bet · H101MJU10 · 2014-03-17 00:00:00 — Kravet på naturligt beteende omöjliggör dock att vissa djur hålls och används i cirkusverksamhet. Utredaren föreslår att sjölejon och elefanter förbjuds i cirkusverksamhet eftersom dessa djurs behov av naturligt beteende inte kan tillgodoses vid cirkushållning. Att hålla och förevisa djur vid cirkus innebär stress för djuren och begränsade möjligheter att tillgodose djurens behov av naturligt beteende på grund av de begränsade ytor som djuren hålls på. Alla djurarter är därför inte lämpliga att använda i cirkusverksamhet. bör även se över sina föreskrifter för djurhållningen vid cirkusar. Utredaren föreslår att det i lagen ska framgå vilka djur som inte ska få hållas på cirkus. Mot bakgrund av den nu lämnade redovisningen föreslår utskottet att motionerna 2013/14:MJ448 (SD) och 2013/14:MJ518 (MP) yrkandena 34 och 35 lämnas utan åtgärd i avvaktan på resultatet av det pågående arbetet. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om salmonella (S), minskad antibiotikaanvändning (S) och ehec (S). Jämför reservation 17 (S, V). För den gård som drabbas av salmonella kan det enligt motion 2012/13:MJ422 av (S) få stora ekonomiska konsekvenser. Det bör göras en översyn av det nuvarande systemet. Salmonellakontrollen bygger på att hela kedjan kontrolleras – från produktion av foder och uppfödning av djur till slakt och kontroll av livsmedel. Enligt kommittémotion 2012/13:MJ425 av m.fl. (S) yrkande 17 bör regeringen verka för en minskad antibiotikaanvändning inom EU genom bättre, jämförbar statistik över hur mycket antibiotika som används i djuruppfödningen som ett första steg för att slå fast minskningsmålen. Antibiotikaanvändningen i djuruppfödningen bidrar till problemen med resistenta bakterier som också påverkar människors hälsa. Även i kommittémotion 2013/14:MJ485 av m.fl. (S) yrkande 8 framhålls att regeringen bör verka för en minskad antibiotikaanvändning inom EU genom bättre, jämförbar statistik över hur mycket antibiotika som används i djuruppfödningen som ett första steg för att slå fast minskningsmålen. I den sistnämnda motionen framhålls även att regeringen bör besluta om och verkställa den handlingsplan mot ehec som tagits fram av flera myndigheter (yrkande 10). Handlingsplanen, som presenterades av flera myndigheter 2008, har inte lett till några åtgärder. Regeringen bör verkställa denna plan samt stärka djursmittskyddet generellt. När en djurägare får extra kostnader och förluster till följd av att djuren drabbats av salmonella kan staten genom med stöd av zoonoslagen (1999:658) betala ut ersättning till den drabbade. En förutsättning är enligt uppgift från Landsbygdsdepartementet att kostnaderna eller förlusterna uppstått på grund av beslut från . Ersättning betalas ut för kostnader för förlorat djurvärde vid avlivning och slakt i särskild ordning, för smittrening enligt saneringsplan, inklusive eventuell ny utrustning och för produktionsbortfall. Ansökan om ersättning ställs till . Den högsta ersättning som betalas ut är av det ansökta beloppet, vilket kräver att djurägaren är ansluten till den frivilliga salmonellakontrollen. I annat fall betalas högst ut. Vissa former av djuruppfödning som från salmonellasynpunkt är särskilt riskabla – t.ex. då fler än 5 000 slaktkycklingar produceras eller då fler än 150 nötkreatur köpts in från fler än 5 besättningar – undantas från ersättningsreglerna, dvs. ingen ersättning betalas ut. Möjlighet finns då för djurägaren att teckna privata försäkringar som ersätter av kostnaderna eller förlusterna. Informationsmaterial om ersättning enligt zoonoslagen och om hur ansökan går till samt blanketter för detta kan beställas från eller laddas ned från verkets hemsida. Myndigheterna arbetar fortlöpande med att utvärdera, anpassa och förbättra den svenska salmonellakontrollen. Utskottet föreslår att motion 2012/13:MJ422 (S) lämnas utan vidare åtgärd i den mån den inte tillgodosetts med vad som anförts. När det gäller frågan om djurhälsan och användningen av antibiotika har utskottet tidigare anfört (bet. 2011/12:MJU21) att det i råder enighet om att överdriven antibiotikaanvändning till djur ska motverkas. Antibiotikaresistens är en högt prioriterad fråga för regeringen, och särskilda satsningar har gjorts för forskning om antibiotikaresistens . Det finns ett stort engagemang för antibiotikafrågor i vårt land, och svensk expertis är eftertraktad internationellt. Övervakningen och rapporteringen av antibiotikaanvändning fungerar bra på djursidan både inom EU i allmänhet och i vårt land. förbjöd all icke veterinärmedicinsk användning av antibiotika till djur , och gäller samma regler inom hela EU. Vi har en harmoniserad lagstiftning inom EU som gör det möjligt att samla in och jämföra data mellan medlemsländerna. I många länder utanför EU är det emellertid fortfarande tillåtet att använda antibiotika i tillväxtfrämjande syfte. Att rutinmässig antibiotikaanvändning är godkänd i ett land innebär emellertid inte automatiskt att alla producenter tillämpar det. Allt importerat kött kontrolleras av , och kontrollen omfattar bl.a. hormon- och antibiotikarester. Enligt Landsbygdsdepartementet är det inte möjligt att införa något generellt förbud mot import enligt det internationella regelverket inom (). En av hörnstenarna i det internationella handelsarbetet är att varje land har rätt att bestämma över sina egna produktions- och processmetoder och att importhindrande åtgärder inte får vidtas om det inte finns fara för hälsan bland djur och människor i det importerande landet. arbetar dock aktivt i olika internationella forum för att uppmärksamma andra länder på riskerna med en alltför omfattande antibiotikaanvändning. lanserades insamlingssystemet Esvac (European Surveillance of Veterinary Antimicrobial Consumption) av () på begäran av kommissionen i syfte att jämföra antibiotikaanvändningen på djur inom EU. Den senaste rapporten visar att (tillsammans med , och ) ligger lägst i förbrukning. Eftersom antalet djur skiljer sig mellan EU-länderna redovisas data som mg antibiotika per populationskorrektionsenhet, vilket motsvarar den sammanlagda levandevikten av djur i ett land uttryckt i kilo. Svenska data till Esvac lämnas av och . deltar också i en särskild expertgrupp för insamling och analys av inkommande data. arbetar intensivt mot antibiotikaresistens och lanserade 2011 en handlingsplan med 12 konkreta initiativ som knyter samman humansektorn med djursektorn. deltar aktivt i arbetet med att se till att denna handlingsplan verkligen omsätts i handling och tjänar sitt syfte om en ansvarsfull antibiotikaanvändning och motverkandet av resistensutveckling. Vidare har kommissionen aviserat en översyn av det direktiv som utgör rättslig grund för tillstånd, produktion, marknadsföring, distribution och användning av veterinärmedicinska läkemedel inom EU (direktiv /82/EG). Ett av målen med översynen är att bättre hantera problemen med antimikrobiell resistens relaterade till användningen av veterinärmedicinska läkemedel. På nationell nivå har regeringens uppdrag att rapportera försäljningsstatistik av läkemedel till djur. Just nu är antibiotikaanvändningen till djur i den lägsta , och den har legat på en låg nivå . Resistensläget i svensk djurhållning är dessutom betydligt bättre än i andra länder, och det beror på att vi har en ansvarsfull användning av antibiotika och ett bra förebyggande smittskyddsarbete inom djursektorn. När det gäller (SOU 2010:106) har utskottet fått uppgift från Landsbygdsdepartementet att det inte kan sägas mer än att ärendet är under beredning. Det är enligt Landsbygdsdepartementet viktigt att intensifiera arbetet med att förebygga antibiotikaresistens. Alla sektorer måste samarbeta. Det är därför som ansvariga myndigheter på human- respektive djursidan tillsammans har regeringens uppdrag att ansvara för en samverkansfunktion och en tvärsektoriell handlingsplan för ett samordnat arbete mot antibiotikaresistens i vårt land. Enligt utskottets uppfattning är motionerna 2012/13:MJ425 (S) yrkande 17 och 2013/14:MJ485 (S) yrkande 8 i allt väsentligt tillgodosedda med vad som anförts. Motionsyrkandena bör lämnas utan vidare åtgärd. Hållbar utveckling, djurskydd, djurhälsa och säkra livsmedel är enligt Landsbygdsdepartementet viktiga ledord när hälso- och landsbygdspolitiken utformas. I detta inryms att arbeta för att minimera riskerna med djursmittor och att förhindra smittspridning från djur till människor. Ett gott hälsoläge bland djuren har också en positiv effekt på folkhälsan. För att nå framgång i smittskyddsarbetet är, som har nämnts, ett samarbete mellan human- och djursidan nödvändigt. Vi har en lång tradition av förebyggande smittskyddsarbete på djursidan i , bl.a. genom förbättrad hygien och skötsel av djuren. Mycket av det smittskyddsarbete som läggs ned på våra gårdar runt om i landet syftar just till att försäkra att människor inte drabbas av smittämnen från djuren. Våra myndigheter bedriver ett bra arbete med att kartlägga ehec och har också vidtagit åtgärder för att begränsa riskerna. När det gäller hanteringen av ehec samarbetar , , , och . Den handlingsplan som nämns i motionen beskriver hur arbetet mot ehec ska bedrivas, och dess rekommendationer sträcker sig från hygien i djurstallar till vilka kontakter smittskyddsläkaren ska ta när ehec hittas hos människor. Handlingsplanen säger bl.a. att djurhållare ska hålla god hygien i djurstallar och uppmana besökare att tvätta händerna efter kontakt med djuren. Dessutom finns rekommendationer om hur gödsel bör spridas för att inte förorena bad- eller dricksvatten. Större delen av åtgärderna i handlingsplanen riktar sig på något sätt till den livsmedelsproducerande sektorn, men planen innehåller även riktlinjer för sjukvården och för livsmedelsproducenter. Vidare gäller ett producentansvar för säkra livsmedel. Här har näringen och myndigheterna ett mycket bra samarbete. Utöver handlingspolicyn finns hygienregler som gäller besök i djuranläggningar. Dessa finns beskrivna i föreskrifter om förebyggande åtgärder i fråga om zoonoser. Djuranläggningar med besöksverksamhet ska t.ex. ha ett dokumenterat hygienprogram som har upprättats i samråd med veterinär. Hygienreglerna för djurhållare skärptes . Kunskapsläget när det gäller ehec är inte fullständigt. Därför hämtar myndigheterna kontinuerligt in kunskap för att ta reda på mer om spridningen och effektiv bekämpning av ehecbakterier. Att införa ett kontrollprogram för ehec hos nötkreatur skulle kunna vara ett framtida alternativ i bekämpningen, men då krävs ingående kunskaper om vilka ehecbakterier som orsakar sjukdomar hos människor, och hur dessa bäst bekämpas. finns inte den grunden att stå på i utformandet av ett eventuellt kontrollprogram. På EU-nivå har kommissionen presenterat ett förslag till en ny förordning om djurhälsa (KOM(2013) 260) som en del av det s.k. Sancopaketet. Förordningsförslaget förhandlas just nu och utgör ett övergripande horisontellt ramverk under vilket detaljerade bestämmelser kommer att antas av kommissionen. Nyheter i förhållande till nuvarande regler är bl.a. att det klargörs att djurhållare är ansvariga för att skydda djur och människor från smittor. Djurhållare blir således skyldiga att ha grundläggande kunskaper om djurhälsa och att vidta åtgärder för att förhindra smittspridning. Av det anförda framgår att de frågor som tas upp i motion 2013/14:MJ485 (S) yrkande 10 är föremål för såväl regeringens som berörda myndigheters uppmärksamhet. Det finns anledning för att även i fortsättningen noga följa utvecklingen på området. Motionsyrkandet bör i avvaktan på resultatet av det pågående arbetet lämnas utan vidare åtgärd. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, MP, FP, SD, KD, V) om djurskydd som rör förslag som har behandlats tidigare . Jämför särskilda yttrandena 1 (S), 2 (MP), 3 (SD) och 4 (V). De motionsförslag som tas upp i bilaga 2 rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare i betänkandena /13:MJU19 Djurskydd m.m., 2011/12:MJU21 Djurskydd och djur som används för vetenskapliga ändamål, 2010/11:MJU20 Djurskydd och 2010/11:MJU2 Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel. avslog motionsyrkandena i enlighet med utskottets förslag. Utskottet ser ingen anledning att nu göra någon annan bedömning och avstyrker därför motionsförslagen. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Djurskyddslagstiftningens struktur m.m., punkt 1 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ518 av m.fl. (MP) yrkande 6 och 2013/14:MJ518 av m.fl. (MP) yrkande 5. Vi instämmer i utredningsbetänkandets förslag att djurskyddslagen även i fortsättningen ska ha ett förebyggande syfte och ges ett tydligare utpekande av ansvaret för djurens välfärd. Det är ett demokratiskt problem att lagstiftningen ställer en rad krav på t.ex. naturligt beteende, men att dessa kompromissas bort i föreskrifter i en avvägning mot näringens ekonomiska intressen. Dessa avvägningar är politiska, och därför vore det olyckligt att ytterligare flytta ned regleringen till föreskriftsnivå. Det finns en överhängande risk att förändringar som leder till försämrade villkor för djuren lättare införs. Det kan t.ex. gälla minskad betesdrift för mjölkkor. Dessutom sänks straffnivån om man inte följer föreskrifter jämfört med om man bryter mot lagstiftning. Likaså motsätter vi oss att får göra om föreskrifter till allmänna råd. Sådana förändringar leder sannolikt till att djurens rättsställning försvagas. Detta bör ges regeringen till känna. Översyn av föreskrifter, punkt 2 (S) av (S), (S), i (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ485 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2. presenterade regeringens särskilda utredare sitt förslag på ny djurskyddslag. Förslaget från utredaren innebär att detaljeringsgraden i lagen och i förordningen sänks. Utredaren föreslår att de mer detaljerade bestämmelserna flyttas till föreskrifter, vilket skulle förenkla uppdateringar med anledning av ny forskning eller metodutveckling och möjliggöra en ökad målstyrning. Vi ser tveksamheter i utredningen i denna del. Vi anser liksom utredaren att översynen av föreskrifter ska göras på vetenskaplig grund och att ett vetenskapligt råd ska knytas till revisionen samt att denna ska ske i nära samarbete med bransch- och intresseorganisationer. I vissa avseenden bör etiska avgöranden vara ledande, och dessa bör då tydliggöras i lagstiftningen. Vidare anser vi i likhet med utredaren att det är viktigt att det i lagen tydliggörs att den som är ansvarig för djurens välfärd är djurägaren eller den som på annat sätt förfogar över djuret. Därför behöver också lagen innehålla kompetenskrav för alla djurägare och utbildningskrav för djurägare med yrkesmässig eller större djurhållning. Detta bör regeringen ges till känna. Ålders- och kompetenskrav för djurhållning m.m., punkt 3 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ518 av m.fl. (MP) yrkandena 39 och 40. I utredningsbetänkandet Ny djurskyddslag föreslås en åldersgräns för att ha huvudansvaret för ett djur. Vi anser att den föreslagna gränsen är för låg för ett ansvarsfullt djurägande. Gränsen bör i stället gå vid . Även den som tar hand om ett djurs skötsel utan att vara ägare till djuret ska kunna ställas till ansvar vid brister i djurvälfärden. Vidare anser vi i likhet med utredaren att det bör införas krav på utbildning för alla som på något sätt har ansvar för djur – djurägare, uppfödare, försäljare, förevisare och instruktörer av djur. Den som säljer djur bör omfattas av krav på att informera köparen om djurets artspecifika biologi, beteendebehov, skötsel och vård m.m. Vi vill, precis som utredningen föreslår, se begränsningar av vilka djurarter som får hållas som sällskapsdjur, eftersom flera djurslag är direkt olämpliga att hålla som husdjur. Det gäller såväl djur vars behov är svåra att tillgodose i hemmiljö som viltfångade djur som kan ha negativa effekter på den vilda populationen. Det är viktigt att även kraven på hur man ska hålla vanligt förekommande husdjur, som kaniner och fåglar, skärps. Till exempel behöver kaniner och fåglar sällskap och ha möjlighet att gräva respektive flyga. Detta bör ges regeringen till känna. Djurskyddskontrollanters kompetens m.m., punkt 4 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ372 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2013/14:MJ501 av (SD) yrkande 4. I den svenska djurhållningen händer det att djur far illa, och då är det självklart att samhället måste gå in. måste djur till och med omhändertas, och varje gång detta sker är en tragedi. Det finns emellertid ett befogat missnöje över hur myndighetsutövandet sker ibland, och många jordbrukare känner olust inför vetskapen att en kontrollant, utan egentlig kunskap och erfarenhet av djurhållning, kan göra anmärkningar som kan få långtgående konsekvenser. Det är därför viktigt att de som arbetar med djurtillsyn har relevant kompetens för ändamålet. Vi anser därför att alla som inspekterar och handlägger kontroll av djurbesättningar inom näringsverksamheter bör ha egen yrkeserfarenhet av djurhållning. Detta bör ges regeringen till känna. Brott mot djurskyddslagen m.m. , punkt 5 (MP, SD, V) av (MP), (SD) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ518 av m.fl. (MP) yrkande 9 och 2013/14:MJ347 av (S). föreslår att ett grovt brott mot djurskyddslagen införs och förordar därmed att straffvärdet av brott mot djurskyddslagen höjs. Utredningen förordar också att en allmän översyn görs av bestämmelse om djurplågeri. Det anser vi vara en välkommen förstärkning av djurens rättssituation, eftersom det sannolikt skulle resultera i att brott som begås mot djur prioriteras högre än . Detta bör ges regeringen till känna. Omhändertagande av djur, punkt 6 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ518 av m.fl. (MP) yrkande 11. Ansvaret för omhändertagande och förvaring av omhändertagna djur bör, precis som djurskyddslagsutredningen föreslår, ligga på . Offentliga resurser bör ges till organisationer som kan vara behjälpliga med det fortsatta omhändertagandet, omplaceringar etc. Omhändertagna djur bör inte rutinmässigt avlivas. Det är emellertid viktigt att polisen även i fortsättningen är behjälplig som handräckning och vid omhändertagandet av övergivna och skadade djur. Polisen har en mycket viktig roll vid djurskyddsbrott, och vi anser att djurpoliser bör införas i hela landet. Detta bör ges regeringen till känna. Utevistelse m.m., punkt 7 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ374 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2013/14:MJ518 av m.fl. (MP) yrkandena 18 och 20. Stora förändringar måste göras för djuren inom livsmedelsindustrin. Rätten till ett naturligt beteende enligt djurskyddslagen måste fullföljas. När den nya djurskyddslagen kom 1988 fick kor, får och getter rätt till utevistelse. Andra djur inom livsmedelsindustrin har liknande behov av utevistelse, men det är ytterst få av dem som ges möjlighet till detta. Fler djur inom animalieproduktionen bör ges möjlighet till utevistelse och naturligt beteende. Regeringen bör återkomma till med ett konkret förslag om detta. Vidare bör alla grisar ges lagstadgad rätt att vistas utomhus med möjlighet att böka precis som Kravgrisarna – inte bara på en betongplatta som enligt reglerna för EU:s ekologiska märkning. Även inomhusmiljön bör ses över, och lämpliga berikningsmöjligheter bör bli obligatoriska för att grisar även i inomhusmiljö ska kunna tillgodose sina beteendebehov. Det innebär t.ex. att grisar bör ha ständig tillgång till ett underlag som de kan böka i och som tillgodoser deras komfortbehov. Mjölkkornas miljö har förbättrats. Många ladugårdar inreds för lösdrift, men trots detta står närmare hälften av korna bundna , vilket begränsar rörelsefriheten. Kor har enligt lag rätt till utevistelse, men det gäller inte tjurar och kalvar . Det borde vara en självklarhet att alla kor, tjurar och kalvar ska få vistas ute . Detta bör ges regeringen till känna. Förebyggande av beteendestörningar m.m., punkt 8 (S, MP) av (S), (S), i (S), (S), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ485 av m.fl. (S) yrkande 3. Djur ska hållas och skötas på ett sådant sätt att de ges möjlighet att utföra sådana naturliga beteenden som djuren är starkt motiverade för. Begreppet naturligt beteende bör klargöras i djurskyddslagen. Det bör också införas en bestämmelse om att djuren ska hållas på ett sådant sätt att uppkomsten av beteendestörningar förebyggs. Detta bör regeringen ges till känna. Naturligt beteende m.m., punkt 9 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ518 av m.fl. (MP) yrkandena 7, 14–16 och 26. Vi ser positivt på djurskyddslagsutredningens förslag att uppdra åt att göra en översyn av samtliga föreskrifter för att säkerställa att kravet på naturligt beteende är uppfyllt. Med en sådan översyn kan glappet minska mellan djurskyddslagens ordalydelse och djurens verklighet. Det är positivt att naturligt beteende definieras i utredningsbetänkandet Ny djurskyddslag, men i uppräkningen av beteenden nämns t.ex. inte bobyggnadsbeteende. Vi anser att de föreslagna kraven på djurens skötsel positiva, men sjuka eller födande djur bör ha tillsyn . Djur bör inte hållas i grupper som innebär att djuret utsätts för lidande, men även ensamhållning av djur som innebär att djuret utsätts för lidande ska vara förbjuden. Vi vill se ett förbud mot att ha uppbundna djur eftersom ett förbud skulle ge djuren större möjlighet att utföra sina naturliga beteenden. För mjölkkor kan vi ha förståelse för behovet av övergångsperioder för att inte påskynda utslagningen av små mjölkgårdar, men i övriga fall bör förbudet införas tidigare än vad utredningen föreslår. Förprövningen av byggnader och hägn är en viktig del av det förebyggande djurskyddsarbetet, men även betesmarker bör förprövas för att säkra att beteskravet kan tillgodoses. Det är angeläget att det finns både etologisk och veterinärmedicinsk kompetens vid förprövningen. Även mindre anläggningar bör omfattas. Tillståndsplikten bör inte tas bort eftersom den även utgör en betydelsefull del av det förebyggande djurskyddsarbetet. Det är viktigt att ny teknik godkänns även i fortsättningen, och det bör utökas till att omfatta fler områden, t.ex. djurtransporter och hantering av djur vid slakt. Människor har avlat på djur för att få fram ett visst utseende eller vissa produktionsegenskaper. Det har bl.a. lett till hundraser som inte kan andas normalt, grisar som får bogsår och kor som får juverinflammationer. Förbudet mot avel som kan medföra lidande bör enligt utredningen lyftas från förordning till lag.