bet · H101CU19 · 2014-02-24 00:00:00 — Motionären föreslår också ett tillkännagivande om att domstolens utredningsansvar måste bli tydligare än (yrkande 2). I motion 2013/14:C452 av m.fl. (M) föreslås ett tillkännagivande om en översyn av vårdnadsreglerna som innebär att samma vårdnadsregler ska gälla för barn till både gifta och ogifta föräldrar och att samarbetssvårigheter inte ska utgöra en grund för att döma till enskild vårdnad (i denna del). m.fl. (V) föreslår i motion 2013/14:C202 ett tillkännagivande om att regeringen ska initiera en försöksverksamhet som går ut på att domstolar som arbetar med konflikt och försoning i vårdnads- och umgängestvister ska kunna ta in en familjerättssekreterare som sakkunnig vid muntliga förberedelser (yrkande 1). Därutöver föreslår motionärerna ett tillkännagivande om ett mer varaktigt system där sådana domstolar ska kunna förordna en sakkunnig person med särskild barnkompetens i familjemål (yrkande 2). Motion 2013/14:C409 av (SD) innehåller förslag om ett tillkännagivande om införandet av en möjlighet till medling i tvister om vårdnad, umgänge och boende. I motionen framhålls behovet av alternativa tvistelösningar. (M) föreslår i motion 2013/14:C269 ett tillkännagivande om att barnperspektivet vårdnadsreform bör ökas (yrkande 2). (M) föreslår i motion 2013/14:C278 ett tillkännagivande om att det bör göras en översyn av möjligheterna till straffsanktioner vid umgängessabotage. I motion 2013/14:C345 av (FP) föreslås ett tillkännagivande om att ett system bör införas som innebär att separerade föräldrar med gemensam vårdnad ska ha lagstadgad rätt till samma information om sina barn. Samma motionär föreslår i motion 2013/14:C347 ett tillkännagivande om en översyn av umgängesreglerna och att sanktionsmöjligheter bör övervägas då en förälder försvårar eller förhindrar umgänge. m.fl. (S) föreslår i motion 2013/14:C456 ett tillkännagivande om en översyn av reglerna om vårdnad, boende och umgänge så att barnets trygghet i förhållande till en våldsbenägen förälders vilja till umgänge ökar. Rättsförhållandet mellan barn och föräldrar regleras i . Denna lagstiftning har under genomgått betydande förändringar när det gäller regelverket för när föräldrar separerar och föräldrarna inte kan komma överens om hur deras barn ska ha det. De senaste större ändringarna i vårdnadsreglerna beslutades av och trädde i kraft (prop. 2005/06:99, bet. 2005/06:LU27, rskr. 2005/06:309). Ändringarna syftade framför allt till att förstärka barnperspektivet i lagstiftningen. De innebär bl.a. att betydelsen av barnets bästa kommer till klarare uttryck i lagen och att barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Genom lagändringarna markeras ytterligare i lagtexten den betydelse som risken för att barnet far illa måste få vid beslut om vårdnad, boende och umgänge. och domstolen ska vid bedömningen av barnets bästa fästa avseende särskilt vid risken att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. Ändringarna innebär också att det införts en generell skyldighet för domstolen att, om det är lämpligt, verka för samförståndslösningar i indispositiva tvistemål. I mål om vårdnad, boende och umgänge innebär det att domstolen ska verka för att föräldrarna når en samförståndslösning som är förenlig med barnets bästa. Domstolen ska också kunna ge en medlare i uppdrag att försöka få föräldrarna att nå en samförståndslösning till barnets bästa. redovisade i rapporten och barnet i vårdnadstvister uppdraget att följa upp hur vårdnadsreform slagit igenom i arbete. Enligt är resultatet av uppföljningen positivt. Uppföljningen visar dock på en del förbättringsområden. behöver framför allt bli tydligare i sin dokumentation av barnsamtal, i sina motiveringar till förslag till beslut och i sina bedömningar av risken att ett barn far illa. Uppföljningen visar också att socialnämnderna efterfrågar stöd och vägledning om hur de bäst gör sina riskbedömningar. har som ett led i detta tagit fram handboken , boende och umgänge som syftar till att vara ett stöd för rättstillämpningen och handläggningen inom familjerätt. I proposition 2011/12:53 Barns rätt till vård aviserade regeringen att en utvärdering av vårdnadsreform kommer att inledas . Vid denna utvärdering kommer det enligt regeringen även att göras en utvärdering av den s.k. Trondheimsmodellen, dvs. att tjänstemän med särskild barnkompetens från familjerätten tar en aktiv roll i processen för att öka barnperspektivet och nå en samförståndslösning. uppgav i ett frågesvar (svar på fråga 2012/13:619) att regeringen avser att inleda en utvärdering av vårdnadsreform för att se om det finns behov av ytterligare förbättringar. Enligt uppgift från kommer en utredning som ska utvärdera vårdnadsreform att tillsättas . Motsvarande eller i allt väsentligt motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2012/13:CU8. I betänkandet konstaterade utskottet liksom tidigare att regeringen tagit olika initiativ för att följa och utvärdera utvecklingen på området. Regeringen har vidare aviserat att en utvärdering av vårdnadsreform kommer att inledas . Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det pågående arbetet och den aviserade utvärderingen inte borde föregripas genom någon åtgärd från med anledning av motionsyrkandena, varför de avstyrktes. Utskottet kan även nu konstatera att regeringen tagit olika initiativ för att följa och utvärdera utvecklingen på området, bl.a. genom uppföljning 2011. Regeringen har vidare aviserat att en utvärdering av vårdnadsreform kommer att inledas . Mot denna bakgrund anser utskottet att den aviserade utvärderingen inte bör föregripas genom någon åtgärd från , varför motionsförslagen bör avslås. Vårdnaden vid våld mot den andra föräldern Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om vårdnaden vid våld mot den andra föräldern. Utskottet hänvisar till en aviserad utvärdering. Jämför reservationerna 9 (S, V) och 10 (SD). (S) föreslår i motion 2013/14:C271 ett tillkännagivande om att det bör ske en automatisk prövning av vårdnaden av gemensamma barn vid våld mot den andra föräldern. I motion 2013/14:C457 föreslår (S) ett tillkännagivande om att det bör ske en automatisk prövning av vårdnaden av gemensamma barn vid våld mot den andra föräldern. (S) föreslår i motion 2013/14:C353 ett tillkännagivande om att regeringen bör göra en översyn av hur man på ett lämpligt sätt kan säkerställa att en person som dömts för misshandel av barn eller av den andra föräldern ska kunna fråntas rätten till vårdnad. och (båda M) föreslår i motion 2013/14:C335 ett tillkännagivande om att regeringen bör överväga införandet av obligatorisk prövning av vårdnaden i de fall där en vårdnadshavare har dödat den andra vårdnadshavaren. (M) föreslår i motion 2013/14:C269 ett tillkännagivande om att den förälder som utövat dödligt våld mot den andra föräldern bör förlora vårdnaden och i stället bör en särskilt förordnad vårdnadshavare utses (yrkande 1). Motion 2013/14:C383 av (FP) innehåller förslag på ett tillkännagivande om att det i bör införas en särskild regel som utesluter den förälder som mördat eller på annat straffbelagt sätt bragt den andra föräldern om livet från vårdnaden om gemensamma barn. Genom vårdnadsreform markerades ytterligare i lagtexten den betydelse som risken för att barnet far illa måste få vid beslut som rör vårdnad, boende och umgänge. Enligt 6 kap. 2 a § ska barnets bästa vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Vid bedömningen av vad som är bäst för barnet ska det fästas avseende särskilt vid risken för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. Om en förälder vid utövandet av vårdnaden om ett barn gör sig skyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigt brister i omsorgen om barnet på ett sätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utveckling, ska domstolen besluta om ändring i vårdnaden. Frågan kan enligt 6 kap. 7 § prövas på talan av socialnämnden. ska enligt 5 kap. 2 § socialtjänstförordningen (2001:937) göra framställning eller ansökan till domstolen, om nämnden får veta att någon åtgärd behöver vidtas i fråga om bl.a. vårdnaden om ett barn, t.ex. att vårdnaden flyttas över från en olämplig förälder till den andra föräldern eller till en särskilt förordnad vårdnadshavare. När socialnämnden har väckt talan agerar den som part i tvistemålet. Utskottet kan konstatera att socialnämnden har en skyldighet att vidta åtgärder om den uppmärksammar att en förälder brister i omsorgen om barnet och ta initiativ till en ändring av vårdnaden. Som redovisats ovan under föregående avsnitt avser regeringen att under innevarande valperiod ta initiativ till en utvärdering av vårdnadsreform. Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionsförslagen, varför de bör avslås. Riskbedömningar vid vårdnadstvister m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om riskbedömningar vid vårdnadstvister m.m. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 11 (SD). (KD) föreslår i motion 2013/14:C301 ett tillkännagivande om att en ordentlig bedömning av risken för att ett barn ska bortrövas bör göras i samband med vårdnadsprocessen (yrkande 2). Motionären föreslår även att umgängesrätten ska inhiberas med omedelbar verkan om en förälder befaras planera att föra bort sitt barn (yrkande 3). Genom vårdnadsreform markerades ytterligare i lagtexten den betydelse som risken för att barnet far illa måste få vid beslut som rör vårdnad, boende och umgänge. Enligt 6 kap. 2 a § ska barnets bästa vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Vid bedömningen av vad som är bäst för barnet ska det fästas avseende särskilt vid risken för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. ska i utredningar om vårdnad, boende och umgänge göra en bedömning av risken för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp, att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. I propositionen med förslag till nya vårdnadsregler anförde regeringen att det bör vara uppgift att sammanställa kunskap om och medverka till metodutveckling för hur riskbedömningen ska göras när socialnämnden utreder frågor om vårdnad, boende och umgänge (prop. 2005/06:99 s. 43). fick i uppdrag av regeringen att sammanställa kunskapsläget kring hur riskbedömningar ska göras när socialnämnden utreder frågor om vårdnad, boende och umgänge samt att redovisa hur metoderna inom området kan utvecklas. Enligt uppgift från pågår inom ett arbete i samarbete med forskare för att ta fram ett riskbedömningsinstrument. En rapport om riskbedömningar i frågor som rör vårdnad, boende och umgänge kommer att presenteras . Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2012/13:CU8. Utskottet konstaterade att det pågår ett arbete inom med att ta fram ett instrument för riskbedömningar som ska kunna använda i ärenden om vårdnad, boende och umgänge. Mot denna bakgrund var utskottet inte berett att föreslå något initiativ från med anledning av motionsyrkandena, varför de avstyrktes. Utskottet kan konstatera att det fortfarande pågår ett arbete med att ta fram ett instrument för riskbedömningar som ska kunna använda i ärenden om vårdnad, boende och umgänge. Enligt utskottet bör det pågående arbetet därför inte föregripas genom någon åtgärd från med anledning av motionsförslagen, varför de bör avslås. Fler än två vårdnadshavare Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att ett barn ska kunna ha fler än två vårdnadshavare. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 12 (S, MP, V). m.fl. (S) föreslår i motion 2013/14:C446 ett tillkännagivande om att en översyn av reglerna i bör göras för att överväga om det är lämpligt för ett barn att ha fler än två vårdnadshavare (yrkande 4). I motion 2013/14:Sf250 av m.fl. (V) föreslås ett tillkännagivande om en översyn av så att det blir möjligt för ett barn att ha fler vårdnadshavare (yrkande 3). Motion 2013/14:So301 av m.fl. (MP) innehåller förslag om ett tillkännagivande om en översyn av så att barn ska kunna ha fler än två vårdnadshavare (yrkande 3). (S) föreslår i motion 2013/14:C424 ett tillkännagivande om att ett barn ska kunna ha fler än två vårdnadshavare. Personer som barnet vuxit upp med under sina första år, t.ex. fosterföräldrar, släktingar eller andra vuxna, bör också kunna bli vårdnadshavare. Barn står enligt 6 kap. 2 § första stycket under vårdnad av båda föräldrarna eller en av dem, om inte rätten har anförtrott vårdnaden åt en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Vårdnaden om ett barn består till dess att barnet fyller eller ingår äktenskap. På talan av socialnämnden får rätten enligt 6 kap. 15 a § andra stycket besluta om umgänge mellan barnet och någon annan än en förälder. Vid bedömningen av om en sådan talan bör föras ska socialnämnden särskilt beakta barnets behov av umgänge med sina mor- och farföräldrar och andra som står barnet särskilt nära. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2012/13:CU8. I betänkandet hade utskottet inte någon annan uppfattning än den utskottet tidigare gett uttryck för bl.a. i samband med lagstiftningsärendet i betänkande 2005/06:LU27, då utskottet tillstyrkt de ändringar som infördes om att barnets behov av umgänge med andra än föräldrarna ska lyftas fram vid socialnämndens bedömning. Motionsyrkandena avstyrktes därför. Utskottet har inte någon annan uppfattning än den utskottet tidigare gett uttryck för. Motionsförslagen bör därför avslås. Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 13 (SD). I motion 2013/14:C420 av och (båda S) föreslås ett tillkännagivande om att ogifta föräldrar automatiskt ska få gemensam vårdnad efter det att faderskapet har bekräftats (yrkande 1). (SD) föreslår i motion 2013/14:C381 ett tillkännagivande om att även ogifta föräldrar automatiskt ska få gemensam vårdnad. Motion 2013/14:C452 av m.fl. (M) innehåller förslag till ett tillkännagivande om att ogifta föräldrar automatiskt ska få gemensam vårdnad i samband med att faderskapet fastställs (i denna del). Ett barn står från födelsen under vårdnad av båda föräldrarna, om dessa är gifta med varandra, och i annat fall av modern ensam. Ingår föräldrarna senare äktenskap med varandra, står barnet från den tidpunkten under vårdnad av dem båda, om inte rätten har anförtrott vårdnaden åt en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Om det döms till äktenskapsskillnad mellan föräldrarna står barnet även därefter under båda föräldrarnas vårdnad, om inte den gemensamma vårdnaden upplöses. Ska barnet även efter domen på äktenskapsskillnad stå under båda föräldrarnas vårdnad, ska rätten i domen erinra om att vårdnaden alltjämt är gemensam. Om en av föräldrarna är ensam vårdnadshavare och föräldrarna vill utöva vårdnaden gemensamt, kan de enligt 6 kap. 4 § tillsammans lämna in en ansökan till domstolen, som då ska besluta om gemensam vårdnad om det inte är uppenbart att sådan vårdnad är oförenlig med barnets bästa. Föräldrarna kan också få gemensam vårdnad genom registrering hos efter anmälan av dem båda. En sådan anmälan kan göras antingen till socialnämnden i samband med att nämnden ska godkänna en faderskapsbekräftelse eller en bekräftelse av föräldraskap eller direkt till under förutsättning att beslut om vårdnaden inte har meddelats tidigare och att föräldrarna och barnet är svenska medborgare. I övrigt kan ändring i vårdnaden ske genom avtal som godkänns av socialnämnden eller genom beslut av domstol. presenterades departementspromemorian Gemensam vårdnad för ogifta föräldrar samt en språklig och redaktionell översyn av 6 kap. (Ds 1999:57). I promemorian föreslås bl.a. att föräldrar som inte är gifta med varandra när barnet föds ska få gemensam vårdnad när har förflutit från det att faderskapet har fastställts genom en bekräftelse som har godkänts av socialnämnden, om ingen av föräldrarna anmäler till socialnämnden att han eller hon motsätter sig gemensam vårdnad. Regeringen behandlade promemorians förslag i proposition 2009/10:192 Umgängesstöd och förutsättningar att tala med barn. I propositionen konstaterar regeringen bl.a. att det för ogifta föräldrar som är ense om att ha gemensam vårdnad finns ett antal möjligheter att på ett enkelt sätt få det. Enligt regeringen innebär promemorians förslag här ingen förbättring eftersom det inte skulle finnas någon anledning att vänta på att få gemensam vårdnad. För ogifta föräldrar som inte är ense i vårdnadsfrågan kan det säkert i vissa fall ifrågasättas om det verkligen finns förutsättningar för gemensam vårdnad. Detta gäller särskilt mot bakgrund av den utveckling som skett sedan promemorian presenterades 1999. Den presumtion för gemensam vårdnad som i praktiken infördes upphävdes genom vårdnadsreform. Det måste numera i stället i varje enskilt fall göras en bedömning med utgångspunkt i vad som är bäst för barnet. Det är därför inte en lämplig lösning att ha en reglering som innebär att gemensam vårdnad kan uppkomma om inte anmälan sker inom , dvs. på grund av passivitet. Sammanfattningsvis var det regeringens uppfattning att promemorians förslag inte borde genomföras. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen konstaterade utskottet, liksom regeringen, att situationen är annorlunda mot den som gällde när promemorians förslag lämnades . Någon presumtion för gemensam vårdnad finns , utan det måste i stället i varje enskilt fall göras en bedömning med utgångspunkt i vad som är bäst för barnet. Mot denna bakgrund instämde utskottet i regeringens bedömning att förslaget om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar inte borde genomföras (prop. 2009/10:192, bet. 2009/10:CU20, rskr. 2009/10:358). Motsvarande eller i allt väsentligt motsvarande motionsyrkanden har avstyrkts av utskottet , i betänkande 2012/13:CU8. Utskottet ansåg att det inte fanns skäl att frångå tidigare ställningstagande i samband med behandlingen av proposition 2009/10:192 (bet. 2009/10:CU20). Utskottet anser fortfarande att det inte finns skäl att frångå tidigare ställningstaganden. Motionsförslagen bör därför avslås. Juridiskt biträde för barn i vårdnadsmål Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om juridiskt biträde för barn i vårdnadsmål. Utskottet hänvisar till en aviserad utvärdering. Jämför reservationerna 14 (S) och 15 (MP) samt särskilt yttrande 1 (V). m.fl. (S) begär i motion 2013/14:C446 ett tillkännagivande om att domstolar i särskilt konfliktfyllda mål om vårdnad, boende och umgänge ska kunna förordna ett juridiskt biträde för barnet (yrkande 2). I motion 2013/14:So664 av m.fl. (MP) föreslås ett tillkännagivande om att barn ska ha rätt till eget offentligt biträde i mål som rör vårdnad, boende och umgänge för att säkerställa att barnet kommer till tals och att barnets intressen tas till vara (yrkande 33). och (båda FP) föreslår i motion 2013/14:C384 ett tillkännagivande om att barn ska ha rätt till en särskild företrädare i vårdnadstvister. Motionärerna menar att detta stärker rättssäkerheten och ger mer objektiva och sakliga utredningar samt att barnets rätt att få tas på allvar enligt artikel 12 i tillgodoses. I proposition 2011/12:53 Barns möjlighet att få vård konstaterade regeringen att behandlat frågan om juridiskt biträde för barn i vårdnadsmål och att det finns tillkännagivanden . Vidare konstaterade regeringen att det i promemorian Utövandet av barns rättigheter i familjerättsprocesser (Ds 2002:13) föreslagits flera lagändringar i syfte att stärka barnets rätt i processen, bl.a. att det i särskilt konfliktfyllda vårdnadsmål ska vara möjligt för domstolen att förordna ett juridiskt biträde för barnet. En av biträdets viktigaste uppgifter ska vara att försöka få föräldrarna att nå en samförståndslösning. Biträdet kan här fylla en viktig funktion i de särskilt konfliktfyllda målen. Det måste dock enligt regeringen beaktas att sedan de två tillkännagivandena beslutats har andra lagändringar som syftar till samförståndslösningar genomförts. infördes en uttrycklig regel om att domstolen aktivt ska verka för att föräldrarna når en samförståndslösning till barnets bästa (42 kap. 17 § första stycket ). infördes det också en möjlighet för domstolen att ge en särskild medlare i uppdrag att försöka få föräldrarna att komma överens (6 kap. 18 a § ). är det, till skillnad från när förslaget i promemorian lades fram, enligt regeringen således tveksamt om ett biträde för barnet bör ha uppgiften att försöka nå en samförståndslösning. En annan uppgift för ett biträde för barnet skulle enligt regeringen vara att hjälpa barnet att utnyttja sin möjlighet att komma till tals. Både domstolen och socialnämnden har redan ett ansvar för att den utredning som ska göras styrs av barnets behov. Sedan förslaget lades fram har det dessutom kommit till klarare uttryck i lagen att barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge (6 kap. 2 a § första stycket). Med hänsyn till detta är regeringen av uppfattningen att promemorians förslag inte kan läggas till grund för lagstiftning. Frågan om hur barnets rätt bäst tillgodoses i mål om vårdnad, boende och umgänge behöver enligt regeringen övervägas ytterligare. Det kommer att göras i samband med den utvärdering av vårdnadsreform som kommer att inledas . I propositionen gör regeringen därför bedömningen att det inte bör införas en möjlighet för domstolen att förordna ett juridiskt biträde för barnet i mål om vårdnad, boende eller umgänge. Frågan om hur barnets rätt i processen bäst tillgodoses behöver övervägas ytterligare. I utvärderingen ska olika modeller för att stärka barnets ställning i mål om vårdnad, boende och umgänge analyseras. En modell kan förstås vara att med beaktande av de senaste årens lagändringar ändå införa någon form av biträde för barnet. Mot bakgrund av vad som anförts ovan och de nackdelar med ett biträde som en del remissinstanser pekat på är det enligt regeringen dock numera tveksamt om det är den bästa lösningen. Vid riksdagsbehandlingen av proposition 2011/12:53 Barns möjlighet att få vård framhöll utskottet att det är angeläget att bestämmelserna om vårdnad, boende och umgänge på ett ändamålsenligt sätt tar till vara barnets rätt och gör det möjligt för barnet att komma till tals (prop. 2011/12:53, bet. 2011/12:CU12, rskr. 2011/12:150). Barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge, och vid bedömningen av barnets bästa ska det tas hänsyn till barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad. Om det inte är olämpligt, ska den som verkställer en vårdnadsutredning försöka klarlägga barnets inställning och redovisa den för domstolen. ska även höra barnet innan den lämnar s.k. snabbupplysningar till domstolen, om det är lämpligt. Det är ovanligt att barn medverkar i domstolsprocessen genom att höras i domstolen. En sådan möjlighet finns dock om särskilda skäl talar för det och det är uppenbart att barnet inte kan ta skada av att höras i domstol. En allmän utgångspunkt är att samförståndslösningar mellan föräldrarna i vårdnadsfrågor i de allra flesta fall är bäst för barnet. Lagen ger därför flera möjligheter att hjälpa föräldrarna att själva komma överens i frågor som rör barnet vid en separation. Som redovisats ovan har det efter två tillkännagivanden genomförts två lagändringar som syftar till samförståndslösningar. Liksom regeringen ansåg utskottet att promemorias förslag inte kan läggas till grund för lagstiftning.