bet · H101CU28 · 2014-05-13 00:00:00 — 2013/14:CU28 Märkning av textilprodukter I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2013/14:171 Märkning av textilprodukter. I propositionen föreslås en ny lag som innehåller kompletterande bestämmelser till och rådets förordning (EU) nr 1007/2011 om märkning av textilprodukter. EU-förordningen, som ersätter tre tidigare EU-direktiv om textilmärkning med huvudsakligen samma sakliga innehåll, syftar till att harmonisera benämningarna på textilfibrer samt hur etikettering och märkning av textilprodukter ska ske. På så sätt ska den inre marknaden fungera bättre och konsumenterna ges korrekt information. Genom lagen anpassas svensk rätt till EU-förordningen. I den föreslagna lagen anges att marknadskontrollen i fråga om textilprodukter, dvs. tillsynen över att EU-förordningen om märkning av textilprodukter följs, ska utövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Denna marknadskontrollmyndighet ska bl.a. få meddela de förelägganden och förbud som behövs för att regelverket ska följas. Den föreslagna lagen innehåller också bestämmelser om ersättning för provtagning och varuprover i vissa fall samt bestämmelser om tystnadsplikt och överklagande. Lagen är avsedd att träda i kraft . Ingen motion har väckts med anledning av propositionen, och utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag. Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s textilmärkningsförordning. Därmed bifaller proposition 2013/14:171. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (M), (S), (M), (S), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (S) och (FP). Lagen (1992:1231) om märkning av textilier trädde i kraft i samband med att avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet () trädde i kraft . trädde förordningen (1993:696) om märkning av textilier i kraft. Därigenom, och genom föreskrifter om benämning av textilier, anpassades svensk rätt till tre EU-direktiv och två EU-rekommendationer om benämningar på textila fibrer och märkning av textilprodukter samt om metoder för kvantitativ analys av fiberblandningar. Direktiven och rekommendationerna har ersatts av och rådets förordning (EU) nr 1007/2011 av om benämningar på textilfibrer och därtill hörande etikettering och märkning av fibersammansättningen i textilprodukter och om upphävande av rådets direktiv /44/EEG och och rådets direktiv /73/EG och 2008/121/EG (EU:s textilmärkningsförordning). Förordningen trädde i kraft och tillämpas . gäller och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter (EU-förordningen om marknadskontroll). Förordningen innehåller bestämmelser om ackreditering, marknadskontroll, kontroll av produkter från tredjeländer och CE-märkning. I vissa fall blir förordningen tillämplig i fråga om textilprodukter. Mot bakgrund av de nya EU-instrumenten på området togs det inom initiativ till en översyn av det svenska regelverket för att säkerställa dels att det inte överlappar EU-förordningarna, dels att kompletterande regler införs i de fall EU:s textilmärkningsförordning ger medlemsstaterna beslutanderätt eller där det finns behov av nationella föreskrifter. Resultatet av översynen redovisades i departementspromemorian Märkning av textilprodukter (Ds 2013:19). Promemorian har remissbehandlats. I den nu aktuella propositionen lägger regeringen fram förslag till en lag som innehåller kompletterande bestämmelser till EU:s textilmärkningsförordning. Regeringen har begärt in Lagrådets yttrande över lagförslaget. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1 och lagförslaget i bilaga 2. Ingen motion har väckts med anledning av propositionen. Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag. Genom EU:s textilmärkningsförordning slås de tre s.k. textildirektiven samman. Det är främst redaktionella skäl som ligger bakom förändringen; de tre direktiven är mycket tekniska till sitt innehåll och har på grund av senare ändringar blivit svåröverskådliga. För att undvika att medlemsstaterna måste införliva tekniska ändringar, med den administrativa belastning detta innebär, och för att göra det möjligt att snabbare anta nya benämningar på textilfibrer som börjar tillämpas i hela unionen har en förordning bedömts vara den bästa regleringsformen. Kommissionen ges i förordningen befogenhet att anta delegerade akter för fastställande av tekniska kriterier och förfaranderegler för att tillåta avvikelser för fiberinnehåll, för att göra ändringar i vissa av bilagorna för att beakta den tekniska utvecklingen och för att införa nya benämningar på textilfibrer. I propositionen konstaterar regeringen att märkning av textilprodukter, som har reglerats i EU-direktiv vilka har genomförts i svensk rätt genom lagen (1992:1231) om märkning av textilier samt förordningen (1993:696) om märkning av textilier och föreskrifter om benämningar på textilier, numera regleras i EU:s textilmärkningsförordning. Enligt regeringens mening bör det svenska regelverket därför justeras, och kompletterande nationella regler bör införas i de fall EU-förordningen ger medlemsstaterna beslutanderätt eller där det finns behov av nationella föreskrifter. Mot bakgrund härav föreslår regeringen att den nuvarande lagen om märkning av textilier ersätts med en ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s textilmärkningsförordning. I den föreslagna lagen anges bl.a. att marknadskontrollen i fråga om textilprodukter, dvs. tillsynen över att EU-förordningen om märkning av textilprodukter följs, ska utövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen gör bedömningen att bör utses till marknadskontrollmyndighet. Denna marknadskontrollmyndighet ska bl.a. få meddela de förelägganden och förbud som behövs för att regelverket ska följas. Den föreslagna lagen innehåller också bestämmelser om ersättning för provtagning och varuprover i vissa fall samt bestämmelser om tystnadsplikt och överklagande. Lagen är avsedd att träda i kraft , då den nuvarande lagen om märkning av textilier ska upphöra att gälla. I fråga om textilprodukter som släppts ut på marknaden före ska äldre föreskrifter gälla t.o.m. . Förelägganden och förbud som har meddelats enligt äldre föreskrifter ska fortfarande gälla. Regeringens lagförslag har inte mött några invändningar i någon motion. Utskottet anser att av de skäl som anförs i propositionen bör anta lagförslaget. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2013/14:171 Märkning av textilprodukter: antar regeringens förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s textilmärkningsförordning.