de är särskilt sårbara för administrativa bördor och andra ökade kostnader i verksamheten. Att införa momsplikt på sådan icke vinstdrivande verksamhet som bedrivs inom den ideella sektorn skulle avsevärt öka den administrativa bördan och således gå stick i stäv med ambitionen att förenkla momssystemet och minska kostnaderna för efterlevnad och skatteuppbörd. En sådan åtgärd skulle heller inte medföra några betydande skatteintäkter eftersom det mycket sällan uppstår något ekonomiskt mervärde i verksamheten. Utskottet har också träffat kommissionär Šemeta, med ansvar för skattefrågor, och då framfört den samfällda åsikten att det är av stor vikt att man hittar en lösning på dessa angelägna frågor som inte innebär några avgörande försämringar för den ideella sektorn i . Kommissionen presenterade sitt meddelande om mervärdesskattens framtid – Mot ett enklare, robustare och effektivare mervärdesskattesystem som anpassats till den inre marknaden (KOM(2011) 851). Meddelandet innehåller allmänna slutsatser från samrådet om grönboken om det framtida mervärdesskattesystemet. I samband med arbetet med den allmänna översynen av mervärdesskattesystemet på EU-nivå har regeringen tagit initiativ till ett uttalande av ministerrådet om att undantagen för ideell verksamhet i mervärdesskattedirektivet bör klargöras. Regeringen har i budgetpropositionen (s. 318) klargjort att regeringen kommer att arbeta vidare med att säkerställa goda förutsättningar för en stark ideell sektor. I dialogen med kommissionen är regeringen tydlig med att den ideella sektorns värdefulla verksamhet måste främjas. Regeringens utgångspunkt är att villkoren för de svenska ideella föreningarna inte ska försämras. Utskottet anser att alla de åtgärder som kan förväntas bör innefatta en helhetsbedömning av påverkan på den ideella sektorn. Det är viktigt att de sammanvägda förslagen inte innebär en försämring. Utskottet ser positivt på de ansträngningar som görs för att bevara de goda förutsättningar för ett aktivt föreningsliv och den ideella sektorns verksamhet som vi har i och avvaktar uppmärksamt den vidare utvecklingen. Utskottet ser inte något skäl för att rikta tillkännagivanden till regeringen i denna fråga och avstyrker därför motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om mervärdesskatt på e-böcker. Jämför avvikande mening 6 (S, MP). gör mervärdesskattedirektivet det möjligt att införa lågmoms på tillhandahållandet av böcker på alla typer av fysiska bärare, dvs. även ljudböcker på cd-skiva. Ändringen föregicks av ett aktivt arbete av den . Möjligheten till lågmoms omfattar dock inte elektroniskt levererade (nedladdade) böcker, dvs. de som saknar fysiska bärare. och har infört lågmoms på elektroniska böcker. Europeiska kommissionen har uppmanat dem att ändra sin lagstiftning och inlett rättsliga åtgärder. Finansminister har i svar på en skriftlig fråga (2013/14:166) anfört följande: Ur svensk synvinkel är det angeläget att lika produkter beskattas lika. När det t.ex. gäller frågan om momssats för e-böcker har påtalat detta både vid olika mötestillfällen med övriga medlemsländer i EU och vid enskilda möten med . Inom det fortsatta EU-arbetet med frågor om momssatser kommer regeringen fortsätta att lyfta fram sin ståndpunkt att lika produkter ska beskattas på samma sätt. I kommittémotion 2013/14:U11 av m.fl. (S) yrkande 6 anför motionärerna att regeringen och kommissionär bör driva frågan om sänkt moms på e-böcker vidare. är positivt och måste slå vakt om sin ambition att bli bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. Utskottet har senast behandlat frågan om mervärdesskatt för e-böcker i betänkande 2013/14:SkU18 Mervärdeskatt. Utskottet vill framhålla sin tidigare framförda enhälliga syn att det inom yttrandefrihetsområdet är särskilt viktigt att samma mervärdesskattesats kan tillämpas på produkter som finns i både traditionella sammanhang och i en digital miljö. Det är innehållet som ska vara avgörande och inte publiceringsformatet eller distributionsformen. Ett sådant synsätt ligger också i linje med den digitala agendan för . Skattesatserna på e-böcker och digitala publikationer bör anpassas till vad som gäller för övriga publiceringsformat. Kommissionen håller på med en omfattande översyn av de nuvarande mervärdesskattesatsernas struktur. Det förslag som aviserades till slutet av 2013 har dock ännu inte presenterats. Utskottet förutsätter att regeringen delar utskottets inställning i arbetet med den pågående översynen av mervärdesskattedirektivet. Utskottet ser inte något skäl för att rikta tillkännagivanden till regeringen i denna fråga och avstyrker därför motionsförslaget. Sparandedirektivet, uppförandekoden och antibedrägeriavtal Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om tillkännagivanden till regeringen om inriktningen av arbetet mot internationell skatteflykt. Jämför avvikande mening 7 (S, MP, V). Enligt EU:s uppförandekod för företagsbeskattning ska skatteåtgärder som innebär en påtagligt lägre effektiv beskattningsnivå än den som normalt tillämpas i en medlemsstat granskas. Medlemsstaterna åtar sig också att inte införa några nya skadliga skatteåtgärder samt att se över de nuvarande bestämmelserna (frysning). Vidare ska medlemsstaterna avveckla de skatteåtgärder som bedöms vara skadliga (avveckling). En särskild högnivågrupp, uppförandekodgruppen, har inrättats inom rådet för att genomföra uppförandekodens bestämmelser. Enligt gruppens arbetsprogram ska även vissa andra frågor inom kodens ram behandlas. Detta gäller förhållandet till tredjeländer, administrativ praxis, åtgärder för att motverka skattebedrägeri och annat missbruk, övervakning av genomförande av överenskomna riktlinjer, framtagande av riktlinjer för olika typer av förmånliga regimer samt vissa frågor om skatteplanering med hjälp av särskilda skatteregimer för investeringsfonder. Gruppen lämnar varje halvår en rapport som antas av rådet. har flera försök gjorts i rådet att nå en politisk överenskommelse om de ändringar i direktivet om beskattning av inkomster från sparande (sparandedirektivet) som kommissionen föreslog 2008 (se faktapromemoria 2008/09:FPM71). Syftet var att täppa till vissa kryphål i det nuvarande sparandedirektivet, som började tillämpas . Ändringarna innebär bl.a. att även betalningar som går via vissa obeskattade juridiska konstruktioner, såväl inom som utanför EU, till fysiska personer inom EU ska omfattas av direktivet. Dessutom föreslås att tillämpningsområdet utökas till att bl.a. omfatta vissa livförsäkringar. Ändringarna syftar också till att höja kvaliteten på den information som utbyts så att den fysiska person som mottar en räntebetalning med större säkerhet kan identifieras. Vidare har gett kommissionen ett mandat att förhandla med , , , och så att även dessa länder ska tillämpa de föreslagna ändringarna av direktivet. Att kommissionen kan påbörja förhandlingarna med relevanta tredjeländer är ett viktigt steg för att komma vidare i processen mot ett antagande av ett reviderat sparandedirektiv. Regeringen anser att det är angeläget att kvaliteten på den information som utbyts enligt sparandedirektivet förbättras och att de kryphål som har uppmärksammats täpps till och stöder därför det kompromissförslag som har tagits fram. antog slutsatser om den handlingsplan som kommissionen presenterade för att stärka bekämpningen av skattebedrägeri och skatteundandragande. I handlingsplanen presenterar kommissionen de initiativ den redan har tagit, nya initiativ som kan utvecklas under innevarande år, initiativ som planeras och initiativ som kräver en längre tidsram (se faktapromemoria 2012/13:FPM62). Vid samma tillfälle presenterade kommissionen en rekommendation om en samordnad skattepolitik gentemot tredjeländer och en rekommendation om arbetet mot aggressiv skatteplanering. I Europeiska rådets slutsatser uttalades bl.a. att en prioriterad uppgift var att utöka det automatiska informationsutbytet inom EU och globalt. Vidare begärde rådet att det reviderade sparandedirektivet antas före årets utgång. Regeringen anser att det är angeläget att först fullfölja det arbete som redan har inletts på området. Det gäller främst sparandedirektivet och genomförandet av det nya direktivet om administrativt samarbete på området för direkt beskattning. Administrativt samarbete i skattefrågor presenterade kommissionen ett förslag om ändring av direktivet om administrativt samarbete i fråga om beskattning (se faktapromemoria 2012/13:FPM150). I sin nuvarande utformning innehåller direktivet bestämmelser om ett automatiskt informationsutbyte mellan medlemsstaterna när det gäller vissa kategorier av inkomster och kapital, dock inte inkomster och tillgångar på finansiella konton. Eftersom alla medlemsstater har ingått eller förväntas ingå avtal med om ett automatiskt informationsutbyte om inkomster och tillgångar på finansiella konton, föreslog kommissionen att det automatiska informationsutbytet enligt direktivet ska utvidgas till att även avse sådana inkomster och tillgångar. har börjat att ta fram en global standard för ett sådant automatiskt informationsutbyte. Medlemsstaterna är överens om att en utveckling av olika standarder för det nya automatiska informationsutbytet bör undvikas. Planen är att arbetet med globala standard ska avslutas . Regeringen stöder detta arbete. var ett av de länder som anslöt sig till det multilaterala samarbete, i enlighet med den globala standarden, som , , , och tagit initiativ till och de uttalanden som gjordes om detta i samband med möte . uttalade , och också att det utökade automatiska informationsutbytet måste hanteras på EU-nivå för att på ett effektivt sätt kunna samordnas med redan beslutade åtgärder för ett automatiskt informationsutbyte inom EU. Regeringen är positiv till att direktivet om administrativt samarbete justeras för att överensstämma med den globala standard som arbetar med att ta fram. I kommittémotion 2013/14:U11 m.fl. (S) yrkandena 7–11 begärs tillkännagivanden om inriktningen på arbetet mot internationell skattflykt. Sparandedirektivet bör omfatta samtliga medlemsstater och inte innehålla några undantagsklausuler för enskilda stater. Ett antagande av det ändrade sparandedirektivet är en viktig startpunkt för en utvidgning till relevanta tredjeländer. Det är viktigt att både informationsutbyte i skattefrågor och antibedrägeriavtal kommer till stånd med , , , och . Dessa stater bör sättas under ökad press. bör vidare gå i spetsen för ett fullständigt informationsutbyte i skattefrågor och transparens i fråga om vilka beskattningsbara tillgångar som finns och var de är placerade. Informationsutbytet ska ske spontant och inte enbart på anmodan. Det är viktigt att regeringen ser till att EU och går före i detta. Regeringen måste också inom EU och noga följa hur informationsutbytesavtalen fungerar i praktiken och verka för förbättringar av standardavtal. Det behövs också en mer multilateral ansats i skatteavtalsarbetet för att hjälpa utvecklingsländerna att genom ett spontant informationsutbyte få del av dolda tillgångar. bör vidare verka för att skatteredovisningen i alla stater och statsliknande jurisdiktioner öppnas upp genom ett världsomspännande krav på land-för-land-rapportering. innebär att företag tvingas redovisa per land som de är verksamma i för att det ska vara möjligt att se var vinsterna görs och vad multinationella bolag ska betala i skatt i ett land. presenterar företagen endast en sammanslagen global redovisning på koncernnivå. Men borde kunna gå längre och kräva att dessa uppgifter ska vara tillgängliga för allmänheten och inte enbart för medlemsländernas skattemyndigheter. Utskottet har senast behandlat frågor om internationell skatteflykt i betänkande 2013/14:SkU20 Skatteförfarande och folkbokföring. Det internationella samarbetet mot skatteflykt har fått förnyad kraft efter finanskrisen, och ambitionerna på detta område har kunnat höjas. Ett uttryck för detta är den allt bredare uppslutningen kring kravet på en fullständig öppenhet i samarbetet kring skattefrågor. EU:s finansministrar betonade i sitt bidrag till mötet mellan G20-ländernas finansministrar behovet av att skydda det finansiella systemet mot otillräckligt reglerade jurisdiktioner där det saknas öppenhet och samarbete samt efterlyste ett sanktionspaket. Vid i kom stats- och regeringscheferna överens om att ingripa mot icke samarbetsvilliga jurisdiktioner, t.ex. skatteparadis, och förklarade att de var beredda att tillgripa sanktioner för att skydda sina offentliga finanser och finanssystem samt att banksekretessens tidevarv var över. G20-länderna riktade en begäran till om en rapport om arbetet mot skatteflykt inför det planerade G20-mötet . I den rapport som lades fram redovisade sitt arbete och åtog sig att snabbt och i samråd med alla intressenter på området utarbeta en plan med konkreta åtgärder. presenterade sin handlingsplan (Action Plan on Base Erosion and Profit Shifting). Handlingsplanen innehåller 15 reformpunkter som olika arbetsgrupper inom arbetar med att ta fram förslag på, för att motverka erodering av skattebaser och vinstförflyttning. Tillsammans med dessa punkter presenterades en ambitiös tidsplan som ligger till grund för ett intensivt arbete inom . En amerikansk lagstiftning som benämns Foreign Account Tax Compliance Act (FATCA) har påverkat utvecklingen när det gäller informationsutbytet på skatteområdet. FATCA ålägger finansiella institut i hela världen att identifiera amerikanska kontoinnehavare och rapportera tillgångar och kapitalinkomster på sådana konton till den amerikanska skattemyndigheten. Med anledning av den omfattande kritik som riktades mot den amerikanska lagstiftningen upprättade , , , och (G5) tillsammans med en modell för bilaterala avtal med om genomförande av FATCA. Modellen går ut på att finansinstituten rapporterar informationen till sin inhemska skattemyndighet som sedan automatisk utbyter den med den amerikanska skattemyndigheten. meddelade G5 att de avser att sinsemellan utbyta information automatiskt, baserat på modellavtalet för FATCA, och bjöd in andra medlemsstater att delta, den s.k. G5-piloten. I samband med möte anslöt sig ytterligare tolv medlemsstater till samarbetet och bjöd in ytterligare medlemsstater samt länder utanför EU att delta. De anförde också att det bör arbetas fram en global standard för ett automatiskt informationsutbyte. Som framgår av regeringens redogörelse har flera försök gjorts i rådet att nå en politisk överenskommelse om de ändringar i sparandedirektivet som kommissionen föreslog 2008 (se faktapromemoria 2008/09:FPM71). Syftet har varit att täppa till vissa kryphål i det nuvarande sparandedirektivet. Ändringarna innebär bl.a. att även betalningar som går via vissa obeskattade juridiska konstruktioner, såväl inom som utanför EU, till fysiska personer inom EU ska omfattas av direktivet. Dessutom föreslås att tillämpningsområdet utökas till att bl.a. omfatta vissa livförsäkringar. Ändringarna syftar också till att höja kvaliteten på den information som utbyts så att den fysiska person som mottar en räntebetalning med större säkerhet kan identifieras. Vidare har gett kommissionen ett mandat att förhandla med , , , och så att även dessa länder ska tillämpa de föreslagna ändringarna av direktivet. Kommissionen har förhandlat med , , , och för att nå en snabb överenskommelse och lämnade en rapport till rådet om läget i förhandlingarna. Av rapporten framgår att länderna till en början ville hålla fast vid möjligheten att använda källbeskattning som ett alternativ till informationsutbyte. Kommissionen höll å sin sida fast vid att informationsutbyte ska användas och att detta även ska gälla vid genomförandet av det ändrade sparandedirektivet. Under förhandlingarnas gång stod det klart att alla fem länderna accepterar att den enda realistiska lösningen är att ett framtida samarbete baseras på den globala standard för informationsutbyte som håller på att ta fram. Man erkände att en användning av andra metoder under en övergångstid skulle ha fler nackdelar än fördelar eftersom utvecklingen mot en global standard framstår som oundviklig. De företag som berörs skulle inte heller välkomna en tillfällig lösning. Kommissionens rapport välkomnades av rådet vid mötet den 20–och rådet uppmanade kommissionen att snabbt slutföra förhandlingarna och ge en lägesrapport . Om förhandlingarna inte går framåt uppmanades kommissionen att undersöka vilka åtgärder som kan vidtas för att säkra att den nya globala standarden för informationsutbyte tillämpas. Med detta som bakgrund klargjorde rådet att förslaget om ändringar i sparandedirektivet kommer att antas vid mötet . Förslaget har härefter antagits. Inom EU gäller rådets direktiv /16/EU om administrativt samarbete i fråga om beskattning. Det innehåller långtgående skyldigheter för medlemsstaterna, framför allt när det gäller att utföra utredningar för att få fram upplysningar som en annan medlemsstat begär. En anmodad medlemsstat har inte rätt att vägra att lämna upplysningar enbart därför att den inte har något eget intresse av denna information. Den anmodade myndigheten kan inte heller vägra att lämna upplysningar enbart på grund av att dessa innehas av en bank eller ett annat finansinstitut, en förvaltare eller en person som agerar i egenskap av ombud eller förvaltare, eller på grund av att upplysningarna rör ägarintressen i en person. Bestämmelsernas utformning överensstämmer med den internationellt accepterade standarden för informationsutbyte på skatteområdet. Direktivet innehåller också obligatoriska bestämmelser om ett automatiskt informationsutbyte om styrelsearvoden, livförsäkringsprodukter som inte omfattas av andra unionsrättsakter om utbyte av upplysningar och andra liknande åtgärder, pensioner samt ägande av och inkomster från fast egendom.