bet · H201FöU6 · 2014-12-15 00:00:00 — övervakning av det svenska sjöterritoriet där KBV i ökad grad skulle kunna stödja Försvarsmaktens med övervakning, framför allt genom identifiering av okända mål; 2. utveckling av gemensam planering för att tillförsäkra att övervakning sker i enlighet med rådande behov ; 3. utveckling av informationsutbyte, i synnerhet Försvarsmaktens tillgång till sjöinformation och sjölägesinformation; 4. utnyttjande av KBV:s plattformar för att stödja Försvarsmakten med sjörörlig logistik där Försvarsmakten i nu liggande planering dock inte har något behov av att nyttja KBV:s fartyg för sjörörlig logistik; 5. KBV:s behov av helikopter; 6. utökad sjölägesinformation från Försvarsmakten; 7. samverkan om dykeri och annan undervattensverksamhet. Arbetet föreslås fortsätta inom ramen för den handlingsplan generaldirektörerna vid KBV och Försvarsmakten beslutat om. redovisade KBV, Försvarsmakten, och samverkan på infrastrukturområdet (dnr Fö2014/1045/SSK) med förslag till hur samverkan kan utvecklas om infrastruktur såsom hamnar och utbildningsplattformar. Försvarsmakten, KBV och fick sedan, utifrån de förslag som myndigheterna lämnat i rapporten, uppdrag att gemensamt redovisa vilka åtgärder myndigheterna har vidtagit. Myndigheterna fick i uppdrag att gemensamt utreda och redovisa förutsättningarna för hur samverkan myndigheterna emellan kan utvecklas inom området rederi- och varvsverksamhet i syfte att nå ett effektivare resursutnyttjande för staten som helhet. Myndigheterna skulle även lämna förslag på möjliga sätt att samverka kring isbrytning i svenska farvatten. Uppdragen redovisades (dnr 14-02765). Ett resultat av regeringsuppdraget är, enligt KBV:s hemsida, att fartyg på prov kommer att ha beredskap att kunna ge stöd till ordinarie isbrytarflotta mellan och . KBV har endast skyldighet att verkställa isbrytning i vatten i söder om , i och vid men kan efter överenskommelse även utföra verksamhet i andra lämpliga områden utifrån aktuell issituation. Regeringen bedömer i budgetpropositionen att KBV har uppnått målen inom sjöövervakning och kontrollverksamheten. Den nationella samverkan utgår i allt väsentligt från verksamheterna inom övervakning och kontroll, brottsbekämpning samt räddningstjänst och sker både operativt, utifrån beredskap och på en strategisk nivå. Samverkan sker på såväl lokal och regional som nationell nivå. KBV:s samverkan med andra myndigheter ger ett antal andra myndigheter möjlighet att bedriva sin verksamhet till sjöss utan egna plattformar. KBV har i sitt regleringsbrev i uppdrag att redovisa en nationell strategi för sjöövervakning för civila behov. KBV ska, enligt förordningen (2007:853) med instruktion för , samordna civila behov av sjöövervakning och förmedla civil sjöinformation till berörda myndigheter. För att bistå KBV i detta arbete ska det, enligt instruktionen, vid myndigheten finnas ett samrådsorgan för civil sjöövervakning och sjöinformation. Det består av myndighetens chef eller den chefen utser, som ordförande, och högst tolv andra ledamöter. inom ramen för verksamheten i leda arbetet med att ta fram en nationell strategi för sjöövervakning för civila behov. drivas i samverkan med de myndigheter som ingår i och Utredningen samverkan (SOU 2012:48) har skapat en överblick över de statliga sjöverkande myndigheternas maritima verksamhet genom en kartläggning av ansvar, uppgifter, organisation, resurser, lokalisering och nu- Fokus har varit på den operativa verksamheten. läggningen har även hört en genomgång av relevant författningsreglering. är utredarens bedömning att svenska staten saknar en samlad strategisk över- blick över de sjöverkande myndigheternas maritima verksamhet. har under arbetets gång identifierat ett antal utvecklingsområden för samver- Syftet är att stärka och utveckla de sjöverkande myndigheternas samver- kan i syfte att sammantaget uppnå ökad effektivitet, flexibilitet och operativ effekt på det maritima området. De utvecklingsområden som redovisas i rap- porten är merutnyttjande av myndigheternas operativa resurser, infrastruktur, personalfrågor, sjöövervakning och sjöinformation samt investeringsplaner. För att få en mer strukturerad gemensam hantering av dessa frågor föreslås ett inrättande av ett särskilt råd för maritim samverkan, kallat MARSAM. föreslår utredaren att regeringen överväger att förändra huvudmanna- skapet för sjö- och flygräddningen, inklusive organisation och ansvar för rädd- som ansvarar för verksam- heten hanterar den väl, men utredaren anser att det finns långsiktiga synergi- effekter och effektivitetsvinster i att KBV får huvudmannaskap för sjö- och flygräddning och att Försvarsmakten återfår ansvaret för att tillhandahålla Det är vidare utredarens bedömning att sta- tens maritima verksamhet kan bedrivas mer effektivt om KBV och ma- rinen integreras till ett samlat Sjöförsvar inom ramen för en myndighet. tänkandet har remissbehandlats, och en remissammanställning finns tillgäng- lig hos Försvarsdepartementet (Fö2012/1345/SSP). Regeringen delar i proposition 2013/14:144 utredarens bedömning att sam- verkan kan och bör utvecklas men kan konstatera att två av de tre myndigheterna med störst maritim verksamhet, dvs. bedömer att nödvändiga forum redan finns. Regeringen konstaterar vidare att statliga myndigheter har möjlighet och skyldighet att samverka i syfte att uppnå effektiva lösningar för staten som helhet. krisberedskapsområdet genom samverkansdelen i ansvarsprincipen. som ska omfatta ett större antal deltagare med ett förhållandevis brett fält ris- kerar också att bli ineffektivt. Regeringen anser därför att det i första hand bör prövas om samverkan kan utvecklas, mot bakgrund av de förslag som utreda- ren lämnar, inom ramen för de möjligheter till myndighetssamverkan och fo- rum som redan finns. Vidare bedömer regeringen att större kraft kan uppnås i arbetet om det fokuseras mot specifika områden. Som ett första steg beslutade regeringen därför att ge Försvarsmakten, KBV, och i uppdrag, enligt ovan, att tillsammans lämna förslag om en fördjupad samverkan på infrastrukturområdet. föreslår vidare att regeringen överväger att komplettera de sjöverkande myndigheternas instruktioner med tydliggöranden av ett annat ekonomiskt mål än full kostnadstäckning – i första hand merkostnadstäckning – ska övervägas vid stöd till andra sjöverkande myndigheter, då stödet bidrar till samhällets förmåga att upprätthålla viktiga samhällsfunktioner. Såväl KBV som ser anledning att se över dagens system, men anser att undantag från principen om full kostnadstäckning inte är oproblematiska ur ett dimensioneringsperspektiv. Regeringen konstaterar i den nämnda propositionen att ett ömsesidigt uttag av avgift är en nödvändig del av offentlig resurssamordning för att uppnå ett effektivt användande av statliga resurser och en rättvisande redovisning av kostnader. Vid samverkan i krissituationer är det enligt regeringens mening av vikt att säkerställa att osäkerheter om prissättning inte i onödan hindrar samverkan. Regeringen konstaterar dock att det saknas en djupare genomgång av avgifternas inverkan på samverkan i krissituationer. Regeringen anser vidare att den potentiella problematiken som utredaren lyfter fram i fråga om avgiftsuttag gäller generellt och inte bara för sjöverkande myndigheter. Mot bakgrund av detta har regeringen uppdragit åt Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), i regleringsbrevet , att analysera och redovisa hur samarbete och stöd mellan statliga myndigheter vid allvarliga olyckor och kriser påverkats av de avgifter som tas ut. I analysen ingår att lämna förslag i syfte att främja samverkan och effektivt resursutnyttjande. Redovisningen ska lämnas till (Försvarsdepartementet) . (Försvarsdepartementet och ) anser sammanfattningsvis att ovan beskrivna regeringsbeslut, samt en planerad utredning om statlig räddningstjänst inklusive , omhändertar utredningens förslag. Vad avser fiskerikontroll har KBV, enligt budgetpropositionen , genomfört fiskerikontroll som omfattar övervakning och kontroll av fritids- och yrkesfisket, både till sjöss och från luften. Inför har KBV tillsammans med Havs- och vattenmyndigheten beslutat om en gemensam nationell tillsynsplan som övergripande styr kontrollverksamheten. Fiskerikontrollen har genomförts i enlighet med den gemensamma fiskeripolitiken inom EU. KBV deltog med operativa enheter i elva gemensamma kontrollprogram inom EU:s Joint Deployment Plans (JDP) i och Ös- tersjön. Arbetet med JDP bedrivs tillsammans med flera medlemsländer inom EU där inspektionsresurserna samordnas i syfte att uppnå en effektivare och mer likriktad fiskerikontroll. Enligt regleringsbrevet ska KBV även vidareutveckla verksamheten för att bekämpa brott inom myndighetens ansvarsområde. Fokus ska särskilt läggas på att utveckla underrättelse- och riskbaserade arbetsmetoder. KBV ska inom ramen för sitt uppdrag medverka i arbetet med att bekämpa den grova organiserade brottsligheten med maritim anknytning. polisen och ska förstärkas. Vidare ska KBV inom kontrollverksam- heten – genom utveckling av effektivare arbetsmetoder – förbättra urvalet av Kontrollverksamheten ska genomföras i nära samarbete med berörda myndigheter i syfte att bidra till att uppfylla målen inom de huvudan- svariga myndigheternas ansvarsområden, bl.a. fiskerikontrollen och varukon- trollen till sjöss. Regeringen anger vidare i budgetpropositionen att aktörer med ansvar inom krisberedskapsområdet bör bedriva sådan övningsverksamhet som är nödvändig för att upprätthålla förmågan att hantera olyckor och kriser. Detta ska ske i enlighet med ansvarsprincipen och inom ramen för befintliga Sektorsvisa övningar bör genomföras i syfte att vidmakthålla och stärka förmågan att hantera de händelser som påverkar samhällsviktiga verk- samheter och därigenom riskerar att skapa störningar i samhällets funktio- Regeringen betonar betydelsen av att brister i krishanteringen som upp- märksammas vid faktiska händelser eller övningar omhändertas och prövas i MSB har tidigare konstaterat att både täckningen av det svenska kommuni- kationssystemet för samverkan och ledning () och mobiltäckningen är fullgoda på , och parterna i Hjälmargruppen har enats om att den snabbaste positioneringen av nödställda och utalarmeringen av räddningsre- surser sker genom larmning via nummer 112. Ett flertal övningar har skett, den senaste som övade Rakelsystemet som verksam- heten utvärderas kontinuerligt. Regelbundna möten i gruppen samt en ny öv- ning är inplanerad . Enligt i län bedöms täck- ningen vad gäller larmanrop och kommunikation på fungera till- fredsställande liksom beredskapsorganisationen i övrigt. kort finns t.ex. framtaget för alla aktörer i Hjälmargruppen, vilket är till hjälp vid en räddningsinsats. Utskottet anser att de åtgärder som regeringen vidtagit, bl.a. efter Försvarsberedningens rapport, bidrar till utvecklingen av samverkan på sjö- och kustövervakningsområdet. Utskottet vill särskilt understryka vikten av de utredningar som skapat förutsättningar för en utveckling av samverkan mellan , men även med där initiativet att samverka kring isbrytning är lovvärt. KBV bereder även andra myndigheter möjlighet att bedriva sin verksamhet till sjöss utan egna plattformar varför utskottet välkomnar KBV:s uppdrag att inom ramen för verksamheten i leda arbetet med att ta fram en nationell strategi för sjöövervakning för civila behov. Ytterligare forum för samverkan bedöms inte behövas . Utskottet instämmer med regeringen att statliga myndigheter har möjlighet och skyldighet att samverka i syfte att uppnå effektiva lösningar för staten som Detta förtydligas på krisberedskapsområdet genom samverkansdelen i ansvarsprincipen. Vidare anser utskottet att civil och militär verksamhet bör hållas åtskilda inom detta område, särskilt som verksamheterna inte överlappar varandra i någon högre grad. Utredningen kring maritim samverkan har av regeringen omhändertagits på ett väl avvägt sätt. Vad gäller fiskerikontroll kan utskottet konstatera att KBV och Havs- och vattenmyndigheten tillsammans beslutat om en gemensam nationell tillsynsplan som övergripande styr kontrollverksamheten. Utskottet välkomnar även regelbundna övningar mellan aktörerna på sjö- och kustövervakningsområdet men anser att detta är en fråga som de berörda myndigheterna har att ta ställning till och i så fall se till att nödvändig utbildning och samordning kommer till stånd. Utskottet vill betona att ansvarsprincipen gäller. Utskottet ser avslutningsvis positivt på det lokala initiativ som den s.k. Hjälmargruppen tagit och att arbetet med att stärka beredskapen på sjön ständigt utvecklas. Med hänsyn också tagen till MSB:s och i bedömning att möjligheterna att kommunicera på är tillfredsställande menar utskottet att det inte finns skäl för att vidta ytterligare åtgärder vad gäller detta. Utskottet ser liksom inte några skäl att föreslå någon ändring av ansvarsfördelningen mellan statlig och för del. Eftersom regeringen och de relevanta myndigheterna bedriver ett kontinuerligt förbättringsarbete inom det behandlade området bedömer utskottet sammanfattningsvis att ytterligare åtgärder från sida inte är nödvändiga . Samtliga motionsyrkanden avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kärntekniska anläggningar. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbeten, inklusive en översyn av lagstiftning samt olika samverkansinitiativ, inte minst på det internationella området. Jämför reservationerna 12 (SD) och 13 (V). (FP) föreslår i motion 2014/15:659 att regeringen tillsätter en utredning som förutsättningslöst utreder hur säker vår kärnkraftspark är då i praktiken saknar möjligheter att täcka upp sitt energibehov utan antingen kärn- eller kolkraft, och den senare är skadlig för miljö och hälsa. Om inte risken för att händelseförloppet nu senast i eller det som hände i dåvarande 1986 är sannolik och heller inga andra risker före- ligger, vilket konstruktionen av våra reaktorer tyder på, är det därmed en över- flödig åtgärd att stänga ned våra reaktorer och försätta oss i en beroendeställ- Riskerna med kärnkraften behöver därför utredas förutsättningslöst, an- för motionären, förslagsvis genom en samverkan mellan Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) och (). I motion 2014/15:850 yrkande 1 av m.fl. (V) anförs att alla svenska reaktorer bör omfattas av kravet på oberoende härdkylning, dvs. kylsystem som fungerar även om elen skulle slås ut, vilket SSM har meddelat kommer att införas vid svenska reaktorer. sig dock att de äldre reaktorerna ska få dispens från detta krav och man då i stället ska sätta in ”kompensatoriska åtgärder”. Krav på oberoende härdkyl- ning bör även ställas på de äldsta och farligaste reaktorerna, menar motion- m.fl. (SD) framhåller i motion 2014/15:2961 yrkande 1 att skalskyddet mot fredstida och krigstida sabotage mot den storskaliga vatten- kraften och kärnkraften bör stärkas då denna är känslig för sabotage. gäller såväl i fredssom i krigstillstånd. De skyddade zonerna runt kraftverken bör därför göras större och bevakas bättre, mer pansarskydd sättas upp och Hemvärnet/Territorialarmén ges en mer aktiv roll i försvaret av verken, anser (M) anför i motion 2014/15:390 att de lokala säkerhets- nämnderna vid de kärntekniska anläggningarna fortsatt ska bestå av allmän- hetens ombud, dvs. De lokala säkerhetsnämnderna är sammansatta av lokala politiker från det geografiska område som utgör bered- skapszon vid respektive kärnteknisk anläggning. nerar personer och regeringen tillsätter nämnden. slutbetänkande föreslås att sammansättningen av de lokala säkerhetsnämn- derna ändras så att representanter för intresseorganisationer, t.ex. miljöorgani- sationer ska kunna nomineras till nämnderna. Detta skapar, enligt motionären, en uppenbar risk för att nämnderna kan utvecklas till plattformar för olika sak- politiska intresseorganisationer där frågan om ja eller nej till kärnkraft står i I stället förordas en ordning som innebär att allmänheten och lokala miljöorganisationer ska bjudas in till vissa öppna möten så att det finns möj- lighet att ställa frågor kring säkerhet och beredskap. dare att antalet ledamöter i nämnderna inte bör minska från nuvarande maxi- malt 13 till högst 9 ledamöter som utredningen föreslår, eftersom man bör be- akta att de geografiska förhållandena skiljer sig mellan de olika nämnderna. En del kommuner har flera grannkommuner som berörs liksom grannregioner. Denna breda förankring försvåras när antalet ledamöter minskas. damöter i nämnderna bör kunna vara olika till antalet beroende på dessa för- Lämpligen anges antalet ledamöter till lägst 9 och högst 13, anser Utskottet framhöll i betänkande 2013/14:FöU6 att man ser med stort allvar på de brister som uppdagats vid de svenska kärnkraftsanläggningarna . noterades att ett omfattande arbete pågår med att förbättra säkerheten vid kärnkraftverken. Utskottet konstaterade att SSM har upprättat en nationell handlingsplan för att ta till vara resultaten av den oberoende internationella granskning av säkerheten vid de svenska kärnkraftsanläggningarna som har genomförts på regeringens uppdrag, att anslagen till myndigheten har förstärkts för att möjliggöra bl.a. ökad tillsyn samt att regeringen har aviserat en uppföljande granskning . Vidare konstaterade utskottet att beredningen av en ny strålsäkerhetslagstiftning pågår, liksom ett omfattande myndighetsarbete med en ny författningssamling om kärntekniska anläggningar. Utskottet noterade också att en rad åtgärder vidtagits för att stärka det fysiska skyddet runt de kärntekniska anläggningarna och att regeringen har tillsatt utredningar för att arbeta vidare med de frågor som återstår när det gäller förmågan att skydda anläggningarna mot antagonistiska hot. Utskottet konstaterade vidare att regeringen har tagit initiativ för att stärka den svenska kärnenergiberedskapen och att arbete pågår på såväl nationell som regional nivå med att bl.a. utveckla förmågan till samordning och samverkan i händelse av en olycka. Kärnenergiberedskapen bevakas och utvecklas också löpande genom återkommande övningar på olika nivåer och i olika omfattning. Sammantaget fann utskottet att ett omfattande arbete pågår för att genomlysa och stärka säkerheten i och omkring de svenska kärnkraftverken och för att stärka beredskapen på olika nivåer i händelse av en olycka. Utskottet fann därmed inte anledning att ändra sitt tidigare ställningstagande utan avstyrkte de aktuella motionerna. Frågan om säkerhet vid kärnkraftverken behandlades också av utskottet , i betänkande 2012/13:FöU3. Utskottet framhöll då att man såg med stort allvar på de brister som uppenbarats vid kärnkraftsanläggningarna men fann sammanfattningsvis att ett omfattande arbete har lagts ned på att kartlägga frågan om säkerhetsarbetet vid kärnkraftverken och att förslag på förbättrad säkerhet har lagts fram som berör både den ansvariga myndigheten och ägare av kärntekniska anläggningar. Motionsyrkandet avstyrktes med hänvisning till att utskottet ville invänta resultaten av detta arbete. När det gäller säkerhetsskydd behandlades ämnet kort i betänkande 2013/14:FöU8 om regeringens proposition 2013/14:38 Dammsäkerhet. Ut- skottet ansåg att en samlad reglering i fråga om dammsäkerhet var angelägen och bedömde att den lagstiftning som regeringen föreslagit gav ökad tyngd åt dessa frågor och medförde en högre grad av dammsäkerhet. Utskottet tillstyrkte propositionen. Vidare noterade utskottet att säkerhetsskyddslagen var föremål för en översyn som innefattar en analys av vilka verksamheter som är i behov av säkerhetsskydd, och att den kontrollstation för dammsäkerhetslag- stiftningen som enligt regeringen bör genomföras 2018 även innefattar en ut- värdering av skyddslagens tillämpning på området. Frågan om lokala säkerhetsnämnder i kärnkraftskommunerna behandlades senast av utskottet i betänkande 2009/10:FöU4. Utgångspunkten var en mo- tion om att en översyn borde göras av de lokala säkerhetsnämnder som finns i Motionärerna framhöll att säkerhetsnämnder kan fylla en viktig funktion som en länk mellan kärnkraftverksindustrin och all- mänheten, men att det då bör finnas en tydligare grund för uppdraget, med krav på redovisning, och det bör bygga på närhetsprincipen och ha ett större inslag av frivillighet. Utskottet hade i kontakter med fått reda på att nämnderna fungerade i allt väsentligt som avsett, dvs. mellan tillståndshavare och allmänhet. Det hade dock rests frågor om den ekonomiska uppföljningen. har det formella re- visionsansvaret, men nämnderna omfattas inte av den årliga revisionen ef- tersom beloppen är så små. Departementet framhöll då att det i direktivet för utredningen om en översyn av lagstiftningen på kärnteknik- och strålskydds- området ingick att även ägna uppmärksamhet åt den offentliga insyn som re- gleras i bestämmelserna om lokala säkerhetsnämnder (dir. 2008:151). ningen slutredovisade sitt uppdrag . Utskottet fann inte anledning att ompröva tidigare ställningstagande på detta område. ledning av det och i avvaktan på den pågående utredningen avstyrkte utskottet I betänkande 2007/08:FöU4 behandlade utskottet ett yrkande om krav på utvärdering av verksamheten och granskning av säkerhetsnämndernas ekono- Utskottet kunde konstatera att de lokala säkerhetsnämn- derna är befriade från kravet på årsredovisning (enligt förordning 1988:810). I stället ska nämnderna lämna in en berättelse över verksamheten till I budgetpropositionen (prop. 2014/15:1, utg.omr. 6) redovisar rege- ringen att SSM:s samlade bedömning är att kärnkraftsanläggningarna i till- räcklig omfattning uppfyller gällande krav på strålsäkerhet. visat att säkerheten i de svenska kärnkraftverken är i grunden god men att vissa åtgärder behöver vidtas, bl.a. för att stärka tåligheten mot extrema naturfeno- men och bortfall av elförsörjning samt för att stärka anläggningarnas haveri- beredskap och förmåga till haverihantering. Utvecklingen av den svenska kärnenergiberedskapen baseras på inrikt- ningsdokumentet Den svenska beredskapen för radiologiska och nukleära olyckor 2015 (MSB dnr 2011-1455), med en tillhörande treårig handlingsplan (HPRN 2015). Handlingsplanen innehåller projekt och åtgärder utifrån olika nödsituationer med radioaktiva ämnen, t.ex. en olycka i eller ett angrepp mot MSB har det samordnande ansvaret för att åtgärderna genomförs och rapporteras . Ett arbete har t.ex. pågått med att utveckla rutiner för hur polisen och länsstyrelserna ska samverka vid antagonistiska händelser vid kärntekniska anläggningar samt förbättra möjligheterna att informera och varna personer som bor i närheten av kärnkraftverk. slutredovisade MSB arbetet med handlingsplanen Den svenska beredskapen för radiologiska och nukleära olyckor 2015 (HPRN 2015), som pågått . Redovisningen omfattade resultat och erfarenheter från arbetet samt en uppföljning av genomförda projekt (MSB dnr 2014-5234). Av regeringen utpekade myndigheter har fått ett regeringsuppdrag att tillsammans ta fram en ny handlingsplan för det fortsatta arbetet som bl.a. bygger på HPRN 2015 (Fö2014/150/SSK). har regeringen låtit genomföra internationella expertgranskningar i , enligt budgetpropositionen . – 2011 genomfördes s.k. OSART-granskningar vid samtliga svenska kärnkraftverk (OSART, Team). Dessa granskningar fokuserar på driftsäkerhetsfrågor vid kärnkraftverken. SSM slutredovisade dessa granskningar . genomfördes en s.k. IPPAS-granskning, dvs. en internationell expertgranskning av det svenska systemet för fysiskt skydd av kärntekniska anläggningar och radioaktiva ämnen (IPPAS, ). Regeringen avser att beställa en sedvanlig uppföljande granskning. genomfördes en s.k. IRRS-granskning, dvs. en internationell granskning av det svenska systemet för strålsäkerhetsfrågor som ligger inom SSM:s verksamhetsområde (IRRS, Service). Regeringen gav SSM i uppdrag att beställa en sedvanlig uppföljande granskning. avslutades förhandlingar om ett EU-direktiv som fastställer de grundläggande strålskyddsnormerna.