bet · H101KU20 · 2014-05-28 00:00:00 — Vidare skriver regeringen att med anledning av EU-kom- missionens process mot , som avslutades genom Svenska kraftnäts frivilliga åtagande om införande av elområden, har bedömt att det kan finnas behov av en rutin för att informera om ärenden när kommissionen startar en process om lagöverträdelse mot svenska myndigheter. I likhet med konstaterar regeringen att det saknas bestämmelser om hur informeras i sådana fall. Detta gäller dock generellt för alla svenska myndigheter, inte enbart för . Med anledning av skrivelsen har två följdmotioner väckts, motion 2013/14:N3 (S) och motion 2013/14:N4 (SD), men frågan om en indelning i elprisområden togs inte upp i någon av dessa motioner. och regeringens skrivelse behandlades av näringsutskottet (bet. 2013/14:NU9). I betänkandet behandlades även några motioner som tar upp frågor om elområden. är indelat i fyra elområden, konstateras det i kommittémotion 2013/14:N425 (S). Detta innebär att elpriset varierar beroende på i vilket elområde man bor. Det rättsliga läget för elområdena är oklart, och motionärerna är kritiska till hur elområdena infördes. Elområdena innebär stora konkurrensproblem för den elintensiva industrin och leder till en utsatt situation för elkonsumenterna. Motionärerna anser att systemet bör ses över. Genom investeringar i stamnätet och i elproduktion i de delar av landet där elförbrukningen ökar och är som störst bör man uppnå en situation där rättvisa förutsättningar gäller för alla (yrkande 43). 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. När de fyra elområdena infördes i landet höjdes elkostnaderna för företag i landets södra delar, sägs det i motion 2013/14:N300 (S). varierar elpriset beroende på i vilket elområde man bor, och det skapas stora konkurrensproblem för den elintensiva industrin. Motionären slår fast att det är regeringens ansvar att underlätta företagandet och föreslår ett tillkännagivande om behovet av liknande förutsättningar för företagande oavsett elområde. Elområdesindelningen tas även upp i motion 2013/14:N407 (S). En effekt är att elpriset har blivit högre i än i de norra delarna av landet. Motionärerna anser att regeringen bär ett stort ansvar för den nuvarande situationen genom att inte aktivt ha försökt undvika indelningen i elprisområden eller ha satsat tillräckligt på att bygga ut stamnätet. Det är inte rimligt med så stora skillnader i elpris mellan olika delar av landet. Enligt motionärerna måste indelningen i elprisområden förändras för att man ska uppnå en rättvis konkurrenssituation mellan företag och för andra konsumenter. anförde följande i sitt ställningstagande. delades in i elområden. Bakgrunden till detta har redovisats i det föregående. Sedan genomförandet har det framförts synpunkter på reformen och dess effekter. Dessa synpunkter har främst tagit sikte på Svenska kraftnäts befogenheter att besluta i frågan, om regeringens roll och om elområdesindelningens konsekvenser för elpriserna i olika delar av landet. När det gäller de nu aktuella motionerna – som i betydande utsträckning sammanfaller med förslag som utskottet behandlade – vill utskottet i första hand hänvisa till sina tidigare uttalanden bl.a. om konsekvenserna av tidigare socialdemokratiska regeringars förtida avveckling av kärnkraftsverket i och deras försummelser när det gäller att bygga ut stamnätet. Utskottet välkomnar att den nuvarande regeringen har inlett ett intensivt arbete med att förstärka elöverföringsförbindelserna mellan norra och . Vidare vill utskottet erinra om att följer upp elområdesreformens konsekvenser och att myndigheten i det arbetet har kunnat konstatera att det vanligen inte förekommer några prisskillnader mellan elområdena och att de prisskillnader som har uppkommit har varit små. Uppföljningsuppdraget kommer att slutredovisas . När det gäller olika aktörers befogenheter eller agerande i samband med tillkomsten av elområdesindelningen konstaterar utskottet att såväl konstitutionsutskott som förvaltningsrätten bereder ärenden med direkt koppling till dessa frågor. Utskottet följer dessa processer med intresse. I betänkandet finns i denna del en reservation (S) och två motivreservationer (MP, V). överklagade Svenska kraftnäts beslut om att dela in den svenska elmarknaden i fyra elområden. Överklagan avvisades emellertid av eftersom tiden för överklagande hade gått ut. Elnät överklagade detta beslut till förvaltningsrätten. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. 2011 avslogs denna överklagan av Förvaltningsrätten i . Domstolen menade att Svenska kraftnäts beslut inte kan anses ha sådana verkningar mot att det är ett överklagbart beslut. har därefter ansökt om prövningstillstånd i kammarrätten, och beslutade Kammarrätten i att bevilja prövningstillstånd. I ett beslut fann kammarrätten att Svenska kraftnäts beslut att dela in i fyra elområden är ett förvaltningsbeslut som går att överklaga. Ärendet återförvisades därför till förvaltningsrätten. Förvaltningsrätten i avslog elnäts överklagande i en dom . I domen anges att förvaltningsrättens prövning av en underinstans beslut att avvisa ett överklagande såsom för sent inkommet inte får överklagas enligt 33 § förvaltningsprocesslagen (1971:291). I skälen för avgörandet i förvaltningsrättens dom anges bl.a. följande. har gjort gällande att Svenska Kraftnäts indelningsbeslut är en föreskrift och inte ett förvaltningsbeslut. Kammarrätten i har emellertid i sin ovan angivna dom funnit att Svenska Kraftnäts beslut måste anses utgöra ett förvaltningsbeslut. Vad som härefter har förekommit i målet är inte av sådan art att det finns skäl att frångå denna slutsats. Med beaktande av instansordningens princip ansluter sig förvaltningsrätten därför till kammarrättens bedömning i denna fråga. är ett affärsverk och därmed juridiskt sett en del av staten. Europeiska Kommissionen noterar också i sitt beslut att är en central förvaltningsmyndighet med uppdrag att underhålla, sköta och utveckla det svenska elnätet (is a state-owned central administrative authority in commissioned to maintain, operate and develop the national transmission grid for electric power). Kommissionen har likväl i sitt beslut (under rubrikerna 4.2. Undertaking och 8. Addressee of the decision) funnit att i enlighet med EU-rättslig praxis är att jämställa med sådana företag som avses i artikel 101 och 102 i fördraget om Europeiska Unionens funktionssätt. Förvaltningsrätten, som godtar kommissionens bedömning, konstaterar att kommissionens beslut därigenom på EU-rättslig grund är bindande för och att beslutet alltså medför direkta rättsverkningar för det svenska affärsverket. har med stöd av Europeiska Kommissionens beslut sålunda agerat inom sin behörighet när bolaget delade in elmarknaden i olika delar. Svenska Kraftnäts beslut har följaktligen varit lagligt grundat. Det finns därmed inte stöd för påståendet att beslutet är att betrakta som en nullitet. Förvaltningsrätten anför vidare bl.a. att överklagandet kommit in . Förvaltningsrättens avgörande lyder: Förvaltningsrätten, som finner att Svenska Kraftnäts indelningsbeslut av den svenska elmarknaden är lagligen grundat, avslår överklagandet. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. I 10 kap. 10 § regeringsformen anges att regeringen fortlöpande ska informera och samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet i Europeiska unionen. I 10 kap. 2 § andra stycket riksdagsordningen anges att regeringen ska redovisa sitt agerande i Europeiska unionen för och lämna en skrivelse med en berättelse över verksamheten i Europeiska unionen till . Enligt 12 kap. 1 § regeringsformen lyder under regeringen och andra statliga förvaltningsmyndigheter som inte lyder under . I 12 kap. 2 § anges att ingen myndighet, inte heller eller en kommuns beslutande organ, får bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot en enskild eller mot en kommun eller som rör tillämpningen av lag. Förordningen med instruktion för I 14 § förordningen (1996:1515) med instruktion för anges att departementschefen ansvarar för beredningen av regeringsärenden i departementet. För beredningen av regeringsärenden som enligt ett förordnande enligt 7 kap. 5 § regeringsformen ska föredras av ett annat statsråd ansvarar dock det föredragande statsrådet. Enligt 15 § ska regeringsärenden som faller inom flera departements verksamhetsområden beredas i samråd med övriga berörda statsråd. Enligt 16 § får begära in förklaringar, upplysningar och yttranden i regeringsärenden. Enligt 20 § ska besvara formella underrättelser från kommissionen och i övrigt upplysa kommissionen om hur har uppfyllt de förpliktelser som följer av medlemskap i unionen. Vidare ska besvara motiverade yttranden från kommissionen och anmäla förslag till författningar i enlighet med informationsförfaranden som följer av medlemskap i unionen eller av andra internationella överenskommelser. ska också ge svenska svar och kommentarer inom förfaranden som följer av medlemskap i unionen eller av andra internationella överenskommelser. Enligt 26 b § kan chefen för kansliet för samordning av EU-frågor ge ut handböcker, riktlinjer och annat material i syfte att uppnå enhetlighet och hög kvalitet vid handläggningen inom av frågor som rör Europeiska unionen. I 7 § myndighetsförordningen (2007:515) anges att myndigheten ska ge regeringen stöd vid deltagande i verksamheten inom Europeiska unionen och i annat internationellt samarbete, ställa den personal till förfogande för deltagandet som regeringen begär och fortlöpande hålla regeringen informerad om förhållanden av betydelse för samarbetet. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. I 3 § förordningen (1994:2035) om vissa skyldigheter för myndigheter vid ett medlemskap i unionen anges att om inte annat föreskrivits ska myndigheter som inom sina verksamhetsområden införlivar direktiv, i den utsträckning som följer av direktiven, 2.lämna uppgifter till andra medlemsstater 3.offentliggöra vissa uppgifter om sakförhållanden, förfaranden eller liknande 4.i övrigt utöva de befogenheter och uppfylla de skyldigheter som gäller för som medlemsstat, i den omfattning befogenheterna eller skyldigheterna innebär samråd, rapporteringsskyldighet, anmälningsskyldighet, lämnande eller mottagande av uppgifter eller liknande förfaranden. Förbudsbestämmelserna i konkurrenslagen (2008:579) bygger på förbuden i artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget. Den nationella svenska konkurrensmyndigheten är . Bestämmelserna i förordningen (EG) nr 1/2003 av om tillämpningen av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget (artikel 101 och 102 i EUF-fördraget) bygger på parallella kompetenser. Kommissionen och de nationella konkurrensmyndigheterna inom EU har behörighet att tillämpa de nämnda artiklarna i EUF-fördraget fullt ut när det gäller avtal och förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstaterna. Förordning 1/2003 innehåller också regler om samarbete och kompetensfördelning mellan de nationella konkurrensmyndigheterna, domstolarna och kommissionen. I förordningen finns vidare de grundläggande reglerna om förfarandet vid kommissionen. () bildades och är ett statligt affärsverk. Verksamheten finansieras genom de avgifter som regionnät och stora elproducenter, som exempelvis kärnkraftverk, betalar till för att få nyttja stamnätet. Regeringen har fastställt en instruktion och beslutar om regleringsbrev. Svenska kraftnäts uppgift är enligt 1 § förordningen (2007:1119) med instruktion för att på ett affärsmässigt sätt förvalta, driva och utveckla ett kostnadseffektivt, driftsäkert och miljöanpassat kraftöverföringssystem, sälja överföringskapacitet samt i övrigt bedriva verksamheter som är anknutna till kraftöverföringssystemet. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. I interpellation 2009/10:174 frågade (M) den dåvarande näringsministern bl.a. hur hon såg på förhållandet att föregriper en prövning som pågår hos kommissionen. I kammaren anförde bl.a. följande som svar på interpellationen. har frågat mig om det är mina avsikter att svenska myndigheter inklusive affärsverk ska verka för och intressen snarare än för svenska intressen. har också frågat hur jag ser på förhållandet att boende i ska subventionera elkostnaden för dem som bor i . Därtill har frågat mig hur jag ser på förhållandet att föregriper en prövning som pågår hos kommissionen. Frågan om en indelning av i flera så kallade anmälningsområden är en komplex och mångfacetterad fråga. För att ändå konkret svara på frågor vill jag framföra följande. Jag anser att svenska myndigheter inom sina respektive verksamhetsområden ska verka för och intressen. Själva idén med det nordiska och europeiska samarbetet är att det sammantaget blir till nytta för alla inblandade länder. Vi har till exempel gemensamma europeiska mål för klimat och förnybar energi i de så kallade 20-20-20-målen. Detta har vi ett gemensamt ansvar för att lösa. En fungerande marknad med korrekt prisbildning ger signaler till aktörerna när det gäller effektiv lokalisering av produktion och förbrukning av el. Prissignaler tydliggör var investeringar i nätet behövs och var störst samhällsekonomisk nytta kan uppnås. En uppdelning av i flera anmälningsområden bidrar på så sätt till bättre förutsättningar för handel med omvärlden. Detta är ett av motiven till att vi inom ramen för den färdplan som tagits fram inom det nordiska energisamarbetet för att påskynda en öppen och gränslös elmarknad angav att det nordiska elbörssamarbetsområdet ska delas in i ytterligare anmälningsområden. Andra viktiga delar i färdplanen är att stärka det nordiska perspektivet vad gäller nätinvesteringar samt att ytterligare harmonisera de nationella regelverken för balansansvariga företag och förbättra förutsättningarna för en gränslös handel och en gemensam slutkundsmarknad. Detta paket av åtgärder ligger i hög grad i intresse och är viktigt för svenska företag och elkonsumenter. Denna överenskommelse har regeringen redogjort för i propositionen om en sammanhållen klimat- och energipolitik. När det gäller frågan om föregriper en prövning som pågår hos kommissionen vill jag framhålla att Svenska kraftnäts erbjudande om frivilliga åtaganden hos , som bland annat innebär en indelning av i flera anmälningsområden, måste ses i sitt sammanhang. Kommissionen har under förhandlingens gång varit mycket tydlig om att begränsning av exportkapacitet inte är en acceptabel metod för hantering av interna flaskhalsar i det svenska stamnätet. har bedömt att risken för en fortsatt process med överträdelseärendet hos kommissionen och en fällning i , och därmed svåra konsekvenser för svenska elkonsumenter, har varit alltför överhängande för att inte nyttja möjligheten till ett så kallat frivilligt åtagande. Sammantaget har bedömt att en indelning av i flera anmälningsområden är enda vägen framåt. Alternativet till en indelning av i flera anmälningsområden skulle innebära stora merkostnader för svenska el- och nätkunder. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. Vi inväntar nu kommissionens beslut om när anmälningsområden ska Statsrådet anförde som svar på två interpellationer om elprisområden, 2011/12:121 och 2011/12:143 (prot. 2011/12:38): har frågat mig vad jag avser att göra för att alla elkonsumenter i ska behandlas lika vad gäller elpriset och att elin- tensiva småföretag ska kunna konkurrera på lika villkor. har frågat om jag är beredd att stoppa indelningen i elnätsområden tills byggt ut överföringskapaciteten. De små och medelstora företagens konkurrenskraft är mycket viktig, inte bara för regionen utan också som en motor i den svenska ekonomin. En indelning i elområden är ingenting nytt, utan den princip på vilken den nordiska elmarknaden bygger. svenska nationsgränsen, men från följer de i stället de så kallade snitt som anger var det geografiskt finns flaskhalsar som begränsar Bakgrunden till den nya ordningen är krav på , inte på regeringen, att dela upp i elområden för att värna den inre marknaden och åstadkomma en fungerande elmarknad i Den tidigare modellen med att flytta flaskhalsarna i det svenska stamnätet till gränserna och begränsa elexporten i syfte att gynna svenska konsumenter anses strida mot . Regeringen hade gärna sett att uppdelningen i elområden gjorts först efter att den nya stora stamnätsledningen Sydvästlänken tagits i drift. var dock inte möjligt enligt den ansvariga myndigheten, . Den planerade Sydvästlänken är mycket viktig för att prisskillnaderna inte ska bli bestående. identifierade redan i början av 2000- talet behovet av stamnätsförstärkningar i . 2005 ett inriktningsbeslut om att förstärka stamnätet mellan och , då benämnd Sydlänken. Precis som flera har varit inne på i replikerna så här långt är skälet till att är indelat i fyra elprisområden att den danska bankföreningen har klagat till och påtalat att genom att begränsa sin export till för att hålla elen kvar i landet faktiskt bröt mot den inre marknaden. Det är bakgrunden till och innebörden i att införde elprisområden. ska man balansera behovet och skyldighet att leva upp till EU:s inre marknad, å andra sidan ska man hitta ett system där vi i klarar vår elförsörjning utan att elen bara flödar ut ur landet. Precis som jag angav i mitt svar hade vi från regeringens sida helst sett att ett system med elprisområden hade fått avvakta till efter 2015, då vi bedömer att Sydvästlänken kommer att vara på plats. Detta var dock inte möjligt, för om hade bestridit kraven hade vi riskerat både böter från EU och att behöva betala skadestånd till de klagande. frågan noga i regeringen. I en interpellation av (ip. 2011/12:163) frågade Vestlund (S) statsrådet bl.a. när fattade beslut om att den tidigare modellen med ett elområde stred mot EU:s regel- I kammaren anförde statsrådet bl.a. följande som svar på interpellationen. 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. Låt mig inledningsvis säga några ord om det tillämpliga . Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt innehåller konkurrensregler som är tillämpliga på företag. I fördraget slås bland annat fast att det är förbjudet för ett företag att missbruka en dominerande ställning på den inre marknaden eller inom en väsentlig del av denna i den mån det påverkar handeln mellan medlemsstater. Det finns vidare en särskild EU-förordning med närmare bestämmelser om tillämpningen av reglerna i fördraget. Av förordningen framgår bland annat att kommissionen kan fatta ett beslut riktat till det berörda företaget och ålägga detta att upphöra med en överträdelse av konkurrensreglerna. I ett läge där kommissionen avser att fatta ett sådant beslut kan företaget erbjuda åtaganden för att undanröja kommissionens betänkligheter. Kommissionen kan då genom ett beslut göra åtagandena bindande för företaget. Reglerna i fördraget och i den aktuella förordningen ger alltså kommissionen möjligheter att vidta åtgärder mot enskilda företag som missbrukar sin dominerande ställning på marknaden. Kommissionen har gjort bedömningen att är ett företag i fördragets mening och har därför, som jag har sagt, vidtagit åtgärder mot Svenska kraftnäts beteende på marknaden – inte mot den . Mot bakgrund av hur regelverket ser ut kan jag inte se att kommissionen skulle ha begått något formellt fel i detta avseende. Generaldirektören för förhandlade således på Svenska kraftnäts vägnar som företrädare för som ett företag i bemärkelse och inte som företrädare för medlemsstaten . informerade fortlöpande och det då ansvariga statsrådet. Kommissionen fann i sin preliminära bedömning 2009 att Svenska kraftnäts agerande stod i strid med konkurrensbestämmelserna i fördraget. gjorde då bedömningen att kommissionen inte skulle acceptera ett uppskjutande av införande av elområden till en senare tidpunkt och valde därför att dela in i fyra elområden. Som jag tidigare framfört hade regeringen gärna sett att elområdena införts först efter det att elöverföringsnätet till förstärkts, inte minst genom den så kallade Sydvästlänken. Vissa uppgifter i massmedia I en artikel i med rubriken kan vara felaktiga redogörs för den rättsliga processen när det gäller Svenska kraftnäts beslut att dela in i elområden. För tidningen uttalar sig en person som arbetade som jurist vid . Han uppger att hade kunnat låta pröva frågan i EU-domsto- len, men valde att inte göra det. Vidare uppger han för tidningen: Vi hade kommit långt i processen och hade till och med ett ombud som skulle företräda oss, men då fick vi en generalorder att avbryta för att i stället köra det politiska spåret. redogjorde i sitt granskningsbetänkande 1996 för regeringens organisation för handläggning av EU-frågor (bet. 1995/96:KU30 s. 26 f.). Utskottet anförde att det avsåg att även följa 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. regeringens organisation för hantering av EU-frågor. I övrigt fann utskottet inte anledning till något uttalande. undersökte allmänna granskning organisation för handläggningen av EU-frågor i skilda hänseenden (bet. 1998/99:KU10 s. 19 f.). De uppgifter utskottet hade fått vid kontakter med gav vid handen att hanteringen av EU-frågorna hade blivit bättre ju som varit medlem i EU. Detta hindrade emellertid inte att hanteringen kunde förbättras, anförde utskottet. Ett exempel var att mer uppmärksamhet kunde ägnas kommissionens verksamhet. allmänna granskning granskade hantering av EU-frågorna (bet. 1999/2000:KU10 s. 49 f.). Då undersöktes hanteringen av fyra enskilda EG-direktiv genom EU:s hela beslutsprocess. Utskottet betonade att regeringen har ett ansvar för att och utskotten informeras . I en granskning av delegation och subdelegation inom normgivningsmakten kom utskottet in på frågan om genomförande av EU-direktiv (bet. 2011/12:KU10 s. 40 f.). Utskottet påminde om sitt uttalande att ett fungerande samspel mellan och förvaltningsmyndigheter är av avgörande betydelse, både i de fall direktiven genomförs i form av förordningar och i de fall de genomförs i form av myndighetsföreskrifter. Av en promemoria från framgick att det, när det gäller beredning av genomförandet av antagna EU-direktiv, förekommer dialog av olika slag både inom och med berörda myndigheter. Därtill kommer att man inom har utarbetat riktlinjer för bl.a. det nationella genomförandet av unionsrättsakter. Dessutom hade det för utskottet redovisats vilka bestämmelser och rutiner som finns för efterkontroll. Utskottet välkomnade de redovisade åtgärderna. Utskottet granskade betänkande 2012/13:KU10 (s. 101 f.) regeringens handläggning av överträdelseärenden, dvs. ärenden där kommissionen ifrågasatt om uppfyllt sina förpliktelser enligt fördragen. Utskottet redogjorde för att enligt artikel 258 i fördraget om EU:s funktionssätt (EUF- fördraget), som trädde i kraft , ska kommissionen, om den anser att en medlemsstat har underlåtit att uppfylla en skyldighet enligt fördragen, lämna ett motiverat yttrande i ärendet efter att ha gett den berörda staten tillfälle att inkomma med sina synpunkter. Om den berörda staten inte rättar sig efter yttrandet inom den tid som angivits av kommissionen, får kommissionen föra ärendet vidare till Europeiska unionens domstol. I sådana fall gäller enligt fördraget om EU:s funktionssätt att kommissionen ska lämna ett motiverat yttrande i ärendet efter att ha gett den berörda staten tillfälle att inkomma med synpunkter. I betänkande 2012/13:KU10 redovisade utskottet tidigare granskningar av bl.a. handläggningen av EU-ärenden och överträdelseärenden. Utskottet uttalade att det i granskningen redovisade vilka rutiner som finns inom för handläggning av överträdelseärenden. har i vissa fall varit 2 HANDLÄGGNINGEN AV VISSA REGERINGSÄRENDEN M.M. framgångsrikt i den bemärkelsen att kommissionen t.ex. har lagt ned överträ- delseärenden innan de har nått domstol eller återkallat talan i domstolen. Granskningen visade de positiva effekterna av att föra en dialog med kom- missionen för att identifiera och undanröja eventuella missförstånd. Svar på frågor till