bet · H101UU10 · 2014-04-30 00:00:00 — I och med fulla deltagande i har resor mellan och andra medlemsstater blivit närmast att betrakta som inrikesresor. Detta betyder att när någon eller några passerat Schengenområdets yttre gräns är man mer eller mindre fri att resa som man vill in i . Samarbetet kräver därför ett fullgott gränsskydd längs hela det geografiska område som Schengen utgör, ett område som har externa sjögränser och externa landgränser. Kommissionen och har enligt vår uppfattning dess värre misslyckats med att upprätthålla ett fullgott gränsskydd, och detta har fått katastrofala följder för liksom för många andra medlemsstater. Regeringen har tidigare erkänt att den organiserade brottsligheten har brett ut sig i just till följd av Schengenområdets svaga gränser (prop. 2011/12:63 s. 12). Vi har fått en anstormning av illegala invandrare och s.k. papperslösa. Illegala invandrare som kan bidra till en svart ekonomi genom svartarbete och därmed också utsätter medborgare och företag för en orättvis lönekonkurrens. Vi har, till följd av den fria rörligheten, fått ett sådant stort inflöde av tiggare till att det numera finns ett stort antal tiggare i flertalet större städer. Även vapen och narkotika från tredjeland finner sin slutdestination här. Många av de uppgörelser med skjutvapen mellan kriminella som det skrivits om i medierna möjliggörs av just alla illegala vapen som smugglats hit. På uppger man att flertalet av dessa skjutvapen kommer från länder i utanför EU. Vidare är det nog allmänt känt att narkotika som heroin och kokain inte härrör från kokabuskar eller opiumvallmo odlad i . Mycket av den narkotika som påträffas i produceras i områden som och och förs in samma vägar som illegala invandrare – dvs. där gränsskydd för tillfället är svagast. Jag anser att regeringen bör erkänna misslyckande med att upprätthålla ett fullgott gränsskydd och redovisa hur detta misslyckade gränsskydd har drabbat i form av illegala invandrare, organiserad brottslighet, vapen och narkotika. Slutligen anser jag att i dess nuvarande form bör avvecklas eftersom gränsskyddet inte fungerar. Sysselsättningspolitik, arbetsmiljö, punkt 12 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2013/14:U11 yrkandena 16 och 18–20. I hela måste arbetslösheten – och särskilt ungdomsarbetslösheten – sänkas rejält. För har vi socialdemokrater ett skarpt mål. Till 2020 ska antalet personer som arbetar och antalet arbetade timmar öka så mycket att då har lägst arbetslöshet i EU. För ungdomar vill vi införa en skarp garanti i . Alla arbetslösa unga ska senast erbjudas jobb, lärlingsplats, praktik eller utbildning. Att ha ett bra jobb är inte bara en ekonomisk trygghet, utan också en avgörande faktor för välmående och personlig utveckling. Ett samhälle där hög arbetslöshet tillåts bita sig fast blir också mycket bräckligt, och en farlig grogrund skapas för olika former av främlingsfientlighet, nationalism och extremism. Det är därför en stor framgång att arbetsmarknadsministrarna inom EU har kommit överens om en ungdomsgaranti. Reformen är ett krav som drivits hårt av socialdemokrater över hela . Ungdomsgarantin är precis den typ av förändring som krävs för att den svenska arbetsmarknadspolitiken för unga ska börja fungera. har regeringens inställning varit den rakt motsatta: den har ansett att de unga arbetssökande inte ska ges ordentligt stöd förrän efter tre, av arbetslöshet. Om kvinnors sysselsättning i euroområdet höjdes till nuvarande nivåer för män skulle det kunna innebära en bnp-ökning på . har en potential på . Men regeringens politik har inte flyttat fram positionerna på arbetsmarknaden för kvinnor – tvärtom. Regeringen har bl.a. kraftigt försämrat anställningsskyddet för visstidsanställda, vilket framför allt drabbar kvinnor. har till och med fått kritik från för att inte leva upp till de minimikrav för skydd av anställningstryggheten som gäller inom EU. Efter en tuff politisk kamp presenterade kommissionären till slut ett konkret förslag om en lightvariant av kvotering. Vi anser att det i grunden är positivt att förslaget har lagts fram, men att kryphålen är för stora. Att bygga ut barn- och äldreomsorgen, stärka föräldraförsäkringen, bekämpa lönediskrimineringen, reducera deltidsarbetet genom att göra heltid till norm och justera skattestrukturer som hindrar kvinnor att förvärvsarbeta är bara några av de ytterligare insatser som måste till. Det måste även regeringen börja arbeta för. Vare sig det gäller yngre eller äldre, människor i eller utanför arbetskraften ska arbetslösheten inte bekämpas med sämre villkor. I stället krävs en aktiv arbetsmarknadspolitik och investeringar i utbildning och företagande. På en global marknad är det viktigt att lära nytt snabbare än konkurrenterna. Människors kompetens är den enskilt viktigaste faktorn för att stärka konkurrenskraft när jobben förändras. För att den som har ett arbete ska kunna och våga byta jobb mitt i livet behövs satsningar på vuxenutbildning. Socialfonden har en viktig roll och bör inte begränsas till de allra fattigaste länderna. I stället behövs ett omfattande arbete för ett hållbart och uthålligt arbetsliv i hela EU. För oss socialdemokrater är det självklart att människor ska kunna röra sig fritt inom EU och arbeta var de vill, men den fria rörligheten får inte utnyttjas för att pressa ned löner och arbetsvillkor eller hota rätten för arbetsmarknadens parter att sluta kollektivavtal om arbets- och anställningsvillkor. Den fria rörligheten får heller aldrig användas för att skapa konkurrens med löne- och anställningsvillkor. I ska svenska kollektivavtal gälla, och alla arbetstagare ska behandlas lika och ha rätt till likvärdiga löner och anställningsvillkor oavsett nationalitet. På europeisk nivå behövs en återhämtningsplan och bättre samordnade och direkta åtgärder mot den ekonomiska krisen, inte en återgång till den kasinokapitalism som föregick krisen. måste få ett socialt protokoll som rättar till den nuvarande oroande obalansen mellan fri rörlighet för tjänster och fackliga rättigheter. Den måste kräva och med kraft driva att EU ska anta ett socialt protokoll som gör det tydligt att de grundläggande fackliga rättigheterna inte underordnas EU:s ekonomiska friheter. Om människor ska arbeta längre krävs att arbetskraften hänger med i arbetsmarknadens utveckling. Det krävs också att individerna klarar av en höjd förändringstakt i det egna arbetet. Alla tankar om höjd pensionsålder faller platt om det inte finns en väl utarbetad strategi för hur arbetsmiljön ska förbättras. I EU-arbetet är det viktigt att slå fast att arbetsmiljödirektiven är minimidirektiv. Att som kommissionen kritisera medlemsstater som har högt satta ambitioner innebär en risk för att den lägsta tillåtna skyddsnivån också blir den högsta. För oss är det självklart att alla arbetstagare i ska ha rätt till en god arbetsmiljö. Därför är det skrämmande att kommissionen finner det legitimt att undanta ett stort antal arbetstagare från viktiga delar av arbetsmiljöreglerna. Det är särskilt allvarligt mot bakgrund av att kommissionen meddelat att den inte kommer att lägga fram en ny strategisk plan med hänvisning till den ekonomiska krisen. Vi socialdemokrater anser att ska ta fram en ny arbetsmiljöstrategi. Sysselsättningspolitik, arbetsmiljö, punkt 12 – motiveringen (V) av (V). har såväl principiella invändningar som invändningar i sak mot delar av regeringens verksamhet inom och visavi den Europeiska unionen. Själva formen för hanteringen av frågor inom arbetsmarknadsområdet belyser viktiga problem med EU-systemet. Det finns en ständig anledning till oro för att icke transparenta processer runt och juridiska överväganden i ska vara det som i grunden påverkar svensk arbetsmarknadspolitik, i stället för demokratiskt förankrade och öppet debatterade beslut. ser det som avgörande att lönebildningen i följer den svenska modellen, där starka parter tecknar kollektivavtal och det finns möjlighet att genomföra konfliktåtgärder för att få till stånd sådana avtal. Försök från att direkt eller indirekt påverka lönebildningen måste avvisas. Regeringen har uttryckt stöd för den svenska modellens grundprinciper. Men i viktiga avseenden har regeringens faktiska agerade pekat i en annan riktning eller varit märkligt svagt. Det gäller inte minst hanteringen av den s.k. Lavaldomen. , som regeringen genomdrev efter domen, har mött stark kritik från såväl som . Frågan ligger nu i en utredning, efter ett tillkännagivande från . utgår från att den ovan nämnda kritiken ska beaktas i översynen, men regeringen har inte uttryckligen velat komplettera direktiven, vilket är problematiskt. är också tveksamt till att regeringen har avfärdat kravet på att driva frågan om ett bindande socialt protokoll i EU, med hänvisning till att detta skulle kunna leda till andra bakslag. Regeringen uppvisar inte något större intresse för frågan och inte heller för att respektera viljeyttringar. Kollektivavtal, punkt 13 (S, SD, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (SD), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2013/14:U11 yrkande 21. Rörligheten över gränserna är en viktig drivkraft för ekonomisk utveckling, men det krävs också regler för att säkerställa att rörligheten inte leder till social dumpning och konkurrens genom låga löner. Den svenska kollektivavtalsmodellen bygger på att arbetsmarknadens parter tar ansvaret för lönebildningen. EU har inte rätt att direkt eller indirekt reglera löneförhållandena i . Alla försök från att lägga sig i lönebildningen ska avvisas. Den säger sig stå upp för den svenska kollektivavtalsmodellen, men det är bara en läpparnas bekännelse. I samband med den s.k. Lavaldomen 2007 valde regeringen att genomföra mer långtgående försämringar än vad krävde. innehåller en rad allvarliga brister som öppnar för konkurrens genom dumpning av löner och villkor. Därför måste regelverket som omger kollektivavtalen bli starkare. Efter ett tillkännagivande i tillsattes en utredning om att bl.a. se över lex , vilket vi ser som mycket positivt. Jordbrukspolitiska frågor, punkt 14 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2013/14:U11 yrkande 14 och avslår motionerna 2013/14:U12 yrkandena 15, 33 och 34 samt 2013/14:U13 yrkandena 4 och 5. Vi socialdemokrater anser att EU-stöden till landsbygd och jordbruk ska omfördelas till att avse ersättningar för åtgärder som gynnar det allmänna, exempelvis miljöåtgärderna i landbygdsprogrammet, och inte inriktas på rena inkomststöd. Regeringens förhandlingsinsats resulterade dock i sänkt ekonomisk ram för landsbygdsprogrammet (jämfört med ) och i budgetpropositionen föreslog regeringen att landsbygdsprogrammet ska bli kraftigt nedbantat jämfört med , trots en ökad nationell finansiering. Vi vill med statliga budgetmedel förstärka landsbygdsprogrammet för att klara jobben på landsbygden. Vi har i vår höstbudget föreslagit mer än regeringen, vilket skulle ge landsbygden bättre villkor. Goda skäl för detta är att behålla arbetstillfällena inom jordbruket, de svenska konsumenternas rätt till mat av hög kvalitet och säkerhet samt de miljömål har antagit (bl.a. skydd för den biologiska mångfalden, minskad övergödning och skydd för värdefulla miljöer som hagar och ängar). vill vi ge det nya landsbygdsprogrammet en mer modern och framtidsinriktad profil. Vi vill få fram fler innovationer, ett investeringsstöd som leder till mer konkurrenskraftiga företag och ett näringsliv på landsbygden som utvecklas. Miljöstöden måste bli mer riktade för att få större effekt, men utan att ansökningssystemet blir för byråkratiskt. Enligt vår mening ska landsbygdsprogrammet stödja de grundläggande tjänsterna som gör att landsbygden kan leva, snarare än den flora av projekt som finns . När det gäller fiske anser vi socialdemokrater att utkastförbudet bör utformas som ett generellt förbud med en lista på tillämpliga undantag. Vi delar inte regeringens uppfattning att överlåtbara försäljningsbara fiskenyttjanderätter (transferable fishing concessions, TFC) är rätt lösning. Vi noterar därför med tillfredsställelse att en majoritet av EU:s medlemsländer nu ställt sig bakom ett frivilligt system. Vi anser vidare att EU:s beslut om fiskeriförvaltningen i och alltid ska hålla sig inom ramen för den vetenskapliga rådgivningen och de förvaltningsplaner som finns för de hotade arterna. Vidare behöver ålfisket inom EU stoppas tills beståndet är livskraftigt igen. Vi anser att regeringen måste driva denna fråga aktivt. Beträffande djurhållningen inom EU är vi kritiska till att EU ännu inte har beslutat begränsa transporttiden för slaktdjur till högst . Regeringen bör i alla sammanhang erinra om den resolution som antagit och som innebär att frågan om en begränsad transporttid bör tas upp för ny prövning. Regeringen bör vidare arbeta för en minskad antibiotikaanvändning inom djuruppfödningen i EU eftersom detta bidrar till problemen med resistenta bakterier som också påverkar människors hälsa. Vi vill se bättre jämförbar statistik över hur mycket antibiotika som används i djuruppfödning. Detta är ett första steg för att sedan kunna slå fast mål för att reducera användningen av antibiotika inom EU. Beträffande ursprungsmärkning kan konstateras att den senaste tidens uppmärksammade bedrägerifall stärker behovet av nya krav på ursprungsmärkning av kött. När EU beslutade om obligatorisk ursprungsmärkning av färska köttvaror sköts frågan om ursprungsmärkning av övriga sammansatta köttprodukter framåt. Det är prioriterat att regeringen driver denna fråga vidare. Att minska kassationen av livsmedel är en viktig fråga i EU. Vi vill se över bäst-före-märkningen och hitta ett nytt sätt att benämna hållbarheten. Vi menar att dagens system är för stelt och inte tar hänsyn till olika förhållanden som påverkar hållbarheten. En möjlighet skulle vara att gå över till en märkning om minst hållbar till. Den bör agera för att få till en översyn i EU. Jordbrukspolitiska frågor, punkt 14 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2013/14:U13 yrkandena 4 och 5 samt avslår motionerna 2013/14:U11 yrkande 14 och 2013/14:U12 yrkandena 15, 33 och 34. EU:s jordbrukspolitik är, trots en del reformer, omodern och bygger i stor utsträckning på målformuleringar från efterkrigstiden. Den upprätthåller en ohållbar produktion, baserad på billig olja och brutna kretslopp, som ställer till miljöproblem och sociala problem både inom och utanför EU. Den påskyndar en övergång till industrijordbruk och orsakar utarmning av både den biologiska mångfalden och landsbygden. Jordbrukspolitiken blåser upp en miljöbubbla som riskerar att lämna en skuld till våra barn och fattiga länder. Vi vill i stället se en jordbrukspolitik som ger mer miljönytta och en bättre framtid. Maten ska vara fri från gifter och skadliga tillsatser. EU-länderna behöver ställa om till ett modernt, ekologiskt jordbruk som producerar god, nyttig och säker mat. Detta kräver minskat stöd till det konventionella jordbruket, som är beroende av konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel som orsakar övergödning och sprider miljögifter. Vi vill också höja kvaliteten på djurhållningen inom EU. anser vidare att regeringen ska arbeta för att nå ekologisk matproduktion i EU. Därför vill vi att EU:s jordbruksstöd stöder ekologiskt jordbruk och därmed betalar för de miljövinster som detta jordbruk bidrar till. Jordbrukspolitiska frågor, punkt 14 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2013/14:U12 yrkandena 15, 33 och 34 samt avslår motionerna 2013/14:U11 yrkande 14 och 2013/14:U13 yrkandena 4 och 5. Den gemensamma jordbrukspolitiken är ett av de områden där i stort sett all kompetens är överförd till EU. Detta gör att den gemensamma jordbrukspolitiken får karaktären av en icke ändamålsenlig övergripande lösning som är gjord främst för att passa jordbrukare på kontinenten i allmänhet och franska förhållanden i synnerhet. Den gemensamma jordbrukspolitiken innebär inte bara att betalar stora summor till utländska intressen utan även att vi skapar ett importberoende som lamslår vår egen livsmedelsproduktion. Med de långa komplicerade distributionskedjorna försvinner kontrollmöjligheter och spårningen blir svår. Vidare förlorar möjligheten att anpassa lagstiftning och stöd till det svårt eftersatta svenska jordbruket. Sedan EU-inträdet har jordbrukssektor minskat kontinuerligt. Det är därför mening att regeringen ska verka för att avskaffa den gemensamma jordbrukspolitiken. är i grunden positiva till frihandel och anser att inom såväl EU som i internationella forum, som WTO, ska verka för en öppen och fri handel och för att motverka protektionism. Vi instämmer även i uppfattningen att ökad handel ger ökad tillväxt som i sin tur skapar bättre ekonomiska förutsättningar för länder och deras medborgare. Liksom tidigare sluter vi även upp bakom uppfattningen att frihandel kan vara en starkt välståndsskapande kraft för såväl fattiga som mer utvecklade länder. Att värna principen om frihandel är därför både ett globalt och ett svenskt intresse. anser att exportbidragen, som är direkt skadliga för utvecklingsländernas självförsörjningsgrad, bör avskaffas. motsätter sig större delen av EU:s externa fiskeripolitik. Vi ifrågasätter kostnadseffektiviteten i framför allt fiskeavtalen och ser helst att avtalen inte förlängs när det gäller utvecklingsländerna. Man använder fiskeripolitiken och pengar från den svenska medlemsavgiften, där vi är stora nettobetalare, för att upprätthålla en fiskeflotta i främst och . Länder vars fiskeflotta borde ha anpassats till hållbara fiskenivåer vid det här laget. Vi anser även att EU:s fiskeavtal över huvud taget inte går att förena med en hållbar utvecklingspolitik. EU:s fiskeflotta är dåligt kontrollerad och undergräver utvecklingsländernas möjligheter till arbetstillfällen samt till att utveckla lokalt fiske och försörja sin egen befolkning med fisk. menar därför att regeringen ska verka för att avskaffa EU:s externa fiskeripolitik. Jordbrukspolitiska frågor, punkt 14 – motiveringen (V) av (V). Rådets förslag till förändring av de fyra grundförordningarna i den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) blev inte den omfattande reform som många hade hoppats på. Den har drivit på för en grundläggande reform med ökad transparens, mer miljönytta, krav på djurvälfärd och minskade subventioner, för att ta några viktiga exempel. Men det svenska avtrycket i den överenskommelse som till slut gick igenom var dess värre minimalt. Det går inte att komma ifrån att huvuddragen i den framtida gemensamma jordbrukspolitiken kommer att leda till att det mesta förblir som det är: en gammalmodig subventionspolitik som inte stimulerar ett modernt hållbart jordbruk. Fusk och misshushållning av gemensamma medel riskerar tyvärr att fortsätta eftersom det inte lagts fram tillräckligt bra förslag på åtgärder för bättre uppföljning och sanktioner. Stora, redan välbeställda bidragsmottagare kommer att kunna fortsätta att kamma hem stora subventioner på bekostnad av småbrukare. Den s.k. krisreserven på kommer att innebära utbetalningar till ineffektiva och miljöbelastande jordbruksföretag som egentligen borde ställa om sin verksamhet och producera det som konsumenter vill ha, inte vad man får bidrag för. Överenskommelsen om en ny fiskeripolitik blev ett litet men otillräckligt steg framåt. I och med den nya fiskeripolitiken kommer stora delar av de grundläggande systemfelen att finnas kvar inom EU:s fiske: överfiske, stora negativa miljökonsekvenser och miljarder i skadliga subventioner. anser att själva målet för EU:s fiskeripolitik måste ändras och bli tydligare i fråga om hållbara ekosystem och att fiskebeståndet aldrig får äventyras samt att detta ska genomsyra fiskeripolitiken på alla nivåer. Miljö- och hållbarhetsmålet måste vara överordnat alla andra målsättningar i fiskeripolitiken. Det måste också bli tydligare hur EU:s målsättningar ska implementeras. Sanktioner mot dem som bryter mot politiken måste också förtydligas. EU:s subventioner till fiskeindustrin borde avvecklas. För perioden –2013 har EU avsatt till subventioner inom ramen för Europeiska fiskerifonden (EFF). Endast målinriktade stöd med tydliga miljövinster ska finnas kvar. Vi vill ha förvaltningsplaner för alla arter, välkomnar förbudet mot utkast, motsätter oss kommissionens strategi för mer vattenbruk och vill att EU:s s.k. fiskepartnersavtal med utvecklingsländer ska omvandlas till utvecklingsprojekt för att utveckla lokalt hållbart fiske. Miljö-, energi- och klimatpolitik, punkt 16 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2013/14:U11 yrkande 15 och avslår motionerna 2013/14:U12 yrkandena 35–39 och 2013/14:U13 yrkandena 6–8. Vi socialdemokrater anser att Kyotoprotokollets alla överskott av utsläppskrediter måste annulleras. bör annullera sina krediter omgående för att säkerställa att alla ansträngningar som gjorts i inte blir förgäves eftersom utsläppen i stället sker någon annanstans. Regeringen bör i EU driva på för en ambitiös europeisk klimatpolitik i det nya paketet för mål till 2030. Paketet ska ha som bindande mål att utsläppen av växthusgaser till 2030 ska minska i EU jämfört med . Alla utsläppsminskningar ska göras i EU, och flexibla mekanismer ska därför inte få räknas in. Nuvarande säkringar för att undvika koldioxidläckage från den tunga industrin ska fortsätta även efter 2020 eller tills ett globalt handelssystem införs. ska vidare vara pådrivande för att skapa nya internationella finansieringskällor för klimatomställningsåtgärder i utvecklingsländer. En av de internationella klimatförhandlingarnas få framgångar är upprättandet av den gröna klimatfonden () vars syfte är att finansiera klimatåtgärder i utvecklingsländerna. Vi menar att ska vara drivande för att ska stå för en generös andel av fonden. Intäkterna från EU:s utsläppshandel bör bidra till finansieringen. Det är också viktigt att EU snabbt klargör för omvärlden vilken den europeiska insatsen i fonden ska bli. När det gäller kemikalier anser vi att FN behöver tillsätta en forskarpanel motsvarande den som inrättats för klimatet och som planeras för biologisk mångfald. Regeringen bör verka för att EU driver denna fråga. Vidare ska driva ett mer aktivt arbete för att skärpa och stärka EU:s kemikalielagstiftning, Reach. Fler ämnen med farliga egenskaper ska föras upp på EU:s lista över särskilt farliga ämnen (kandidatlistan), tillstånd ska krävas för fler ämnen och kontrollen av att reglerna följs ska utvecklas. Substitutionsprincipen och försiktighetsprincipen bör skärpas och lågvolymämnen bör inkluderas i Reach. Även nanopartiklar bör granskas närmare för att se om de uppfyller kraven för att införas på kandidatlistan. Även definitionerna hormonstörande och kraftigt allergiframkallande borde leda till att ett ämne förs upp på kandidatlistan. De hormonstörande ämnena bör klassas med större försiktighet . För många av de hormonstörande ämnena räcker det inte med tuffa gränsvärden eftersom de får allvarliga effekter eller kombinationseffekter i små halter. I dessa fall är ett totalt förbud det enda alternativet.