bet · H101CU10 · 2014-03-14 00:00:00 — Elva statliga myndigheter står också bakom Klimatanpassningsportalen som syftar till att förmedla kunskap om sårbarheter och anpassning till dem som arbetar med att anpassa samhället till konsekvenserna av ett förändrat klimat, både på kort och på lång sikt. Med hänvisning till det anförda avstyrks de aktuella motionerna. Regeringen gav i regleringsbrevet länsstyrelserna i uppdrag att utarbeta regionala planer för klimatanpassningsarbetet (S2012/8609/). Länsstyrelserna ska sammanställa, redovisa och göra jämförelser av det klimatanpassningsarbete som bedrivs på nivå. Länsstyrelserna ska sedan efter samråd med berörda aktörer utarbeta regionala handlingsplaner för klimatanpassning till vägledning för det fortsatta lokala och regionala klimatanpassningsarbetet. Uppdraget delrapporterades och ska slutrapporteras till . gav regeringen i uppdrag att ta fram en vägledning till plan- och bygglagens hållbarhetsbestämmelser (S2014/186/PBB). Uppdraget avser frågor som har en tydlig koppling till hållbar utveckling, i första hand bestämmelserna i 2 kap. 3 § och 3 kap. 5 § 4. Regeringen bedömer att det finns ett behov av vägledning för att ge kommuner, länsstyrelser och andra berörda aktörer stöd vid tolkningen av och avvägningarna mellan de olika hållbarhetsdimensionerna i PBL i syfte att säkerställa ett tydligt fokus på hållbar utveckling vid tillämpningen av PBL. Regeringen har också gett , , , och i uppdrag att gemensamt upprätta och förvalta en plattform för frågor om hållbar stadsutveckling (S2013/3465/PBB). Plattformen ska syfta till ökad samverkan, samordning, kunskapsutveckling och erfarenhetsutbyte i frågor om hållbar stadsutveckling. hänvisar till sina ställningstaganden vid de senaste årens behandling av motionsförslag motsvarande det nu aktuella. Plan- och bygglagens bestämmelser bör således kunna utgöra en god grund när kommunerna ska ta ställning till klimatrelaterade frågor i den fysiska planeringen på olika nivåer. Däremot kan kommunerna behöva stöd för tillämpningen av bestämmelserna så att den ökade tyngd som getts åt klimatanpassningen verkligen får genomslag i det praktiska arbetet med planläggning. Som framgår ovan har regeringen genom uppdrag till länsstyrelserna och också tagit initiativ till ett arbete som är inriktat på att utarbeta vägledningar på detta område. Något särskilt tillkännagivande i frågan behövs därför inte. Motion 2013/14:C222 yrkande 1 avstyrks således. Planering för grönområden och stadsodling Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om tillkännagivanden till regeringen om betydelsen av grönområden i städerna och möjligheten till stadsodling. Utskottet delar motionärernas syn på vikten av att dessa frågor beaktas i planarbetet och utgår från att även regeringen har denna uppfattning. Jämför reservationerna 5 (S, V) och 6 (MP). Fyra motioner är inriktade på betydelsen av grönområden i städerna och möjligheten till stadsodling. I motion 2013/14:C349 av m.fl. (FP) föreslås ett tillkännagivande till regeringen om dessa frågor. Motionärerna anser att särskilt bör framhålla betydelsen av trädgårdar, parker och andra grönområden för människors hälsa och miljön (yrkande 1), fritidsodlingens betydelse för hälsa, rekreation och stadsmiljö (yrkande 2) och värdet av stadsnära skogar (yrkande 3). Vidare bör framhålla det ökade intresset för stadsnära odling (yrkande 4) och behovet att vidareutveckla användningen av rehabiliteringsträdgårdar (yrkande 5). Avslutningsvis bör uppmärksamma regeringen på de samhällskostnader som blir följden av utebliven fysisk aktivitet (yrkande 6). och (båda S) föreslår i motion 2013/14:C247 ett tillkännagivande om vikten av att beakta behovet av koloniträdgårdar och fritidsodling i stadsplaneringen. Motionärerna framhåller också att kunskapen om odlingsfrågor måste öka. Även (S) föreslår i motion 2013/14:C258 ett tillkännagivande om behovet av åtgärder för att bevara och utveckla förutsättningarna för trädgårdsodling i städerna. Enligt motionären bör regeringen ge och andra berörda myndigheter i uppdrag att främja att kommunerna integrerar olika former av trädgårdsodling i stadsplaneringen. Vidare bör regeringen utreda hur städernas livsmedelsförsörjning kan säkras och husbehovsodlingens roll i detta sammanhang. I motion 2013/14:C419 av m.fl. (MP), som handlar om upprustning av miljonprogrammets bostadsområden, behandlas bl.a. stadsodlingens betydelse för att både skapa en trivsam miljö och en hållbar matproduktion. Mot denna bakgrund föreslås att i ett tillkännagivande förordar att regeringen ska ge länsstyrelser och berörda myndigheter i uppdrag att främja stadsodling (yrkande 7). Utskottet har behandlat och avstyrkt motioner med motsvarande eller liknande förslag som de nu aktuella. hänvisade utskottet till sina tidigare ställningstaganden och till ett då aktuellt regeringsuppdrag och anförde följande (bet. 2011/12:CU14). Som framgått ovan behandlade och avstyrkte civilutskottet föregående år motioner som i huvudsak var likalydande med de nu aktuella. Utskottet konstaterade då att de aktuella frågorna redan uppmärksammas i olika former av statliga myndigheter och genom särskilda satsningar. har regeringen tagit ytterligare initiativ på området genom ett uppdrag till att utveckla arbetet kring samhällsplanering och bebyggelseutveckling för en miljö som möjliggör och stimulerar till fysisk aktivitet i vardagen, bl.a. avseende tillgänglighet till grönområden. Utskottet vidhåller sin tidigare redovisade uppfattning och avstyrker motionerna. Stöd till kommunernas planering har behandlat frågor som aktualiseras i motionerna i ett antal olika projekt som har redovisats i rapporter och skrifter. Det gäller exempelvis Grönstrukturer i landets kommuner (rapport 2012:13), Planera för rörelse – en vägledning om byggd miljö som stimulerar till fysisk aktivitet i vardagen (2012), Bostadsnära natur (2007) och Låt staden grönska (2010). Inom ramen för den verksamhet som Delegationen för hållbara städer bedrev –2012 beviljades stöd till flera projekt med inriktning på de frågor som behandlas i motionerna, bl.a. avseende stadsodling. delar motionärernas syn på vikten av att frågor om grönområden beaktas i planarbetet och att behovet av ytor för bl.a. fysisk aktivitet, rekreation och odling tillgodoses. Utskottet utgår från att även regeringen har denna uppfattning. Det kan också konstateras att dessa frågor uppmärksammats i olika former genom bl.a. uppdrag till och särskilda satsningar. När det gäller de närmare formerna för hur dessa frågor bör hanteras i olika kommuner eller mer detaljerade synpunkter på hur plan- och bygglagens krav i dessa avseenden bör tillgodoses avstår utskottet från att ta ställning. Sådana frågor får överlåtas till de enskilda kommunerna och till det metodutvecklingsarbete som bedrivs av bl.a. . Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet de aktuella motionsförslagen. Etablering av externa köpcentrum Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om lagändringar i syfte att motverka etablering av externa köpcentrum. Utskottet framhåller kommunernas ansvar för planläggningen och att har fått regeringens uppdrag att vidareutveckla sin vägledning för kommunernas arbete med frågor om handelsetableringar. Jämför reservation 7 (MP, V). I motion 2013/14:C221 av m.fl. (MP) behandlas frågor om lokalisering av handel som gäller förhållandet mellan närservice och externa köpcentrum. Motionärerna framhåller att etableringen av externa köpcentrum leder till att den lokala handeln får stora problem som i första hand drabbar dem som inte har tillgång till bil. Mot denna bakgrund föreslås ett tillkännagivande till regeringen om riskerna med växande extern handel (yrkande 1). bör också framhålla behovet av ett kraftfullare agerande från statens sida för att stödja en utvecklad närservice i det långsiktigt hållbara samhällsbyggandet (yrkande 2). Vidare bör eventuella etableringar av externa köpcentrum föregås av miljökonsekvensbeskrivningar (yrkande 3). bör också förorda att ett moratorium införs då man inte tillåter att några nya externa köpcentrum byggs (yrkande 4). I tillkännagivandet bör avslutningsvis framhålla behovet av en utredning för att bringa klarhet i frågan om hur en långsiktigt hållbar miljö- och klimatsmart handelsstruktur med social hänsyn kan utvecklas (yrkande 5). Även i motion 2013/14:T526 av m.fl. (MP) yrkande 9 föreslås att ställer sig bakom ett tillkännagivande till regeringen om att ett femårigt moratorium för nybyggnation av externa köpcentrum bör införas. bör det enligt motionen göras ändringar i lagstiftningen så att utvecklingen av handelsetableringar blir långsiktigt hållbar. (MP) framhåller i motion 2013/14:C370 att etablering av externa köpcentrum ofta påverkar den boendenära handeln i flera kommuner. Mot denna bakgrund föreslår motionären ett tillkännagivande om behovet av en ny lagstiftning som föreskriver obligatorisk samordning mellan närliggande kommuner vid planering av externhandel (yrkande 2). I motion 2013/14:T264 av m.fl. (V) föreslås ett tillkännagivande om att ett moratorium för etablering av externa köpcentrum bör införas omgående i avvaktan på lagändringar i (yrkande 4). Inriktningen av lagändringarna bör vara att bestämmelser införs som begränsar detaljhandelsanläggningar i externa lägen (yrkande 3). Förslag med motsvarande inriktning på restriktioner för etablering av externa köpcentrum har behandlats och avstyrkts av civilutskottet under en följd av år. anförde utskottet bl.a. följande i frågan (bet. 2010/11:CU22). Utskottet vidhåller sin uppfattning att det inte finns skäl att genomföra en översyn av med den förordade inriktningen eller införa ett moratorium för externa köpcentrum. Planeringen av handelsetableringar och de avvägningar som måste göras i dessa sammanhang bör kunna hanteras inom den nya plan- och bygglagens regelverk. Även på detta område kan det naturligtvis finnas behov av metodutveckling och spridning av goda exempel på hur frågor om handel kan hanteras i kommunernas planarbete. har också givit ut flera skrifter om planering och handel. Det kan vidare nämnas att den typ av avvägningar som föranlett motionerna tas upp i den tidigare omnämnda rapporten som styrmedel för att minska samhällets klimatpåverkan (2010). I rapporten redovisas erfarenheter av hur man genom detaljplanering och översiktsplanering kan minska samhällets klimatpåverkan. En av de frågor som särskilt tas upp i rapporten är detaljhandelsstrukturen och hur kommunen kan utforma en handelspolicy. Regeringen gav i regleringsbrevet (S2013/8937/) i uppdrag att uppdatera och vidareutveckla vägledningen Handeln i planeringen, som verket tog fram 1999. Mot denna bakgrund har anslag ökats med 2014. ska även genomföra informationsinsatser för att kommunicera innehållet i vägledningen till kommuner och andra berörda aktörer. Den vägledning som uppdraget utgår från lyfter bl.a. fram viktiga aspekter som ska belysas i den konsekvensanalys som föregår en handelsetablering och ger goda exempel på handelsutredningar och handelsstrategier och även på hur partnerskap och samverkan kan leda till både god samhälls- och handelsutveckling. har inte ändrat uppfattning i de frågor som tas upp i motionerna. Det bör således inte införas något förbud mot att etablera externa köpcentrum eller någon lagändring som är direkt inriktad på att motverka sådana detaljhandelsanläggningar. innehåller bestämmelser om de avvägningar som måste göras i samband med en utbyggnad av exempelvis en handelsanläggning. Det är i första hand den aktuella kommunen som har ansvaret för att kraven på hänsyn till bl.a. miljö- och klimataspekter samt mellankommunala och regionala förhållanden blir tillgodosedda vid planläggningen. Som framgår ovan har regeringen gett i uppdrag att uppdatera och vidareutveckla verkets vägledning för kommunernas arbete med frågor om handelsetableringar. I uppdraget ingår även att genomföra informationsinsatser för att kommunicera innehållet i vägledningen till kommuner och andra berörda aktörer. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet de aktuella motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om lagstiftning avseende icke-kommersiella frizoner. Utskottet hänvisar till sitt tidigare ställningstagande i frågan som innebär att det inte finns skäl att begränsa kommunernas handlingsfrihet i det aktuella avseendet. I motion 2013/14:C371 av m.fl. (MP) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt bör tillsätta en utredning med uppgiften att föreslå lagstiftning och andra åtgärder som stärker skyddet av – och även underlättar expansionen av – icke-kommersiella frizoner i våra städer och samhällen. Motionärerna hänvisar till att kommunerna ibland inte orkar stå emot trycket från multinationella koncerner som vill etablera sig i områden som ännu inte har kommersiell verksamhet. Ett motsvarande motionsförslag behandlades och avstyrktes av utskottet (bet. 2011/12:CU14). Utskottet anförde följande. Det är kommunerna som, inom ramen för bestämmelserna i bl.a. , i sin planering och i ärenden om bygglov ska ta ställning till frågor om stadsrummets utformning i bl.a. de avseenden som tas upp i motionen. Utskottet delar inte motionärens uppfattning att det finns skäl att begränsa kommunernas handlingsfrihet i dessa avseenden. Utskottet har inte ändrat uppfattning i den aktualiserade frågan och avstyrker således motion 2013/14:C371 yrkande 5. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att i ett tillkännagivande till regeringen ska framhålla att vissa bestämmelser i utgör hinder för etablering av näringsverksamhet i bostadsområden. Utskottet framhåller att de aktuella bestämmelserna är en viktig utgångspunkt för de avvägningar som kommunen måste göra i dessa sammanhang, men att andra åtgärder som kan påverka möjligheten att etablera viss näringsverksamhet i bostadsområden är föremål för överväganden. I motion 2013/14:C292 av i (M) föreslås ett tillkännagivande om att den fria etableringsrätten ibland hindras av vissa bestämmelser i . Enligt motionen är det framför allt bestämmelserna i 2 kap. 4 och 5 §§ som utgör hinder för en fri etablering. Motionären hävdar bl.a. att kravet på att bebyggelse ska lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet kan utgöra hinder för nyetablering av företag. Vissa bestämmelser i m.m. Enligt de aktuella paragraferna i 2 kap. gäller bl.a. följande. Vid planläggning och i ärenden om bygglov eller förhandsbesked får mark tas i anspråk för att bebyggas endast om marken från allmän synpunkt är lämplig för ändamålet (4 §). Vidare ska bebyggelse och byggnadsverk lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet med hänsyn till bl.a. människors hälsa och säkerhet, möjligheterna att ordna trafik och att förebygga vatten- och luftföroreningar samt bullerstörningar (5 §). har tidigare behandlat snarlika motionsförslag från samma motionär i betänkandena /11:CU22, 2011/12:CU14 och 2012/13:CU9. Vid sin behandling av frågan anförde utskottet följande (bet. 2011/12:CU14): Som utskottet förstår förslaget syftar motionären bl.a. på den situationen när en byggnad inom planlagt område helt eller delvis tas i anspråk för ett annat ändamål än den senast använts för, exempelvis vid etablering av viss näringsverksamhet i en byggnad som använts för bostadsändamål. En sådan ändrad användning kan stå i strid mot en bestämmelse i detaljplan. I en detaljplan får kommunerna bestämma bl.a. om byggnaders användning (4 kap. 11 § 2). Det krävs bygglov för en ändring av en byggnad som innebär att byggnaden helt eller delvis tas i anspråk för annat ändamål än det som byggnaden senast använts för (9 kap. 2 § första stycket 3 a). Om den bygglovspliktiga åtgärden inte är förenlig med detaljplanen kan en planändring vara nödvändig. Det finns emellertid ett visst begränsat utrymme att ge bygglov för åtgärder som avviker från gällande detaljplan, bl.a. om avvikelsen är liten och förenlig med detaljplanens syfte (9 kap. 31 § 3). Frågan om att vidga utrymmet för planavvikelser har diskuterats i de utredningar som låg till grund för regeringens förslag om den nya . I detta sammanhang har bl.a. frågan om etablering av viss näringsverksamhet berörts. I betänkande (SOU 2008:68) föreslogs en vidgning som innebar möjlighet att medge bygglov till åtgärder som strider mot en detaljplan om åtgärden är godtagbar med hänsyn till dess omfattning och planens syfte. I propositionen En enklare plan- och bygglag (prop. 2009/10:170) föreslogs emellertid endast viss språklig ändring i regleringen av möjligheten till avvikelse från detaljplan. Regeringen bedömde att det inte finns tillräckligt beredningsunderlag för att i sak ändra de nuvarande bestämmelserna om avvikelse från plan. Utskottet är inte berett att föreslå förnyade överväganden i den aktualiserade frågan. Den nya bör ha varit i kraft , och viss erfarenhet bör ha hunnit vinnas av lagens tillämpning, innan det kan bli aktuellt att åter ta upp frågor om bl.a. möjligheten till etableringar som innebär avvikelse från plan. har avstyrkt motsvarande eller snarlika motionsförslag från samma motionär om lagändringar i syfte att underlätta etablering av näringsverksamhet i bostadsområden. Motionären anser att vissa bestämmelser i som anger allmänna intressen i samband med planläggning och prövning av ärenden om lov utgör hinder för fri etablering. Utskottet vill för sin del framhålla att de aktuella bestämmelserna, tillsammans med övriga allmänna och enskilda intressen som anges i 2 kap. , är en viktig utgångspunkt för de avvägningar som kommunen måste göra i bl.a. dessa sammanhang. De problem som kan finnas vid samlokalisering av bostäder och näringsverksamhet bör kunna hanteras inom ramen för de aktuella bestämmelserna. Utskottet vill med anledning av motionen emellertid även erinra om att andra lagändringar i syfte att underlätta etablering av viss näringsverksamhet i bostadsområden har varit föremål för överväganden. I arbetet med den nya diskuterades, som framgår ovan, möjligheten att vidga utrymmet för s.k. planavvikelser. Denna fråga har även tagits upp i slutbetänkande (SOU 2013:34). Regeringen har aviserat att en proposition om en enklare planprocess kommer att överlämnas till . I lagrådsremissen avseende denna proposition finns förslag om ökat utrymme för avvikelse från detaljplan som delvis tar sikte på sådana etableringar som motionären åsyftar, dvs. mindre verksamheter som inte är störande för kringliggande bostäder. Därmed avstyrker utskottet motion 2013/14:C292. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om bl.a. ändringar i som syftar till att uppnå mer miljöanpassade trafiklösningar. Utskottet anser att plan- och bygglagens bestämmelser, tillsammans med regleringen i anknytande lagar, ger ett bra underlag för kommunernas planering av frågor om trafikförsörjning och trafiklösningar i olika avseenden. Jämför reservation 8 (MP, V). m.fl. (MP) framhåller i motion 2013/14:T526 att staten har en viktig roll i att sätta ramar som styr mot ett transportsnålt samhälle och att är ett viktigt instrument i detta sammanhang. Mot denna bakgrund föreslås ett tillkännagivande om att länsstyrelserna bör ges en starkare roll när det gäller att samordna samhälls- och transportplaneringen mellan kommuner (yrkande 5), att bör kompletteras med en portalparagraf som gör det tydligt att lagen ska tillämpas så att de nationella miljökvalitetsmålen bäst kan tillgodoses (yrkande 6) och att kommunerna bör ha ansvar för att göra trafikkonsekvensbeskrivningar för detaljplaner som kan ha stor påverkan på trafikens utveckling (yrkande 7). Vidare bör framhålla att ett utbildningsprogram bör genomföras med syfte att stärka kunskaperna om hur lokal eller regional samhällsplanering kan bidra till att miljömålen nås (yrkande 8). I motionen föreslås även ett tillkännagivande om att bör ändras så att de kommuner som så önskar ska kunna begränsa ny bebyggelse med hänvisning till bristande tillgång till kollektivtrafik (yrkande 22). Enligt motion 2013/14:T264 av m.fl. (V) måste samhällsplaneringen bidra till en mer miljöanpassad transportsektor. Motionärerna föreslår därför att regeringen ska återkomma med ett lagförslag som stärker den regionala samordningen så att miljöbelastande transporter kan minska (yrkande 1). Vidare föreslås att kommunerna ska kunna kräva att samhällsbyggare – de som bygger nya bostads- eller företagsområden – redovisar trafiksnåla transportlösningar i transportplaner (yrkande 2). Motionärerna ger också ett antal exempel på vad dessa transportplaner ska innehålla, t.ex. placering och utformning av hållplatser, placering av byggnader så att avståndet till kollektivtrafik minimeras, säkra p-platser för cyklar och införande av bilpooler. I partimotion 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att tillgången till cykelvägar i bostadsområden bör säkerställas genom de planeringsinstrument som finns i . Vissa bestämmelser i m.m. Kommunernas planläggning ska ske med hänsyn till bl.a. miljö- och klimataspekter samt mellankommunala och regionala förhållanden (2 kap. 3 § PBL). Denna bestämmelse tillkom i samband med införandet av den nya . I propositionen (prop. 2009/10:170) framhöll regeringen att det är viktigt att den fysiska planeringen samordnas bättre med infrastrukturplaneringen med syfte att uppnå en mer transport- och energieffektiv samhällsbyggnad. Vid kommunernas planläggning och i ärenden om bygglov ska överväganden om bl.a. trafikförsörjning och trafiklösningar ingå. Det framgår såväl i redovisningen av allmänna intressen som i bestämmelser om de olika planinstrumenten. Det anges således att bebyggelse och byggnadsverk ska utformas och placeras på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till trafikförsörjning och behovet av en god trafikmiljö (2 kap. 6 § första stycket 6). Frågor om behovet av regional samordning ska uppmärksammas i samband med kommunernas arbete med översiktsplanen. Det ska framgå av översiktsplanen hur kommunen i den fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna översiktsplanen med relevanta nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling inom kommunen (3 kap. 5 § 4). När kommunen upprättar ett förslag till översiktsplan eller ändring i planen ska kommunen samråda med samt med de berörda kommuner, regionplaneorgan och kommunala organ i övrigt som har ansvar för regionalt tillväxtarbete och transportinfrastrukturplanering (3 kap. 9 §). I detaljplanearbetet får kommunerna ta ställning till frågor om bl.a. byggnaders placering och utförande, markreservat för trafik- och väganläggningar samt parkering. En närmare prövning av vissa av dessa frågor kan även aktualiseras i ärenden om bygglov. har behandlat och avstyrkt motionsförslag liknande dem som förs fram i motionerna 2013/14:T526 och 2013/14:T264 om att regleringen av trafikfrågor i ska ses över och bli mer utförlig. Utskottet har bl.a. hänvisat till att det redan framgår av lagen att trafikfrågorna ska beaktas i kommunernas planering och i det regionala samrådet. Vidare har utskottet hänvisat till det planeringsstöd till kommunerna som ges av bl.a. . Vid behandlingen av motionsförslag motsvarande de nu aktuella förslagen i 2013/14:T264 anförde utskottet följande (bet. 2011/12:CU14): Som framgår av redovisningen ovan ingår överväganden om olika transportfrågor som en naturlig del i kommunernas fysiska planering. Det framgår också av bestämmelserna i att planläggning ska ske med hänsyn till bl.a. miljö- och klimataspekterna. Infrastrukturfrågorna kräver, som motionärerna framhåller, ofta en samverkan mellan berörda kommuner. I lagen anges också att kommunen i sitt arbete med översiktsplanen ska samråda med samt med de berörda kommuner, regionplaneorgan och kommunala organ i övrigt som har ansvar för regionalt tillväxtarbete och transportinfrastrukturplanering.