bet · H101FiU34 · 2014-06-04 00:00:00 — betänkande 2013/14:FiU34 Utvecklingen inom den kommunala sektorn 2013 I betänkandet behandlar finansutskottet skrivelse 2013/14:102 Utvecklingen inom den kommunala sektorn. Skrivelsen utgör regeringens årliga redovisning av ekonomin och verksamheterna i kommuner och landsting. Redovisningen avser i huvudsak förhållandena . Utskottet anser att skrivelsen utgör ett viktigt underlag för i arbetet med att följa upp verksamheterna inom den kommunala sektorn och att den utgör ett bra komplement till regeringens budgetproposition. Vidare anser utskottet att det är viktigt att se hur såväl generella som specialdestinerade bidrag används och om de får avsedd effekt. Utskottet välkomnar därför den något utökade resultatredovisningen av specialdestinerade statsbidrag. Utskottet anser dock att den kan vidareutvecklas så att fler bidrag utvärderas och redovisas i skrivelsen. Utskottet konstaterar att resultaten för kommunsektorn som helhet har varit goda , trots en ovanligt djup och långvarig lågkonjunktur. Enligt utskottet tyder det på att kommunerna och landstingen har haft goda möjligheter att bedriva en effektiv verksamhet med hög kvalitet. Utskottet noterar också att både antalet arbetade timmar och antalet sysselsatta inom kommunsektorn 2013 är tillbaka på ungefär samma nivåer som innan finanskrisen inleddes . Detta skapar förutsättningar för ett ökat kommunalt skatteunderlag, vilket ytterligare kan förstärka sektorns ekonomi och därmed ge förbättrade förutsättningar att upprätthålla välfärden. Utskottet anser att det ekonomiska läget i kommunsektorn är gott och att den förda politiken har skapat förutsättningar för kommunsektorn att bedriva en effektiv verksamhet med hög kvalitet. Utskottet föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna. En motion som har väckts med anledning av skrivelsen avstyrks. I betänkandet finns en reservation (S) och två särskilda yttranden (MP och V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut ............................................................... Redogörelse för ärendet .................................................................................. Ärendet och dess beredning.......................................................................... Skrivelsens huvudsakliga innehåll................................................................ Utvecklingen inom den kommunala sektorn ................................................ Det ekonomiska läget i den kommunala sektorn ........................................ Det ekonomiska ...............läget i den kommunala sektorn, punkt 2 (S) Utvecklingen inom den kommunala sektorn (MP) Utvecklingen inom den kommunala sektorn (V) Förteckning ............................................................över behandlade förslag Tabell 1 Resultat före extraordinära poster för kommunsektorn 2009–2013, Tabell 2 Statsbidrag till kommunsektorn samt förändring, miljarder ...........................................................................kronor Utskottets förslag till riksdagsbeslut 1.Utvecklingen inom den kommunala sektorn lägger skrivelse 2013/14:102 till handlingarna. 2.Det ekonomiska läget i den kommunala sektorn 2013/14:Fi9 av m.fl. (S). Reservation (S) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (M), (S), (FP), (S), Per Åsling (C), (M), Per (MP), An- ders Sellström (KD), (SD), (V) och Ar- dalan Shekarabi (S). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet regeringens årliga skrivelse Utvecklingen inom den kommunala sektorn (2013/14:102). En motion har väckts med anledning av skrivelsen. I skrivelsen lämnar regeringen en översiktlig redovisning av hur ekonomin och verksamheten i kommunerna och landstingen har utvecklats . Redovisningen av den kommunala ekonomin innefattar i huvudsak resultatutvecklingen för kommuner och landsting, sysselsättningsutveckling samt utveckling av statliga bidrag till kommunsektorn. Redovisningen av utvecklingen i den kommunala verksamheten omfattar i första hand de obligatoriska verksamheterna inom skola, vård och omsorg. Redovisningen syftar till att beskriva hur dessa verksamheter har utvecklats i förhållande till de nationella mål som och regeringen har utformat. Utvecklingen inom den kommunala sektorn Utskottets förslag i korthet lägger skrivelse 2013/14:102 Utvecklingen inom den kommunala sektorn till handlingarna. Utskottet anser att skrivelsen utgör ett viktigt underlag för i arbetet med att följa upp verksamheterna inom den kommunala sektorn. Utskottet välkomnar därför regeringens något utökade resultatredovisning av specialdestinerade statsbidrag. Utskottet anser dock att den kan vidareutvecklas så att fler bidrag utvärderas och redovisas i skrivelsen. Skrivelsen utgör regeringens årliga redovisning av hur ekonomin och verksamheterna inom kommuner och landsting har utvecklats . I skrivelsen redovisas resultatutvecklingen för kommuner och landsting, sysselsättningsutvecklingen, utvecklingen av statliga bidrag till kommunsektorn samt utvecklingen inom de obligatoriska verksamheterna vård, skola och omsorg. Syftet med skrivelsen är att beskriva hur dessa verksamheter utvecklas i förhållande till de nationella mål som och regeringen har formulerat. Mål för den kommunala ekonomin Det övergripande målet för den kommunala ekonomin anges i kommunallagen (1991:900). Enligt lagen ska kommuner och landsting ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet och i sådan verksamhet som bedrivs genom andra juridiska personer. Det innebär att varje kommun och landsting har ett ansvar för att ha en långsiktigt hållbar ekonomi. För verksamheten ska mål och riktlinjer av betydelse för god ekonomisk hushållning anges. För ekonomin ska finansiella mål av betydelse för ekonomin anges. Ett vanligt förekommande finansiellt mål är att årets resultat ska uppgå till av skatteintäkterna och de generella statsbidragen. , då finansiella mål infördes, har kommunsektorn redovisat en andel som i genomsnitt uppgått till . Skillnaderna har dock varit stora mellan enskilda kommuner och landsting och mellan olika år. uppgick resultatets andel av skatteintäkter och generella statsbidrag för kommunsektorn som helhet till . Kommunernas andel uppgick i genomsnitt till och landstingens andel till i genomsnitt –0,. Av kommunallagen (1991:900) framgår vidare att budgeten ska upprättas så att intäkterna överstiger kostnaderna såvida det inte finns synnerliga skäl Om ett negativt resultat uppstår ska detta återställas . Sammantaget redovisade kommunerna och landstingen ett preliminärt resultat 2013 som var förenligt med kommunallagens balanskrav. dock mellan enskilda kommuner och landsting. () att de hade använt möjligheten att åberopa synnerliga skäl för att inte behöva återställa hela eller delar av ett negativt resultat. får kommuner och landsting bygga upp resultatutjäm- ningsreserver inom ramen för det egna kapitalet. verna gör det möjligt att sätta av en del av överskottet i goda tider för att kunna använda medlen för att täcka underskott som uppstår till följd av en lågkon- Enligt preliminära bokslut har 52 kommuner och 4 landsting använt möjligheten att retroaktivt reservera delar av 2010–positiva Totalt har de tillsammans reserverat , varav kom- munerna svarar för och landstingen för 0,8 miljarder kro- Redovisning av den ekonomiska utvecklingen Enligt preliminära uppgifter redovisade kommunsektorn ett resultat före ex- traordinära poster på 2013, jfr tabell 1 nedan. tatet svarade kommunerna för och landstingen för –1,8 Tabell 1 Resultat före extraordinära poster för kommunsektorn 2009–2013, miljarder kronor Källa: /14:102 Utvecklingen inom den kommunala sektorn. Resultatet förklaras främst av tillfälliga intäkter i form av en återbetalning avseende som betalats in till Försäkring 2005 och 2006 samt av sänkt diskonteringsränta vid beräkning av pensionsskulden. Om dessa poster exkluderas uppgick resultatet till för kommunerna och för landstingen. Skatteintäkterna ökade med eller jämfört med . De generella statsbidragen ökade med nästan . Den kommunala fastighetsavgiften ökade med jämfört med . Den förhållandevis svaga ökningen förklaras av att den kommunala fastighetsavgiften för hyreshus sänktes 2013. Knappt hälften av kommunerna beräknas få minskade intäkter från fastighetsavgiften . För att neutralisera effekten av detta har det generella statsbidraget höjts med . Den sammanlagda kommunala skattesatsen, som utgörs av en skattesats för kommuner och en skattesats för landsting, ökade 2013 till 31,73 i medeltal för riket. Av landets 290 kommuner var det 24 stycken som höjde skatten 2013, vilket kan jämföras med 26 stycken 2012. I 8 kommuner sänktes skattesatsen. Andelen kommuner som redovisade nollresultat eller positiva resultat före extraordinära poster var (264 kommuner), vilket var sex färre än 2012. Motsvarande andel för landstingen var (4 landsting), vilket var en kraftig försämring jämfört med , då 17 landsting redovisade ett positivt resultat. Statsbidragen uppgick sammanlagt till ca 2013. Det generella statsbidraget uppgick till 2013, vilket var ca mer än 2012, och de specialdestinerade statsbidragen uppgick till , vilket var en ökning med ca jämfört med (se tabell 2). De generella statsbidragen motsvarade i genomsnitt och de specialdestinerade av kommunsektorns intäkter 2013. Tabell 2 Statsbidrag till kommunsektorn samt förändring, miljarder kronor Källa: /14:102 Utvecklingen inom den kommunala sektorn. Ökningen av de generella statsbidragen på beror enligt regeringen i huvudsak på ekonomiska regleringar i syfte att neutralisera effekterna av statliga beslut som påverkar det kommunala skatteunderlaget och därmed skatteintäkterna för landsting och kommuner. Ökningen av de specialdestinerade statsbidragen på finansierades i huvudsak från utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet samt utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning. Systemet med kommunalekonomisk utjämning finansieras i huvudsak med statliga medel. Ett mindre antal kommuner och landsting betalar till systemet. betalade åtta kommuner och ett landsting till systemet. Till kommunerna utbetalades sammantaget i utjämningsbidrag . I kronor per invånare var glesbygdskommuner den kommungrupp som mottog det högsta bidraget. Lägst bidrag mätt i kronor per invånare betalades till förortskommuner till storstäderna. Inkomstutjämningsbidraget uppgick netto till totalt ca 2013. Det högsta bidraget gick till glesbygdskommuner medan det lägsta bidraget gick till förortskommuner till storstäder. Även i kostnadsutjämningen, som är ett nollsummespel för kommunsektorn, betalades högst bidrag till glesbygdskommunerna. I det kommunalekonomiska utjämningssystemet för landstingen utbetala- des sammantaget netto 2013. var det enda landsting som fick betala en avgift i inkomstutjämningen motsva- rande per invånare. Det högsta bidraget i kronor per invånare ut- Kommunsektorns kostnader uppgick enligt preliminära uppgifter till 836 miljarder kronor 2013, vilket var en ökning med eller I kommunerna ökade kostnaderna med och i landstingen ökade kostnaderna . oden –ökade kostnaderna i kommunerna med i genomsnitt 3,3 pro- cent och i landstingen . munsektorn påverkas bl.a. av löneutveckling, prisutveckling och demo- grafiska förändringar där löneutvecklingen har störst påverkan på kostnadsut- vecklingen eftersom personalkostnaderna utgör omkring hälften av de sam- –2013 var den ge- nomsnittliga löneökningstakten , vilket kan jämföras med löneutvecklingen i ekonomin som helhet som var . uppgick antalet sysselsatta i kommuner och landsting, dvs. kommuner och landsting som arbetsgivare, till 1 076 000, vilket var 13 000 (1,) fler än 2012. Kommunerna hade 815 000 sysselsatta 2013, vilket var en ökning med 9 000 jämfört med . I landstingen ökade antalet sys- selsatta med 3 000 och uppgick till totalt 261 000. var det ca 143 000 sysselsatta i den kommunalt finansierade sysselsättningen i näringslivet, vilket var fler än fler än 2009. och antalet arbetade timmar var 2013 tillbaka på ungefär samma nivåer som innan finanskrisen inleddes . Enligt medlingsinstitutet ökade medellönen för anställda både i kommunerna och i landstingen . med minskade löneskillnader mellan män och kvinnor ökade dock skillnaderna något för de anställda i kommunerna . justering för faktorer som skillnader i yrke, utbildning, ålder och arbetstid åter- stod 2012 en oförklarad skillnad mellan kvinnors och mäns löner om nästan i kommunerna och om i landstingen. Kommunernas och landstingens samlade kostnader för köp av verksamhet från alternativa utförare fortsätter att öka. uppgick köpen till 127 mil- Av detta svarade kommunerna för och landstingen för , vilket motsvarar en ökning respektive jämfört med . Kostnaderna för köp av verksamhet från alternativa utförare har ökat i snabbare takt än de totala kostnaderna för I kommunerna har andelen köp av verksamhet ökat från 14 pro- cent av kostnaderna av kostnaderna 2012. ökning för landstingen är från till . samhetsköpen bestod i sin helhet av köp från privata företag i såväl kommunerna som landstingen. gick till köp av verksamhet från privata företag. Därutöver köpte kommuner och landsting verksamhet av varandra. Redovisning av de kommunala verksamheterna Det övergripande målet för hälso- och sjukvården är enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, en god hälsa och vård på lika villkor för hela befolkningen. Det övergripande målet för tandvården är enligt tandvårdslagen (1985:125) en god tandhälsa och tandvård på lika villkor för hela befolkningen. har regeringen avsatt ett särskilt bidrag om för att förbättra tillgängligheten till hälso- och sjukvården, den s.k. kömiljarden. Resultatet visar att tillgängligheten har ökat, men att den varierar något mellan de olika landstingen. Samtliga landsting fick ta del av kömiljarden . Några landsting levde inte upp till alla krav för besök och behandling, medan andra klarade samtliga krav. Detta ledde till att ersättningen varierade mellan landstingen, från till per invånare. Enligt har kömiljarden varit ett viktigt instrument för att få landstingen att bli mer engagerade i tillgänglighetsfrågan. Åtgärder som har vidtagits har varit av mer långsiktig karaktär som t.ex. organisatoriska förändringar. har avsatts som ett riktat statsbidrag för att förbättra livssituationen för personer med psykisk ohälsa. träffade regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) en överenskommelse där staten avsatte medel för utveckling inom området psykisk hälsa. De kommuner och landsting som uppnådde vissa grundkrav och prestationsmål fick dela på . Motsvarande överenskommelse ingicks 2013. Enligt bedömning av resultatet har strukturen för samverkan förbättrats i hela landet. Vid sidan av överenskommelsen med SKL har sammanlagt avsatts för att förbättra attityderna till personer med psykisk ohälsa. En mätning 2013 visade på att attityderna har förändrats i positiv riktning. För ett särskilt arbete med patientsäkerhet –2014 avsattes totalt . presterade landstingen resultat som genererade utbetalningar om , vilket var samtliga medel som avsatts för prestationsbaserade stimulansbidrag . För att förbättra vården och omsorgen för de mest sjuka äldre avsattes totalt åren 2010–2014. Bidraget har bl.a. medfört en bättre samordning och arbetet har bl.a. resulterat i minskad förskrivning av olämpliga läkemedel till äldre. När det gäller den specialiserade vården har väntetiderna fortsatt att minska. Enligt regeringen har väntetiderna minskat och allt färre har en väntetid . Tillgängligheten inom den specialiserade vården varierar dock mellan landstingen. varierade andelen patienter som väntat på ett specialistbesök mellan och mellan landstingen. Även tillgängligheten för barn och unga med psykisk ohälsa har ökat något. var det totalt 17 landsting som klarade kravet på ett besök , vilket kan jämföras med 16 landsting 2012. är det obligatorisk för landsting att erbjuda vårdvalssystem inom primärvården, och sådana system finns nu i hela landet. An- talet vårdcentraler har stadigt ökat och uppgick till 1 172 stycken. Det utökade antalet vårdcentraler bedöms ha haft en positiv effekt på patienternas valmöjligheter. Sedan vårdval infördes har antalet vårdcentraler ökat med . Andelen vårdcentraler som drivs av en privat utförare har också ökat. ökade antalet privata vårdcentraler från 288 till 487 stycken. samordnar SKL enkätundersökningar som genomförs på uppdrag av landstingen. fungerar som underlag för jämförelser, ledning och styrning samt som information till invånare och patienter. genomfördes en patientenkät för att mäta den patientupplevda kvaliteten inom primärvården. I enkäten svarade av de patienter som hade besökt primärvården att de blev bemötta med respekt och på ett hänsynsfullt sätt. Förtroendet för primärvården är stort och majoriteten av de svarande skulle rekommendera den aktuella mottagningen till andra. Resultatet låg på samma nivå som vid mätningen 2011. Landstingens nettokostnader för hälso- och sjukvård, exklusive tandvård, uppgick till 2012. Jämfört med 2011 var detta en ökning . Tandvårdens totala kostnader var ca , vilket motsvarade en ökning jämfört med . Enligt en enkät av och en utvärdering av anses befolkningens tandhälsa vara god. Kostnaderna för läkemedelsförmånerna minskade 2013 jämfört med och uppgick till . minskade kostnaderna för läkemedelsförmånerna jämfört med till 19,7 miljarder. En viktig förklaring till denna minskning är enligt regeringen de höjning av gränsen för högkostnadsskyddet för läkemedel som trädde i kraft . Enligt en rapport från framgår det att tillgången på barnmorskor, sjuksköterskor, läkare och specialistläkare i hälso- och sjukvården samt tandhygienister inom tandvården ökade . ökade tillgången på läkare, sjuksköterskor och barnmorskor , respektive . Tillgången på specialiserade sjuksköterskor minskade däremot . verksamhetsområden består av vård och omsorg av äldre, stöd och service till personer med funktionsnedsättning samt individ- och familjeomsorg. De övergripande målen för är enligt socialtjänstlagen (2011:453), förkortad SoL, att främja människors ekonomiska och sociala trygghet, jämlikhet i levnadsvillkor och aktiva deltagande i samhällslivet. I statens budget avsattes ca perioden –2014 för att förbättra vården av och omsorgen om de mest sjuka äldre. Enligt regeringen har dessa prestationsbaserade bidrag lett till förbättringar av kvaliteten inom äldrevården. Samverkan mellan kommuner och landsting när det gäller de mest sjuka har enligt regeringen också förbättras genom gemensamma handlingsplaner i samtliga län. nationella brukarundersökning visar vidare på att andelen personer som är nöjda med äldreomsorgen har ökat och att fler än föregående år svarade att de är mycket nöjda med de insatser som de får. avsattes totalt i statens budget för att underlätta införandet av valfrihetssystem. Ytterligare stimulansbidrag utbetalades på totalt 2011–2013. hade 181 av landets 290 kommuner infört eller beslutat att införa valfrihetssystem enligt lagen (2008:962) om valfrihetssystem, förkortad LOV. hade 42 kommuner beslutat att inte införa valfrihetssystem enligt LOV. Enligt regeringen tyder de undersökningar som gjorts på att brukarna är nöjda med och uppskattar möjligheten att kunna välja utförare av äldreomsorg. Det verkar inte finnas några större skillnader mellan de kommuner som tilllämpar LOV och de kommuner som inte gör det när det gäller kvalitet och effektivitet i äldreomsorgen. Däremot har kostnadsökningarna varit lägre i de kommuner som tillämpar LOV jämfört med ökningen i de kommuner som inte tillämpar LOV. –2014 pågår ett arbete med att stärka både den grundläggande och den specialiserade kompetensen för undersköterskor och vårdbiträden, det s.k. omvårdnadslyftet. Totalt omfattar det ca . Sedan programmet infördes har 10 000 personer påbörjat utbildningsinsatser. var 219 600 personer i åldern beviljade hemtjänst, vilket är en minskning med 1 000 personer jämfört med . För särskilt boende var motsvarande antal 90 500 personer, vilket är en minskning med 1 700 personer jämfört med . Antal personer i korttidsboende var oförändrat och uppgick till 7 800 personer. Insatserna utfördes till allra största delen i regi. Insatser för personer med funktionsnedsättning hade ca 64 200 personer en eller flera insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS, vilket är en ökning . Sammantaget var den vanligaste insatsen daglig verksamhet. Regeringen pekar på att öppna jämförelser visar att av kommunerna har haft en eller flera personer som gått vidare från daglig verksamhet till någon form av arbete eller praktik. öppna jämförelser visar vidare på att det är vanligt med delaktighet och inflytande när genomförandeplaner tas fram och upprättas. Vi- dare ökade antalet kommuner med rutiner för att erbjuda individuella planer enligt LSS från . Däremot visar öppna jämförelser att det var få kommuner som följde upp beslut om bostad med särskild service och daglig verksamhet (). Uppföljning av beslut bedöms som viktigt för att säkerställa att den enskilde får sina behov tillgodosedda och att personen genom insatserna tillförsäkras goda levnadsvillkor. De totala kostnaderna för individ- och familjeomsorg uppgick till 2012, vilket motsvarade av totala kostnader. Av de totala kostnaderna på avsåg insatser till barn och unga, ekonomiskt bistånd (inklusive administration), insatser till vuxna missbrukare och resterande övrig vuxenvård samt kostnader för familjerätt och familjerådgivning. uppgick utbetalningarna av ekonomiskt bistånd till . På grund av regeländringar och ändringar i statistikinsamlingen är inte utvecklingen mellan åren längre jämförbar. Introduktionsersättning till flyktingar och andra skyddsbehövande, som ingick i statistiken, har avskaffats och håller på att fasas ut. fick ca 400 000 personer ekonomiskt bistånd , vilket motsvarade av befolkningen. Det är ca 300 000 färre biståndsmottagare jämfört med . Den genomsnittliga biståndstiden har successivt ökat och uppgick 2012, att jämföra med 1990. Vidare har det långvariga biståndsmottagandet fortsatt att öka (ekonomiskt bistånd på ett kalenderår). ökade antalet långvariga biståndsmottagare från 139 100 till 158 700 personer, dvs. Av personer i åldern 18–var det ca 69 000 personer som fick ekonomiskt bistånd , vilket motsvarade av befolkningen i denna åldersgrupp. Antalet barn som levde i hushåll med ekonomiskt bistånd uppgick till 132 000, vilket motsvarade av alla barn i befolkningen. An- talet barn i hushåll med långvarigt bistånd ökade något –2012. Un- der 2012 fanns det ca 53 000 barn i dessa hushåll, vilket motsvarade av alla barn. Den vanligaste hushållstypen med ekonomiskt bistånd är ensamstående kvinnor med barn. Uppgifter från visar på att det mest förekommande försörjningshindret var relaterat till arbetslöshet. hade av biståndsmottagarna arbetslöshet som huvudsakligt skäl till sitt försörjningshinder. Av dessa saknade arbetslöshetsersättning. Arbetshinder på grund av sociala skäl var det näst vanligaste försörjningshindret. mest förekommande försörjningshindret var sjukskrivning med läkarintyg, där majoriteten saknade sjukpenning. Vuxna personer med missbruks- och beroendeproblem Kostnaderna för kommunernas insatser till personer med missbruks- och beroendeproblem uppgick till 2012. Den långsiktiga trenden uppges vara att heldygnsvården på institutioner minskar . Antalet personer som beviljats insatser som strukturerad dagvård, personligt stöd eller kontaktpersoner uppges vara relativt . Enligt regeringen visar uppgifter från på en god tillgänglighet till vård och behandling för personer med missbruks- och beroendeproblem. Däremot pekar regeringen på ett fortsatt behov av att fler kommuner än kartlägger klienternas behov. Sammantaget uppgick kostnaderna för till 2012, vilket var en ökning med jämfört med . Vård och omsorg om äldre svarade för den största utgiftsandelen av de totala kostnaderna och uppgick till .