bet · H101KU25 · 2014-09-15 00:00:00 — I betänkandet behandlas 49 motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna 2011, 2012 och 2013. Motionsyrkandena gäller bl.a. en ny integritetsskyddsmyndighet, skyddet för den personliga integriteten inom EU, tystnadsplikt för tolkar och insyn i apoteksverksamhet. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet behandlade i betänkande 2011/12:KU9 Integritetsfrågor m.m. Dessa motionsyrkanden behandlas nu i förenklad ordning. Det gäller motioner om bl.a. sekretess i vårdnadsutredningar, gruppsekretess och en lag om kommunikationshemlighet. Utskottet avstyrker samtliga motioner. I betänkandet finns fem reservationer (MP, SD och V) och ett särskilt yttrande (SD). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Skyddet för den personliga integriteten inom EU Sekretessbrytande bestämmelser för SOS Alarm Forskares tillgång till sekretessbelagda uppgifter Sekretessen för uppgifter i de s.k. Sekretessen för bilder på misstänkta Motioner som bereds förenklat och , punkt 1 (MP,V) Personlig integritet, punkt 2 (MP,V) Insyn i apoteksverksamhet, punkt 5 (V) Sekretessbrytande bestämmelser för SOS Alarm, punkt 6 (SD) Sekretessen för uppgifter i de s.k. , punkt 8 (SD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motion från allmänna motionstiden /12 Motioner från allmänna motionstiden /13 Motioner från allmänna motionstiden /14 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2012/13:K269 av m.fl. (V), 2012/13:Ju373 av m.fl. (S) yrkande 65, 2013/14:K202 av m.fl. (V), 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 82 och 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkande 10. Reservation 1 (MP, V) 2012/13:K203 av m.fl. (V), 2013/14:K255 av Abdirizak Waberi (M), 2013/14:K348 av (FP) yrkande 2 och 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkandena 9, 12, 19–21 och 23. Reservation 2 (MP, V) Skyddet för den personliga integriteten inom EU 2013/14:Sf392 av m.fl. (MP) yrkande 11. 2013/14:K388 av (KD). 2012/13:So206 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2013/14:So214 av m.fl. (V) yrkande 13. Reservation 3 (V) Sekretessbrytande bestämmelser för SOS Alarm 2013/14:K368 av m.fl. (S) och 2013/14:K381 av (SD). Reservation 4 (SD) Forskares tillgång till sekretessbelagda uppgifter 2013/14:K366 av Finn och (båda M). Sekretessen för uppgifter i de s.k. 2011/12:K259 av och (båda SD) yrkande 2 och 2012/13:K368 av och (båda SD) yrkandena 1–5. Reservation 5 (SD) Sekretessen för bilder på misstänkta 2013/14:K265 av (M). Motioner som bereds förenklat 2012/13:K223 av och (båda SD), 2012/13:K273 av (SD) yrkandena 1–3, 2012/13:K278 av (S), 2012/13:K352 av och (båda FP), 2012/13:T447 av och (båda FP), 2013/14:K260 av (M), 2013/14:K268 av och (båda M) yrkandena 1 och 2, 2013/14:K269 av (KD), 2013/14:K325 av och (båda S), 2013/14:K343 av (SD), 2013/14:K348 av (FP) yrkande 1, 2013/14:K360 av (M), 2013/14:K372 av (S), 2013/14:K376 av (SD) yrkandena 1–3, 2013/14:So664 av m.fl. (MP) yrkande 24 och 2013/14:Ub474 av m.fl. (SD) yrkande 3. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), Per (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), Skånberg (KD), (SD), (V), (S) och (M). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas 49 motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna 2011, 2012 och 2013. Motionsyrkandena gäller bl.a. en ny integritetsskyddsmyndighet, skyddet för den personliga integriteten inom EU, tystnadsplikt för tolkar och insyn i apoteksverksamhet. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet behandlade i betänkande 2011/12:KU9 Integritetsfrågor m.m. Dessa motionsyrkanden behandlas nu i förenklad ordning. Det gäller motioner om bl.a. sekretess i vårdnadsutredningar, gruppsekretess och en lag om kommunikationshemlighet. I betänkandet behandlas också en genomgång av de ändringar av offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, som har genomförts sedan lagen trädde i kraft . Genomgången har gjorts på uppdrag av utskottet som ett underlag i utskottets uppföljning och utvärdering av genomförda ändringar i OSL. Det allmänna ska enligt 1 kap. 2 § fjärde stycket regeringsformen verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden och värna den enskildes privatliv och familjeliv. Var och en är vidare, genom den grundlagsändring som trädde i kraft , skyddad gentemot det allmänna mot betydande intrång i den personliga integriteten som innebär övervakning eller kartläggning utan samtycke av den enskildes personliga förhållanden (2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen). Begränsningar i detta skydd får göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningarna får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett dem och heller inte sträcka sig så långt att de utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Begränsningar får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning (2 kap. 21 § regeringsformen). Privatlivet har också ett grundlagsskydd genom förbudet mot åsiktsregistrering i 2 kap. 3 § regeringsformen. Enligt artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. En inskränkning i dessa rättigheter får bara genomföras med stöd av lag och om det är nödvändigt med hänsyn till ändamål som är angivna i artikeln. har tillträtt , och den gäller också som lag i . Enligt 2 kap. 19 § regeringsformen får en lag eller annan föreskrift inte meddelas i strid med åtaganden på grund av . Enligt tryckfrihetsförordningen har alla rätt att ta del av allmänna handlingar (2 kap. 1 § och 14 kap. 5 § andra stycket). Denna rätt får enligt 2 kap. 2 § begränsas endast om det krävs med hänsyn till vissa intressen, bl.a. skyddet för den enskildes personliga eller ekonomiska förhållanden. Varje inskränkning i rätten att ta del av allmänna handlingar ska anges noga i en bestämmelse i en särskild lag eller, om det anses lämpligare i ett visst fall, i en annan lag som den särskilda lagen hänvisar till. Den särskilda lag som avses är offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Personuppgiftslagen (1998:204), förkortad PUL, ska skydda människor mot att deras personliga integritet kränks genom behandling av personuppgifter (1 §). Med behandling av personuppgifter avses varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas i fråga om personuppgifter, oavsett om det sker på automatisk väg eller inte. Som exempel räknas följande åtgärder upp: insamling, registrering, användning, utlämnande genom översändande, spridning eller annat tillhandahållande av uppgifter, sammanställning eller samkörning, blockering, utplåning eller förstöring. PUL innehåller vissa grundläggande krav på behandlingen av personuppgifter. Huvudregeln är att behandling av personuppgifter bara är tillåten om den registrerade har lämnat sitt samtycke till behandlingen. Den som är personuppgiftsansvarig ska se till att personuppgifterna behandlas bara om det är lagligt och att de alltid behandlas på ett korrekt sätt och i enlighet med god sed. Personuppgifter får vidare samlas in bara för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål. De personuppgifter som behandlas ska vara adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen. (BrB) innehåller ett flertal straffbestämmelser som syftar till att skydda den personliga integriteten. Detta gäller bl.a. bestämmelserna i 4 kap. om brott mot frihet och frid såsom hemfridsbrott, olaga intrång och brytande av post- eller telehemlighet samt bestämmelserna i 5 kap. om förtal och förolämpning. trädde en lagändring i kraft som innebär att den som olovligen med tekniskt hjälpmedel i hemlighet tar upp bilder av någon som befinner sig inomhus i en bostad eller på en toalett, i ett omklädningsrum eller ett annat liknande utrymme kan dömas för kränkande fotografering. Ansvar ska inte utdömas om gärningen med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarligt. Av förarbetena till bestämmelsen framgår att exempel på försvarlig fotografering kan vara fotografering som ett led i nyhetsförmedling, t.ex. för publicering i ett grundlagsskyddat medium, eller fotografering i syfte att dokumentera bevisning om ett brott (prop. 2012/13:69 s. 30 f.). Det är inte ett brott om bildupptagningen sker som ett led i en myndighets verksamhet (4 kap. 6 a § BrB). gäller också kameraövervakningslagen (2013:460), som då ersatte den tidigare lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning. Lagen ska tillgodose behovet av kameraövervakning för berättigade ändamål som enskilda skyddas mot otillbörliga intrång i den personliga integriteten (1 §). Kameraövervakning ska bedrivas lagligt, enligt god sed och med tillbörlig hänsyn till enskildas personliga integritet (7 §). Tillstånd till kameraövervakning av en plats dit allmänheten har tillträde ska ges om intresse av sådan övervakning väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. Vid bedömningen av intresset av kameraövervakning ska det särskilt beaktas om övervakningen behövs för att förebygga, avslöja eller utreda brott, förhindra olyckor eller andra därmed jämförbara ändamål. Vid bedömningen av den enskildes intresse av att inte bli övervakad ska det särskilt beaktas hur övervakningen ska utföras, om teknik som främjar skyddet av den enskildes personliga integritet används och vilket område som ska övervakas (9 §). Tillståndsfrågan prövas av i det län där övervakningen ska ske. Kameraövervakning av en plats dit allmänheten inte har tillträde får bedrivas om den som ska övervakas har samtyckt till övervakningen (22 §). Den som bedriver övervakningen ska se till att övervakningen sker endast för särskilda och berättigade ändamål, att ändamålen med övervakningen dokumenteras och att övervakningen inte sker i större omfattning än vad som behövs för att tillgodose ändamålen med övervakningen (24 §). Upplysning om kameraövervakning ska lämnas genom tydlig skyltning eller på något annat verksamt sätt. Om ljud kan avlyssnas eller tas upp vid övervakningen ska särskild upplysning lämnas om detta (25 §). Utskottets förslag i korthet avslår med hänvisning till en tillsatt integritetsskyddskommitté motioner om utredningar och nya tillsynsmyndigheter till skydd för den personliga integriteten. Jämför reservation 1 (MP, V). m.fl. (S) yrkar i motion 2012/13:Ju373 yrkande 65 och i motion 2013/14:Ju412 yrkande 82 att en parlamentarisk integritetskommission ska tillsättas. Motionärerna anför att det behövs en kartläggning av hur privata företag använder information om enskilda internetanvändare och i vilken utsträckning uppgifterna sparas. Den integritetskommission som enligt en överenskommelse mellan Socialdemokraterna och regeringen ska tillsättas bör komma i gång med sitt arbete. Den kan börja med att kartlägga hur privata företag samlar in, sparar och använder information. Kommissionen bör även utreda om det vore lämpligt att inrätta ett integritetsskyddsråd som ska vaka över teknikutvecklingen, med beaktande av integritetsfrågor för enskilda. m.fl. (MP) begär i motion 2013/14:N441 yrkande 10 att en myndighet inrättas med ett samlat ansvar för skyddet av enskildas integritet. Motionärerna anför att integritetsskyddet har en svag ställning i . Detta har lett till en fragmentarisk bild av hur olika lagstiftningsåtgärder påverkar enskildas integritet och en avsaknad av helhetsbild i landet. Det samlade skyddet av den personliga integriteten kan fås genom inrättandet av en myndighet. m.fl. och m.fl. (samtliga V) begär i motion 2012/13:K269 respektive motion 2013/14:K202 att det ska utredas om en ny integritetsskyddsmyndighet ska inrättas. Det saknas enligt motionärerna ett helhetsgrepp om integritetsskyddet, och den nya myndigheten bör överta det tillsynsansvar som delas av bl.a. Datainspektionen, samt Justitiekanslern. väckte i sitt delbetänkande Skyddet för den personliga integriteten – Kartläggning och analys (SOU 2007:22) frågan om att inrätta ett råd eller en nämnd med uppgift att följa utvecklingen, varna för dess risker och vara en insiktsfull och förnuftig röst i den allmänna debatten. Kommittén ansåg att det i den integritetsskyddsrättsliga lagstiftningen saknades ett systemtänkande och en helhetssyn, vilket leder till att regelverket saknar enhetlighet och blir svåröverskådligt. Denna brist försvårar enligt kommittén möjligheterna att beakta kumulativa och samverkande effekter av tillkommande lagstiftning som ytterligare begränsar integritetsskyddet. Kommittén ansåg i sitt slutbetänkande Skyddet för den personliga integriteten – bedömningar och förslag (SOU 2008:3) att denna fråga borde hållas levande och aktualiseras på nytt om det skulle visa sig att behovet av integritetsskydd fortsätter att beaktas alltför lite i lagstiftningsarbetet och i andra sammanhang. Regeringen och Socialdemokraterna träffade en överenskommelse om att en parlamentarisk integritetsskyddskommitté ska tillsättas. Kommissionen ska enligt överenskommelsen ha ett tydligt individperspektiv och beakta olika integritetsaspekter, bl.a. sådana som kan förekomma inom sociala medier, privata företag och förvaltningsmyndigheter. Kommissionens uppdrag ska löpa med möjlighet att lämna delbetänkanden och – med hänsyn till den snabba teknikutvecklingen – att ge förslag till regeringen om nya frågeställningar som bör omfattas av kommissionens uppdrag. Kommissionen ska med prioritet följa upp förslag om att inrätta ett integritetsskyddsråd. Utskottet har av fått beskedet att regeringen avser att besluta om direktiven . Utskottet konstaterar att en parlamentarisk kommitté kommer att få i uppdrag att se över frågor om både integritetsskyddets utformning och var ansvaret för kontroll och uppföljning bör ligga. Detta arbete bör enligt utskottets mening inte föregripas. Motionerna 2012/13:K269 (V), 2012/13:Ju373 (S) yrkande 65, 2013/14:K202 (V), 2013/14:Ju412 (S) yrkande 82 och 2013/14:N441 (MP) yrkande 10 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avstyrker motioner om förändringar i regleringen av integritetsskyddet. Jämför reservation 2 (MP, V). Abdirizak Waberi (M) begär i motion 2013/14:K255 en översyn av skyddet för den personliga integriteten. Motionären anför att den ökade användningen av smarta telefoner och internet skapar risker för den personliga integriteten. Den snabba och öppna kommunikationen kan användas för att lägga ut falsk information. Samtal via mobiltelefoner är dessutom enligt motionären lättare att avlyssna. Den avlyssning som genomförs för att förhindra terroristdåd medför att även många samtal mellan oskyldiga människor avlyssnas. Det behövs därför enligt motionären ett tydligt regelverk som skyddar privat kommunikation exempelvis genom att den undantas från avlyssning. Ett liknande yrkande finns i motion 2012/13:K203 av (V). (FP) begär i motion 2013/14:K348 yrkande 2 ett tillägg i 9 och 10 kap. OSL om att uppgifter i trängselskatteärenden inte ska få lämnas till andra myndigheter. I motion 2013/14:N441 av m.fl. (MP) begärs att internetoperatörer inte ska få lagra information om enskilda internetanvändares trafik utöver sådan information som behövs för fakturering (yrkande 9), att det bör utredas hur internetanvändares integritet och rätt till privatliv kan stärkas i den svenska lagstiftningen (yrkande 12) samt att myndigheter bara med den enskildes samtycke ska få använda personuppgifter om enskilda för andra ändamål än för vilka de samlats in (yrkande 19). Vidare yrkas tillkännagivanden till regeringen om att alla ska ha rätt att begära att personuppgifter i företags databaser raderas om informationen inte längre behövs (yrkande 20), att alla utan dröjsmål ska underrättas om säkerhetsbrister i privata eller offentliga databaser som kan leda till att deras personuppgifter har äventyrats (yrkande 21) och att s.k. berättigat intresse inte ska få ge vare sig offentliga eller privata aktörer rätt att hantera personuppgifter utan samtycke av den enskilde (yrkande 23). I 4 kap. 8 § anges att den som olovligen bereder sig tillgång till ett meddelande, som ett post- eller telebefordringsföretag förmedlar som postförsändelse eller telemeddelande, döms för brytande av post- eller telehemlighet till böter eller fängelse i högst . Den som på annat sätt bryter brev eller telegram eller annars bereder sig tillgång till något som förvaras förseglat eller under lås eller annars tillslutet, döms för intrång i förvar till böter eller fängelse i högst . och rådet antog direktivet 2006/24/EG om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät (det s.k. datalagringsdirektivet). Direktivet syftar till att harmonisera medlemsstaternas regler om skyldigheter för leverantörer av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät att lagra vissa uppgifter som genereras eller behandlas i samband med att en kommunikation sker med fast eller mobil telefoni, eller i viss omfattning på internet. Uppgifter definieras i direktivet som trafik- och lokaliseringsuppgifter samt de uppgifter som behövs för att identifiera en abonnent eller användare. Direktivet genomfördes i svensk rätt genom en ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation som trädde i kraft . Ändringen innebär bl.a. att den som tillhandahåller tillståndspliktiga allmänna kommunikationsnät eller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster är skyldig att lagra sådana uppgifter om bl.a. abonnemang eller innehållet i elektroniska meddelanden som är nödvändiga för att spåra och identifiera kommunikationskällan, slutmålet för kommunikationen, datum, tidpunkt och varaktighet för kommunikationen, typ av kommunikation samt lokalisering av mobil kommunikationsutrustning vid kommunikationens början och slut (prop. 2010/11:46, bet. 2011/11:JuU14 och 2011/12:JuU28). I en dom ogiltigförklarades datalagringsdirektivet av (dom i de förenade målen C-293/12 och C-594/12). Domstolen konstaterar att det uppgifter som ska lagras enligt direktivet sammantagna kan ge mycket exakta upplysningar om privatlivet för de personer som lagringen avser. Det rör sig om uppgifter om exempelvis en persons vardagsliv, stadigvarande eller tillfälliga vistelseorter, dagliga och andra förflyttningar, utövade aktiviteter, sociala relationer och umgängeskretsar. Domstolen anser att direktivet utgör ett synnerligen allvarligt ingrepp i den grundläggande rätten till respekt för privatlivet och skydd för personuppgifter genom att kräva att dessa uppgifter ska lagras och genom att ge behöriga myndigheter tillgång till uppgifterna. Det intrång i de aktuella rättigheterna som följer av direktivet är enligt domstolen inte tillräckligt noggrant reglerat för att garantera att intrånget verkligen begränsas till vad som är strängt nödvändigt. Genom ytterligare en lagändring – som trädde i kraft och som innebär att hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning i stället heter hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig övervakning av elektronisk kommunikation – upphävdes bestämmelserna i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation och OSL om de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter som angår ett särskilt elektroniskt meddelande. De ersattes av bestämmelser dels i som under vissa förutsättningar möjliggör hemlig övervakning av elektronisk kommunikation i en förundersökning, dels av bestämmelser i en ny lag om inhämtning av sådana uppgifter i underrättelseverksamhet. I lagstiftningsärendet poängterades av bl.a. att de nya bestämmelserna i bl.a. innebar att det infördes en obligatorisk domstolsprövning av de brottsbekämpande myndigheternas inhämtning av uppgifter om elektroniska meddelanden i förundersökningar. Varje sådan inhämtning ska därmed föregås av en domstolsprövning som t.ex. avser om den aktuella brottsmisstanken är av tillräcklig svårhetsgrad. Vidare ska en proportionalitetsbedömning alltid göras. Syftet med ändringen var att stärka rättssäkerheten och integritetsskyddet (prop. 2011/12:55, bet. 2011/12:JuU8). Bestämmelserna i 9 kap. OSL gäller förbud i viss annan lagstiftning för myndigheter att utnyttja eller röja vissa uppgifter om bl.a. handel med finansiella instrument respektive internationella frågor om skatteärenden, polisiärt samarbete och rättslig hjälp i brottmål m.m. Vidare finns en hänvisning till bestämmelser om bl.a. tystnadsplikt för företagshemligheter. I 10 kap. OSL finns s.k. sekretessbrytande bestämmelser och bestämmelser om undantag från sekretess. Dessa bestämmelser reglerar när sekretessen inte hindrar att en uppgift lämnas ut till enskilda eller andra myndigheter. Som exempel kan nämnas bestämmelser om partsinsyn, dvs. att sekretess inte hindrar att en enskild eller en myndighet som är part i ett mål eller ärende hos exempelvis en domstol tar del av en handling i målet eller ärendet och om tillvaratagande av sin rätt vid misstanke om brott, dvs. att sekretessen inte hindrar att en anställd vid en domstol som är misstänkt för brott lämnar en uppgift till sitt ombud om det behövs för att han eller hon ska kunna ta till vara sin rätt. Vidare finns bestämmelser om och regeringens befogenheter att meddela dispens, dvs. besluta om undantag från sekretessen i ett särskilt fall. har lämnat ett förslag till en ny förordning om skydd av personuppgifter (allmän uppgiftsskyddsförordning) som förhandlas inom EU. I artikel 17 i förslaget föreskrivs en rätt för den registrerade att få sina personuppgifter raderade och att bli bortglömd (right to be forgotten). Regeringen och Socialdemokraterna har, som nämnts ovan, träffat en överenskommelse om att en parlamentarisk integritetskommitté ska inrättas, med uppgift att med ett individperspektiv beakta olika integritetsaspekter, bl.a. sådana som kan förekomma inom sociala medier, privata företag och förvaltningsmyndigheter. En huvudregel i PUL är att personuppgifter får behandlas bara om den registrerade har lämnat sitt samtycke. Det finns dock en rad undantag från regeln, varav ett finns i 10 § f. Där står det att man kan få behandla personuppgifter utan den registrerades samtycke om den personuppgiftsansvariges intresse av behandlingen väger tyngre än den registrerades intresse av integritetsskydd. Målsättningen med en intresseavvägning är att finna en balans mellan ett behov av att behandla personuppgifter och den enskildes anspråk på integritet. Utskottet behandlade två motioner med yrkanden om en lag om allmän kommunikationshemlighet som till sitt innehåll motsvarar motion 2013/14:K203. Utskottet konstaterade då att propositionen med förslag som gällde hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning skulle behandlas i samma vår. Denna behandling borde enligt utskottet inte föregripas. (V) reserverade sig och anförde att regeringen borde tillsätta en utredning som kunde utreda frågor om en ny lag om allmän kommunikationshemlighet (bet. 2011/12:KU9). Utskottet konstaterar att vissa lagändringar har genomförts om bl.a. i vilken utsträckning uppgifter om elektronisk kommunikation och abonnenter ska lagras. Vidare har integritets- och rättssäkerhetsstärkande ändringar genomförts när det gäller brottsbekämpande myndigheters möjlighet att avlyssna och övervaka elektronisk kommunikation. Behovet av ytterligare förändringar kommer att utredas av den tillsatta integritetsskyddskommittén, vars arbete enligt utskottet inte bör föregripas. Även det fortsatta förhandlingsarbetet inom EU när det gäller den föreslagna allmänna uppgiftsskyddsförordningen bör avvaktas. Motionerna 2012/13:K203 (V), 2013/14:K255 (M) och 2013/14:N441 (MP) yrkandena 9, 12, 19–21 och 23 avstyrks. Sekretessen gäller som huvudregel även mellan myndigheter. Endast om en uttrycklig bestämmelse föreskriver ett undantag från sekretessen kan sekretessbelagda uppgifter lämnas från en myndighet till en annan.