bet · H101UbU20 · 2014-05-12 00:00:00 — 2013/14:UbU20 Gymnasieingenjörsutbildning – ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan Gymnasieingenjörsutbildning – ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan behandlar i detta betänkande proposition 2013/14:188 Gymnasieingenjörsutbildning för konkurrenskraft och tillväxt samt en motion som väckts med anledning av propositionen. I propositionen föreslår regeringen att det i skollagen (2010:800) införs bestämmelser om vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan. Regeringen föreslår att det fjärde tekniska året organiseras som en fristående utbildning som bygger på gymnasieskolans teknikprogram. Utbildningen ska leda till en gymnasieingenjörsexamen. Alla behöriga elever, oavsett bostadsort, ska ha lika tillgång till utbildningen genom att utbildningen är riksrekryterande. Behörig att tas emot till utbildningen är den som har gymnasieexamen från teknikprogrammet eller likvärdiga kunskaper och som påbörjar utbildningen terminen efter det att han eller hon har avslutat teknikprogrammet eller motsvarande utbildning eller senast det kalenderår som han eller hon fyller . Det fjärde tekniska året föreslås omfatta 900 gymnasiepoäng och indelas i nationella profiler. Profilerna bör vara inriktade mot olika teknikområden. Kommunala skolhuvudmän och huvudmän för fristående gymnasieskolor som anordnar teknikprogrammet får anordna utbildningen. Utbildningen bör enligt regeringens bedömning finansieras genom specialdestinerade statsbidrag som ska ge full kostnadstäckning. tillstyrker regeringens lagförslag med den ändringen att tidpunkten för ikraftträdandet bestäms till . Bestämmelserna ska tillämpas på utbildning som påbörjas efter . Utskottet har under ärendets beredning dessutom uppmärksammat att bör göra en mindre justering av teknisk art i regeringens lagförslag. Utskottet avstyrker motionsyrkandena. I betänkandet finns en reservation (MP). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Gymnasieingenjörsutbildning – Ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan antar regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) med de ändringarna dels att tidpunkten för ikraftträdandet bestäms till , dels att ordet "innehåller" i 1 kap. 12 § byts ut mot uttrycket "är uppdelad i". Därmed bifaller delvis proposition 2013/14:188. Vidareutbildningens placering i utbildningssystemet m.m. 2013/14:Ub8 av (MP) yrkandena 1 och 2. Reservation (MP) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (S), (FP), (S), i (C), (S), (FP), (MP), (KD), (SD), (V), (M), (S) och (M). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet proposition 2013/14:188 Gymnasieingenjörsutbildning för konkurrenskraft och tillväxt samt en motion som väckts med anledning av propositionen. Utskottet har under ärendets beredning uppmärksammat att ikraftträdandet i regeringens lagförslag behöver senareläggas och att behöver göra en mindre justering av teknisk art i regeringens lagförslag. Den justering som utskottet föreslår innebär inte någon förändring i sak i förhållande till regeringens förslag. Utskottet föreslår också ett senarelagt ikraftträdande. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2 och en redovisning av motionen i bilaga 1. kom den svenska tekniska utbildningen att bli föremål för analys och debatt. Internationella jämförelser av teknisk utbildning visade att många länder, utöver en lång civilingenjörsutbildning, hade en mellaningenjörsutbildning inom högskolan som byggde på ett treårigt allmänt gymnasium. Från många håll inom näringslivet kom propåer om att den svenska tekniska utbildningen på mellannivå behövde förstärkas. I propositionen om ingenjörsutbildning (prop. 1988/89:90) föreslogs att en ny tvåårig ingenjörsutbildning inom högskolan skulle ersätta den dåvarande fjärde årskursen på gymnasieskolans fyraåriga tekniska linje. beslutade i enlighet med förslaget (bet. 1988/89:UbU30, rskr. 1988/89:280). Gymnasieskolan reformerades , varvid bl.a. program ersatte linjer. I samband med det upphörde den tekniska utbildningen som egen studieväg, och i stället inrättades en teknisk gren inom det naturvetenskapliga programmet. Detta visade sig vara negativt för elevrekryteringen till den tekniska gymnasieutbildningen, och infördes ett tekniskt program i gymnasieskolan. –2007 kom intresset för ingenjörsutbildningarna inom högskolan att reduceras kraftigt. Civilingenjörsutbildningen hade drygt 12 000 förstahandssökande varefter antalet minskade till knappt 8 000 sökande 2007. För högskoleingenjörsutbildningen sjönk antalet förstahandssökande från ca 9 000 till drygt 3 000 . Genom olika insatser för att öka intresset för naturvetenskap och teknik har dock antalet sökande ökat . pekar i sitt betänkande – en reformerad gymnasieskola (SOU 2008:27) på behovet av ett fjärde tekniskt år som främst ska förbereda för direkt inträde på arbetsmarknaden, t.ex. som arbetsledare inom såväl industriell som annan teknisk produktion. Utredningen bedömer att det finns ett behov av en teknisk kompetensnivå mellan operatörsnivån (gymnasieutbildade) och ingenjörsnivån (högskoleutbildade), dvs. att det finns ett behov av gymnasieingenjörer. I Trender och prognoser 2011, publicerad , anges att tillgången på gymnasie- och högskoleingenjörer väntas minska kraftigt till 2030 på grund av pensionsavgångar. väntas efterfrågan på gymnasie- och högskoleingenjörer överstiga tillgången med ca 50 000 personer. I rapporten finns jobben? Bedömning och en långsiktig utblick (Ura 2012:1) beskriver Arbetsförmedlingen främst arbetsmarknaden , men verket kommenterar även arbetsmarknaden på lite . Inom teknikområdet beskrivs en fortsatt brist på arbetskraft. I rapporten anges att rekryteringsproblemen ökar . Som orsak anges att det trots ett ökat antal teknikutbildningar utbildas för få för att svara mot efterfrågan. Mot bakgrund av bedömning tillsattes en arbetsgrupp inom . Arbetsgruppen utarbetade en departementspromemoria (U2010/1388/G) med förslag om en försöksverksamhet. Den nu pågående försöksverksamheten bedrivs enligt förordningen (2010:2040) om försöksverksamhet med ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan (försöksförordningen). Förordningen gäller för utbildning som påbörjas –. Mot bakgrund av erfarenheterna från försöksverksamheten gav utbildningsministern två utredare i uppdrag att biträda med att utreda förutsättningarna för och utarbeta förslag till utformning och reglering av en fyraårig teknisk utbildning inom gymnasieskolan. Utredarna överlämnade promemorian Gymnasieingenjörsutbildning – Vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan (Ds 2013:53). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslaget. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Nuvarande reglering av teknikprogrammet Det högskoleförberedande teknikprogrammet fick sin nuvarande utformning (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8). Programmet vänder sig till elever som vill arbeta med problemlösning och teknikutveckling. Utbildningen ska utveckla elevernas kunskaper om och färdigheter i teknik och teknisk utveckling. Den ska också belysa teknikens roll i samspelet mellan människa och natur med hänsyn till hållbar utveckling. Vidare ska utbildningen utveckla elevernas kunskaper om fysik, kemi och matematik med fokus på tekniska processer. Examensmålen utgår från det internationellt använda CDIO-konceptet (Conceive – Design – Implement – Operate) för att framhålla ett ingenjörsmässigt förhållningssätt i programmet. Detta koncept utgår från en önskan om att förnya ingenjörsutbildningar enligt ett antal principer för hur utbildningarna ska planeras, genomföras och utvärderas. Efter examen från programmet ska eleverna ha kunskaper för högskolestudier inom främst teknik- och naturvetenskap men även inom andra områden. Den som tar examen från ett högskoleförberedande program får alltid grundläggande högskolebehörighet. För många högskoleutbildningar krävs det dock även särskild behörighet. För att få sådan krävs att eleven väljer att läsa vissa kurser inom programfördjupningen eller det individuella valet, om de inte redan ingår som en obligatorisk del i programmet. Teknikprogrammet har fem inriktningar som var och en omfattar 300 gymnasiepoäng. Inriktningarna är design och produktutveckling, informations- och medieteknik, produktionsteknik, samhällsbyggande och miljö samt teknikvetenskap. Eleven ska därutöver genomföra ett gymnasiearbete omfattande 100 gymnasiepoäng samt läsa individuellt valda kurser omfattande totalt 200 gymnasiepoäng. I propositionen lämnas förslag till ändringar i skollagen (2010:800) som innebär att det införs bestämmelser om vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan. Regeringen föreslår att det fjärde tekniska året organiseras som en fristående utbildning som bygger på gymnasieskolans teknikprogram. Utbildningen ska leda till en gymnasieingenjörsexamen. Alla behöriga elever, oavsett bostadsort, ska ha lika tillgång till utbildningen genom att utbildningen är riksrekryterande. Behörig att tas emot till utbildningen är den som har gymnasieexamen från teknikprogrammet eller likvärdiga kunskaper och som påbörjar utbildningen terminen efter det att han eller hon har avslutat teknikprogrammet eller motsvarande utbildning eller senast det kalenderår som han eller hon fyller . Det fjärde tekniska året föreslås omfatta 900 gymnasiepoäng och indelas i nationella profiler. Profilerna bör vara inriktade mot olika teknikområden. Kommunala skolhuvudmän och huvudmän för fristående gymnasieskolor som anordnar teknikprogrammet får anordna utbildningen. Utbildningen bör finansieras genom specialdestinerade statsbidrag som ska ge full kostnadstäckning. Ändringarna föreslås träda i kraft och tillämpas på utbildning som påbörjas efter . Betänkandet är disponerat så att utskottet inleder med att behandla regeringens lagförslag. Därefter behandlas en motion som innehåller förslag på tillkännagivanden till regeringen i frågor som anknyter till lagförslaget. Gymnasieingenjörsutbildning – Ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) med de ändringarna att ikraftträdandet ändras till och att ordet innehåller i 1 kap. 12 § byts ut mot uttrycket är uppdelad i. Ett fjärde tekniskt år som bygger på teknikprogrammet införs permanent Propositionen innehåller förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) som bl.a. innebär att vidareutbildning i form av ett fristående fjärde tekniskt år i gymnasieskolan ska införas permanent. Vidareutbildningen ska bygga på teknikprogrammet och syfta till en gymnasieingenjörsexamen. Utbildningen ska utgöra grund för yrkesverksamhet som gymnasieingenjör. Regeringen framhåller att den svenska teknikindustrin har stora behov av utbildad och kompetent arbetskraft. ställningstagande om ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan togs enligt regeringen emot positivt såväl av branschorganisationerna, som såg ett stort behov av arbetskraft med den utbildningsbakgrunden, som av det dåvarande och ett flertal lärosäten, som såg ett behov av att få fler ungdomar intresserade av tekniska utbildningar. Av de utvärderingar som gjort av den pågående försöksverksamheten framgår att verksamheten fallit väl ut när det gäller intresset från skolor och företag, genomströmning och elevernas etablering på arbetsmarknaden. Samtliga kvinnor och av männen som har deltagit i försöksverksamheten har avlagt gymnasieingenjörsexamen. Regeringen framhåller också att förslaget att införa ett permanent fjärde tekniskt år i gymnasieskolan stöds av en bred majoritet av de remissinstanser som har besvarat remissen. Regeringen anser sammantaget att de positiva erfarenheterna från försöksverksamheten och det starka stödet för promemorians förslag talar för att ett permanent fjärde tekniskt år i gymnasieskolan bör införas. Regeringen framhåller att den har övervägt två alternativa modeller för att anordna utbildningen. Den ena modellen, ett fyraårigt tekniskt program, är den modell som tidigare fanns i gymnasieskolan. Den andra modellen, ett fristående fjärde tekniskt år, är den modell enligt vilken nuvarande försöksverksamhet är uppbyggd. Vid en jämförelse mellan de två modellerna anser regeringen att alternativet där teknikprogrammet utökas med ett fjärde år inte på samma sätt som ett fristående fjärde år ger alla elever en reell likvärdig tillgång till utbildningen. Regeringen framhåller att för att ha samma möjlighet att tas emot till ett utökat teknikprogram skulle eleverna behöva söka utbildningen redan det första läsåret, vilket för många elever skulle innebära att de måste flytta hemifrån redan . En sådan ordning skulle enligt regeringen sannolikt minska utbildningens attraktionskraft. Om alla elever med avslutat teknikprogram eller med likvärdiga kunskaper genom riksrekrytering får söka vidareutbildningen i form av ett fristående tekniskt år som förstahandssökande minskas enligt regeringen eventuella nackdelar med att bo på en ort som inte erbjuder vidareutbildningen. Mot bakgrund av bl.a. detta anser regeringen att utbildningen bör organiseras som ett fristående fjärde tekniskt år, vilket också ligger i linje med vad remissinstanserna har framfört. Regeringen föreslår därför att den permanenta utbildningen införs som en vidareutbildning i form av ett fristående fjärde tekniskt år som bygger på teknikprogrammet. I propositionen framhåller regeringen att det finns många nu yrkesverksamma som gick den tidigare fyraåriga tekniska linjen när den gavs och att gymnasieingenjör på samma sätt som högskole- och civilingenjör är ett väl inarbetat och känt begrepp. Den nya vidareutbildningen är enligt regeringen bl.a. på grund av teknikutvecklingen inte helt identisk med den utbildning som gavs på den tidigare fyraåriga tekniska linjen, men regeringens uppfattning är att den ändå väl svarar mot den kompetensnivå som den tidigare gymnasieingenjören hade. Eftersom gymnasieingenjörsexamen står för en erkänd och utvecklingsbar kompetens kommer arbetsgivarna enligt regeringen att ha en tydlig bild av de nyexaminerade gymnasieingenjörernas kompetens. Eftersom vidareutbildningen är tänkt att placeras inom gymnasieskolan är vidare benämningen gymnasieingenjör enligt regeringen logisk och tydlig. Av dessa skäl anser regeringen att den föreslagna vidareutbildningen ska syfta till en gymnasieingenjörsexamen. Det är även lämpligt att i lagen tydliggöra att vidareutbildningen i form av ett fjärde tekniskt år ska utgöra grund för yrkesverksamhet som gymnasieingenjör. Vidareutbildningen föreslås vara öppen endast för den som genomgått utbildning på teknikprogrammet eller har likvärdiga kunskaper och som påbörjar vidareutbildningen terminen efter det att han eller hon har avslutat utbildningen på teknikprogrammet eller motsvarande utbildning eller senast det kalenderår då han eller hon fyller . Regeringen framhåller att det är ett samhällsintresse att fler individer väljer tekniska utbildningar och att hänsyn bör tas till detta vid utformningen av regelverket för vidareutbildningen så att målgruppen inte blir för liten och utestänger individer som rimligen bör få gå utbildningen. Regeringen anför vidare att det är rimligt att unga vuxna som efter t.ex. i arbete eller arbetslöshet behöver stärka sin position på arbetsmarknaden med ytterligare utbildning kan erbjudas en praktiskt inriktad teknisk utbildning och att de därför bör ges tillgång till vidareutbildningen. Regeringen framhåller att en åldersgräns för behörighet till vidareutbildningen är rimlig. Regeringen anser dock att även vuxna som är kan behöva och efterfråga vidareutbildningen och att deras behov bör tillgodoses (se även s. 14–15). Utbildningens utformning och omfattning När det gäller det fjärde tekniska årets utformning och omfattning föreslår regeringen bl.a. att vidareutbildningen ska vara avsedd att genomgås på ett läsår. Utbildningen ska bedrivas som heltidsstudier och få utformas så att den inte i huvudsak är skolförlagd. Utbildningen ska vidare omfatta 900 gymnasiepoäng, varav 100 gymnasiepoäng ska avse ett examensarbete. Inom vidareutbildningen ska finnas särskilt profilerade utbildningsvägar (nationella profiler). Regeringen ska bemyndigas att meddela föreskrifter om vilka nationella profiler som ska finnas. Regeringen framhåller att gymnasieskolan i genomsnitt omfattar ca 833 gymnasiepoäng per läsår men att omfattningen i praktiken varierar mellan 800 och 900 gymnasiepoäng. Med den studievana som elever fått genom studier på teknikprogrammet är det enligt regeringen rimligt att omfattningen av vidareutbildningen ligger något över gymnasieskolans läsårsmedelvärde för att tiden ska användas effektivt. Eftersom vidareutbildningen är att betrakta som en yrkesutbildning är det enligt regeringen naturligt och viktigt att det inom vidareutbildningen förekommer arbetsplatsförlagt lärande (APL) på samma sätt som inom yrkesprogrammen inom gymnasieskolan. Utbildningen bör alltså liksom gymnasial lärlingsutbildning få utformas så att den inte är i huvudsak skolförlagd. Regeringen framhåller också att nationella mål och en enhetlig tidsram för att det blir tydligt vad arbetslivet kan förvänta sig av den som genomgått utbildningen och fått gymnasieingenjörsexamen. Vidare betonar regeringen att en examensuppgift är ett viktigt inslag för att närmare knyta utbildningen till den bransch som utbildningen syftar till. När det gäller nationella profiler framhåller regeringen att som förberedelse inför försöksverksamheten och i nära samverkan med olika branschföreträdare utarbetade ett förslag om det fjärde årets innehåll och utformning (U2010/5052/G). Av förslaget framgår att det finns behov av teknisk utbildning på nivån mellan gymnasieskola och högskola med innehåll inriktat mot olika teknikområden. Därför föreslogs att vidareutbildningen skulle innehålla olika profiler inriktade mot en nationell arbetsmarknad. Försöksverksamheten är uppbyggd i enlighet med förslaget, och regeringen anser att denna ordning har fungerat väl och också bör gälla i en permanent verksamhet. På motsvarande sätt som i fråga om inriktningar i gymnasieskolans nationella program bör regeringen enligt förslaget bemyndigas att meddela föreskrifter om vilka profiler som ska finnas. I propositionen föreslår regeringen att det för behörighet till vidareutbildningen ska krävas gymnasieexamen från teknikprogrammet eller likvärdiga kunskaper. Vidare föreslås bl.a. att behöriga sökande från hela landet ska tas emot till utbildningen (riksrekrytering). Regeringen framhåller att eftersom det fjärde tekniska året bygger vidare på teknikprogrammet bör en gymnasieexamen från programmet utgöra grund för behörighet. Regeringen anser vidare att det är viktigt att målgruppen med personer som kan vara behöriga till vidareutbildningen inte blir för snäv och utestänger sökande som har kunskaper som motsvarar de som ges på gymnasieskolans teknikprogram. Därför bör enligt regeringen en sökande vara behörig till vidareutbildningen om han eller hon har kunskaper som är likvärdiga med erforderliga kunskaper från teknikprogrammet. Förslaget om riksrekrytering möjliggör en ordning där alla elever som har en gymnasieexamen från teknikprogrammet eller likvärdiga kunskaper kan söka vidareutbildningen som förstahandssökande. På så vis kan enligt regeringen alla behöriga sökande ges samma möjlighet att mottas till utbildningen oavsett bostadsort. Tillgången till utbildningen blir således i detta avseende lika för alla som är behöriga. I propositionen föreslås att en huvudman som anordnar utbildning på teknikprogrammet ska få anordna vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år. Regeringen betonar att eftersom det inte finns någon regel som tvingar kommuner eller fristående skolhuvudmän att anordna ett visst nationellt program, är det enligt regeringens mening inte rimligt att de ska vara tvungna att anordna vidareutbildningen. Det bör således vara frivilligt att göra det. Syftet med vidareutbildningen är enligt regeringen att den ska ge en god yrkeskompetens och göra det möjligt för den studerande att ta en anställning eller starta företag inom området för den utgång som den studerande valt. Det är också viktigt att kompetensen hos dem som examineras från utbildningen motsvarar arbetsgivarnas krav på kompetens inom det område som utbildningen avser. Därför måste vidareutbildningen enligt regeringen hålla hög kvalitet genom god kompetens hos den undervisande personalen och en väl anpassad teknisk utrustning. Det är enligt regeringen också viktigt att det finns en tydlig koppling mellan det nationella teknikprogrammet och vidareutbildningen eftersom den senare bygger på teknikprogrammet. Förslaget om krav på att skolhuvudmannen anordnar teknikprogrammet för att denne ska få anordna vidareutbildningen säkerställer enligt regeringens mening att huvudmannen uppfyller minimikraven när det gäller personalens tekniska kompetens och den tekniska utrustningens nivå. Regeringen betonar även att utbildningen kommer att omfattas av Skolinspektionens tillsyn. Regeringen framhåller även att en organiserad och nära samverkan mellan huvudmän och avnämare är avgörande för att utveckla utbildningens kvalitet. Regeringen anser därför att det bör ställas krav på att en huvudman för vidareutbildning ska ha ett etablerat samarbete med det lokala eller regionala arbetslivet. Det bör även enligt regeringens bedömning finnas ett lokalt programråd för vidareutbildningen. Regeringen anger att den avser att reglera detta i förordning. Finansiering av det fjärde tekniska året i gymnasieskolan Regeringen bedömer att huvudmannen bör få ersättning för att bedriva vidareutbildningen i form av ett specialdestinerat statsbidrag och att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör pröva frågor om bidraget. Den normala finansieringsmodellen då staten förändrar skolhuvudmännens befintliga uppgifter eller ålägger dem nya uppgifter är enligt regeringen att det generella statsbidraget till kommunerna ökas eller minskas i enlighet med den s.k. kommunala finansieringsprincipen. Kommunala skolhuvudmän reglerar enligt regeringen kostnader sinsemellan genom samverkansavtal och interkommunal ersättning. Fristående skolor finansieras genom bidrag från elevernas hemkommuner. Ett alternativ till att kommunkollektivet får ersättning via det generella statsbidraget är att ersättningen lämnas direkt till huvudmannen i form av ett specialdestinerat statsbidrag, vilket är fallet i den nu pågående försöksverksamheten med ett fjärde tekniskt år. Eftersom utbildningen, i den form som föreslås, är ny är det enligt regeringen svårt att på förhand bedöma elevutvecklingen under uppbyggnaden av den permanenta verksamheten. Det är följaktligen svårt att veta vilken ersättning som skulle tillföras kommunkollektivet genom det generella statsbidraget. Regeringen framhåller också att om statens ersättning fördelas till alla kommuner riskerar kommuner som anordnar utbildningen att inte få full kostnadstäckning, vilket enligt regeringen tycks vara en viktig del av beslutsunderlaget för de huvudmän som kan tänka sig att anordna ett fjärde tekniskt år. Mot denna bakgrund anser regeringen att det fjärde tekniska året bör finansieras genom ett specialdestinerat statsbidrag när det permanentas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör enligt regeringens bedömning pröva frågor om bidraget. Regeringen anser vidare att det specialdestinerade statsbidraget bör avvecklas när vidareutbildningen har etablerats och antalet studerande och anordnare nått en önskad och stabil nivå och att kommunkollektivet i så fall bör få ta del av det statliga stödet via det generella statsbidraget. Regeringen betonar dock att någon tidpunkt för en sådan förändring inte är bestämd och att den kan bli aktuell att genomföra först när vidareutbildningen nått en sådan volym och stabilitet att den klarar en finansiering via det generella statsbidraget.