bet · H101UbU11 · 2014-03-10 00:00:00 — Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan och avstyrker därför motion 2013/14:Ub395 (V) yrkande 1 och motion 2013/14:Ub571 (S) yrkande 20. Behörighet till gymnasieskolan genom folkhögskolestudier Utskottet kan konstatera att det finns ett regelverk för gymnasieskolan med fem olika introduktionsprogram, vars syfte i första hand är att ge utbildning till elever som inte har uppnått behörighet till ett nationellt program inom gymnasieskolan. Det finns också möjlighet för en folkhögskola att anta en yngre elev som går ett introduktionsprogram i gymnasieskolan. Regeringen har vidare aviserat att den avser att tillsätta en utredning, , som bl.a. ska föreslå en förlängd skolplikt med upp till för de elever som inte är behöriga till gymnasieskolan och en eventuell obligatorisk sommarskola för elever i årskurs 9 som saknar behörighet i något ämne. Utskottet anser mot bakgrund av att gällande regelverk får anses väl avvägt och att den aviserade utredningen inte bör föregripas inte att någon åtgärd från är motiverad med anledning av motionsyrkandet om att tillsätta en utredning om att låta elever som saknar behörighet till gymnasieskolan läsa in behörigheten på folkhögskola. Därmed avstyrker utskottet motion 2013/14:Ub395 (V) yrkande 2. Grundläggande högskolebehörighet för alla elever Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att införa grundläggande högskolebehörighet för alla elever i gymnasieskolan. Jämför reservation 5 (S, MP, V). I kommittémotion 2013/14:Ub571 av m.fl. (S) yrkande 2 och yrkande 8 föreslås att alla nationella program i gymnasieskolan ska leda till grundläggande behörighet till högskoleutbildning. I yrkande 15 föreslås vidare en gemensam gymnasieexamen för yrkesprogram och högskoleförberedande program. Inom många yrken, inte minst de som yrkesprogrammen är inriktade mot, är det ofta en förutsättning att kunna byta arbete för att orka med ett helt yrkesverksamt liv. Detta kräver dock att de grundläggande kunskapskraven på alla gymnasieprogram är relativt höga. I yrkande 22 framhålls bl.a. att gymnasiereformen medför mindre tid för de gymnasiegemensamma ämnena, vilket kombinerat med en höjning av kraven för grundläggande högskolebehörighet skapar en uppdelning mellan de olika gymnasieprogrammen som saknar grund. Att elever på yrkesprogrammen använder sig av det individuella valet eller läser ett utökat program gör att ansvaret för att alla elever ska få nödvändiga kunskaper flyttas från gymnasieskolan till vuxenutbildningen. I partimotion 2013/14:A398 av m.fl. (MP) yrkande 14 föreslås att alla nationella program i gymnasieskolan ska leda till grundläggande behörighet till högskoleutbildning. Det är enligt motionärerna viktigt för den elev som söker en yrkesutbildning att utbildningen inte senare utesluter möjligheten att läsa vidare. Gymnasieskolans yrkesprogram, inklusive den gymnasiala lärlingsutbildningen, ska enligt motionärerna i kommittémotion 2013/14:Ub395 av m.fl. (V) yrkande 3 ge grundläggande högskolebehörighet. Möjligheten att läsa in högskolebehörighet för elever på ett yrkesprogram genom att utnyttja det individuella valet eller att läsa ett utökat program är ett betydligt sämre alternativ än att gå ett högskoleförberedande program eftersom det bl.a. ger mindre utrymme åt att läsa in de särskilda behörigheter som krävs för många högskoleutbildningar. Bakgrund och gällande rätt Av 15 kap. 7 § skollagen (2010:800) framgår att de nationella programmen är yrkesprogram eller högskoleförberedande program. I 16 kap. 3 § skollagen föreskrivs att yrkesprogrammen ska utgöra grund för yrkesverksamhet och fortsatt yrkesutbildning. Vidare ska alla elever på yrkesprogram inom ramen för sin gymnasieutbildning ges möjlighet att uppnå grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. Närmare bestämmelser om möjligheter till individuellt val och utökat program för att uppnå grundläggande behörighet finns i 4 kap. 7 och 23 §§ gymnasieförordningen (2010:2039). För elever som inte utnyttjar dessa möjligheter finns även en rätt att efter avlagd yrkesexamen läsa in grundläggande högskolebehörighet inom ramen för den kommunala vuxenutbildningen (20 kap. 19 § skollagen). Av 16 kap. 26 § skollagen följer att utbildningen på yrkesprogram syftar till en yrkesexamen och utbildningen på högskoleförberedande program syftar till en högskoleförberedande examen. Båda dessa examina kallas gymnasieexamen. För elever som har betyg från en utbildning som omfattar minst 2 500 gymnasiepoäng på ett nationellt program ska en gymnasieexamen utfärdas, om villkoren i 16 kap. 27 eller 28 § är uppfyllda. I 16 kap. 27 § skollagen föreskrivs bl.a. att en yrkesexamen ska utfärdas om en elev som avses i 26 § har godkända betyg på en utbildning som omfattar minst 2 250 gymnasiepoäng och som innefattar en eller flera kurser i svenska eller svenska som andraspråk, engelska och matematik om sammanlagt 100 gymnasiepoäng i varje ämne samt gymnasiearbetet. I 16 kap. 28 § skollagen föreskrivs bl.a. att en högskoleförberedande examen ska utfärdas om en elev som avses i 26 § har godkända betyg på utbildning som omfattar minst 2 250 gymnasiepoäng och som innefattar en eller flera kurser i svenska eller svenska som andraspråk om sammanlagt 300 gymnasiepoäng, engelska om sammanlagt 200 gymnasiepoäng och matematik om sammanlagt 100 gymnasiepoäng. Gymnasiearbetet ska ingå i de godkända betygen. Av 7 kap. 5 § högskoleförordningen (1993:100) följer bl.a. att grundläggande behörighet till en utbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare har den som avlagt en högskoleförberedande examen i gymnasieskolan (eller inom vuxenutbildning på gymnasial nivå) eller avlagt en yrkesexamen i gymnasieskolan (eller inom vuxenutbildning på gymnasial nivå) samt har lägst betyget E i de kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska som krävs för en högskoleförberedande examen i gymnasieskolan. Genom gymnasiereformen blev det en tydligare indelning av gymnasieskolans program i yrkesprogram och högskoleförberedande program. Obligatoriet för yrkeselever att läsa de kurser som krävdes för grundläggande behörighet till högskoleutbildning togs bort. Omfattningen av vissa av de gymnasiegemensamma ämnena (tidigare kärnämnen) på yrkesprogrammen minskades för att ge ett utökat utrymme för yrkesfördjupning (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8). hade regeringens uppdrag att fastställa vilka kurser som får ges inom ramen för programfördjupningen på yrkesprogrammen (jfr 4 kap. 5 § gymnasieförordningen), så att elever på samtliga yrkesprogram (om de också utnyttjar sitt individuella val) kan ges möjlighet att få grundläggande behörighet inom ramen för 2 500 poäng (U2013/2576/GV). Från och med kan alla nationella yrkesprogram ge grundläggande högskolebehörighet inom programmets ordinarie 2 500 poäng. På fem av de tolv yrkesprogrammen har behörighetsgivande kurser i svenska och svenska som andraspråk alternativt engelska lagts till i programfördjupningen. Detta innebär att gymnasieskolorna kan välja att ge dessa kurser inom programfördjupningen för samtliga årskurser. För de övriga sju yrkesprogrammen har det funnits möjlighet att läsa behörighetsgivande kurser inom ramen för programmet. Ändringarna gäller följande yrkesprogram: Bygg- och anläggningsprogrammet, Fordons- och transportprogrammet, Hantverksprogrammet, Naturbruksprogrammet och VVS- och fastighetsprogrammet. Eleverna har fortfarande rätt att läsa kurser som ger grundläggande högskolebehörighet inom ramen för det individuella valet och som utökat program (jfr ändringsföreskrifter SKOLFS [2010:138–142], beslutade ). Utskottet kan konstatera att det fr.o.m. finns möjlighet för alla gymnasieskolor med nationella yrkesprogram att ge grundläggande högskolebehörighet inom programmets ordinarie 2 500 poäng. Utskottet välkomnar denna förändring. Utskottet anser i och med den genomförda förändringen att det gällande regelverket för högskolebehörighet och gymnasieexamen för elever på yrkesprogrammen och de högskoleföreberedande programmen är väl avvägt. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionerna 2013/14:Ub395 (V) yrkande 3, 2013/14:Ub571 (S) yrkandena 2, 8, 15 och 22 och 2013/14:A398 (MP) yrkande 14. Arbetsplatsförlagt lärande i gymnasieskolan Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att bl.a. införa arbetsplatsförlagt lärande på högskoleförberedande program och om kvaliteten i arbetsplatsförlagt lärande på yrkesprogrammen. Jämför reservationerna 6 (MP) och 7 (V). I partimotion 2013/14:A398 av m.fl. (MP) yrkande 15 föreslås att arbetsplatsförlagt lärande (APL) ska ingå i alla yrkesprogram i gymnasieskolan. I yrkande 21 föreslås att någon lämplig myndighet ska ges i uppdrag att utveckla praktikplatser för unga mellan . I yrkande 22 begärs att en handledarutbildning för företag som bl.a. tar emot elever på APL eller unga på praktik ska införas. Medel till bidrag för handledarutbildning ska också anslås. Handledarstödet ska enligt motionärerna administreras av . I kommittémotion 2013/14:Ub395 av m.fl. (V) yrkande 8 framhålls behovet av att höja kvaliteten i det arbetsplatsförlagda lärandet på yrkesprogrammen. Innehållet och handledningen på det arbetsplatsförlagda lärandet är av mycket varierande kvalitet, enligt motionärerna. I motion 2013/14:Ub313 av (M) yrkande 1 efterfrågas en översyn av möjligheterna att införa APL också på de högskoleföreberedande programmen. Avsaknaden av APL innebär en förlorad möjlighet till kontakt med arbetslivet för dessa elever. Också i motion 2013/14:Ub391 av (M) efterfrågas att APL som uppgår till minst ska införas på de högskoleförberedande programmen. I motion 2013/14:Ub458 av m.fl. (S) efterfrågas att APL som motsvarar t.ex. på vårterminen och på höstterminen ska införas på de högskoleförberedande programmen. Bakgrund och gällande rätt Av 16 kap. 16 § skollagen (2010:800) följer bl.a. att ett yrkesprogram ska innehålla arbetsplatsförlagt lärande (APL). Med arbetsplatsförlagt lärande avses enligt 1 kap. 3 § gymnasieförordningen (2010:2039) lärande på ett program som genomförs på en eller flera arbetsplatser utanför skolan. Arbetsplatsförlagt lärande ska enligt 4 kap. 12 § gymnasieförordningen förekomma på gymnasieskolans alla nationella yrkesprogram med minst . Inom den gymnasiala lärlingsutbildningen ska mer än hälften av utbildningen vara arbetsplatsförlagd. med arbetsplatsförlagt lärande motsvarar i gymnasieskolan garanterad undervisningstid. Huvudmannen får besluta att arbetsplatsförlagt lärande ska finnas på högskoleförberedande program och får då också besluta om i vilken omfattning. Av 4 kap. 13 § gymnasieförordningen följer bl.a. att om arbetsplatsförlagt lärande inte kan erbjudas på ett yrkesprogram i gymnasieskolan får utbildningen anordnas bara om 1. planerade platser för arbetsplatsförlagt lärande inte kan tillhandahållas på grund av omständigheter som huvudmannen inte kunnat råda över eller 2. utbildningen av säkerhetsskäl inte kan förläggas till en arbetsplats utanför skolan. Det arbetsplatsförlagda lärandet ska i de fall som avses i de två föregående fallen bytas ut mot motsvarande utbildning förlagd till skolan. Om utbildning har skolförlagts på grund av omständigheter som huvudmannen inte kunnat råda över ska huvudmannen vidta de åtgärder som behövs för att utbildningen ska kunna förläggas till en arbetsplats. I 4 kap. 14 § gymnasieförordningen föreskrivs att för en elev som deltar i arbetsplatsförlagt lärande ska det utses en handledare på arbetsplatsen. Som handledare får bara den anlitas som har nödvändiga kunskaper och erfarenheter för uppdraget och som även i övrigt bedöms vara lämplig. Ett enigt utskott ställde sig vid förra bakom ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma i fråga om höjd kvalitet i det arbetsplatsförlagda lärandet på gymnasieskolans yrkesprogram. Utskottet anförde i sitt ställningstagande bl.a. följande (bet. 2012/13:UbU6, s. 25–26, rskr. 2012/13:186): Det finns [] tydliga indikationer på att en del elever inte får tillgång till arbetsplatsförlagt lärande i den utsträckning de har rätt till och att innehåll och handledning är av varierande kvalitet. [] Utskottet kan konstatera att det visserligen pågår myndighetsuppdrag och satsningar samt en utredning om kvaliteten i det arbetsplatsförlagda lärandet på yrkesprogrammen. Elevernas rätt till arbetsplatsförlagt lärande av hög kvalitet ska stärkas. I det fall praktikplatsen inte uppnår fullgod kvalitet utgår utskottet från att huvudmannen vidtar omedelbara och erforderliga åtgärder. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Skolinspektionen hade i regleringsbrevet i uppdrag att redovisa de insatser som genomförts när det gäller metodutveckling för tillsyn och kvalitetsgranskning av de gymnasiala yrkesutbildningarna och erfarenheter inom tillsyn och kvalitetsgranskning av efterlevnaden av regelverk och kvalitet i yrkesutbildningarna. Uppdraget omfattade bl.a. det arbetsplatsförlagda lärandet. Uppdraget redovisades (dnr 403-3012:3815). har ett uppdrag om utveckling av kvaliteten i gymnasiala lärlingsanställningar (U2010/2145 m.fl.). Ett av deluppdragen har omfattat insatser för att höja kvaliteten på det arbetsplatsförlagda lärandet på yrkesprogrammen. Ett annat deluppdrag omfattar insatser för att stödja och utbilda handledare som tar emot elever på arbetsplatsförlagt lärande. Det gäller bl.a. handledare för yrkeselever som går en i huvudsak skolförlagd utbildning. Bland återrapporteringskrav i regleringsbrevet märks att verket löpande ska följa upp och analysera den reformerade gymnasieskolan som startade . I redovisningen ska bl.a. särskilt belysas utvecklingen av det arbetsplatsförlagda lärandets omfattning och kvalitet. Uppdraget ska redovisas till () . Av regleringsbrevet följer vidare att –2015 ska leda och samordna det nordiska projektet om kvalitet i arbetsplatsförlagt lärande som beslutats av för utbildning och forskning. Kunskaper och erfarenheter från projektet ska tas till vara i myndighetens arbete med övriga uppdrag om yrkesutbildning. har det varit möjligt för olika skolhuvudmän att ansöka om statsbidrag för insatser i syfte att höja kvaliteten i det arbetsplatsförlagda lärandet. Av budgetpropositionen , som ställt sig bakom, framgår att satsningen på kvalitet i det arbetsplatsförlagda lärandet som sker inom ramen för den skolförlagda utbildningen omfattade 2013 och beräknas omfatta 2014–2016 (prop. 2012/13:1 utg.omr. 16 s. 70, bet. 2012/13:UbU1, rskr. 2012/13:113). I budgetpropositionen bedömde regeringen att behöver förstärka arbetet med yrkesutbildningen. Regeringen anförde att det finns behov av särskilda resurser för att underlätta myndighetens omställning mot en samlad, långsiktig satsning för att stärka kvaliteten på yrkesutbildningen. Exempelvis bör arbetet stärkas när det gäller handledarutbildning, samverkan med arbetslivet, branscher och parter på arbetsmarknaden. Regeringen föreslog att skulle tillföras för detta ändamål 2013. Regeringen beräknade att motsvarande belopp skulle tillföras permanent . ställde sig bakom regeringens förslag till anslagshöjning (prop. 2012/13:1 utg.omr. 16 s. 71, bet. 2012/13:UbU1, rskr. 2012/13:113). I budgetpropositionen bedömde regeringen att fler branscher bör kunna ta fram material för utbildning och på olika sätt stödja arbetsgivare som tar emot elever på arbetsplatsförlagt lärande. Regeringen ansåg därför att det bör införas ett utvecklingsstöd till branscherna och föreslog att avsätts för detta ändamål och beräknade 2015 och 2016 (prop. 2013/14:1 utg.omr. 16 s. 69). ställde sig bakom regeringens förslag (bet. 2013/14:UbU1, rskr. 2013/14:104). I budgetpropositionen anför regeringen därtill bl.a. följande: Den gymnasiala yrkesutbildningen utgör en viktig del av den nationella kompetensförsörjningen. Såväl i samband med gymnasiereformen 2011 som senare har olika åtgärder vidtagits för att höja kvaliteten, bl.a. genom att Skolinspektionen och har fått utökade resurser för att arbeta med yrkesutbildning och genom uppdrag om utveckling av kvalitet i gymnasial lärlingsutbildning (U2010/2145 m.fl.). Det behövs dock ytterligare insatser. Genom de insatser som föreslås för yrkesutbildningen och vad som också föreslås för lärlingsutbildningen bedömer regeringen i budgetpropositionen att tillkännagivande att regeringen bör återkomma om höjd kvalitet i det arbetsplatsförlagda lärandet på gymnasieskolans yrkesprogram kan anses slutligt tillgodosett (prop. 2013/14:1 utg.omr. 68–69). Inledningsvis vill utskottet framhålla att det arbetsplatsförlagda lärandet, dvs. de lärandeperioder som eleverna på gymnasieskolans yrkesprogram genomgår på en eller flera arbetsplatser, är viktiga för att eleverna ska bli anställningsbara och få fördjupade kunskaper i yrket. Genom ett fungerande arbetsplatsförlagt lärande får yrkesutbildningen kvalitet, djup och verklighetsförankring, och dess attraktivitet kan öka. När det gäller frågan om att arbetsplatsförlagt lärande ska ingå i alla yrkesprogram kan utskottet konstatera att detta redan är fallet i och med den gällande lagstiftningen. Motion 2013/14:A398 (MP) yrkande 15 får därmed anses tillgodosedd och utskottet avstyrker därmed denna motion. När det gäller frågan om att införa arbetsplatsförlagt lärande av varierande längd på de högskoleförberedande programmen kan utskottet inte se att något behov finns att utsträcka den rådande möjligheten för huvudmän för högskoleförberedande program att besluta om och i vilken omfattning arbetsplatsförlagt lärande ska finnas på dessa program. Utskottet ser inte heller något behov av att någon myndighet utvecklar praktik för unga i åldern 16–. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2013/14:Ub313 (M) yrkande 1, 2013/14:Ub391 (M), 2013/14:Ub458 (S) och 2013/14:A398 (MP) yrkande 21. När det gäller frågan om en satsning på handledarutbildning på företag noterar utskottet att satsningar för att utveckla det arbetsplatsförlagda lärandet och för att stödja arbetsplatserna finns på plats, och har därtill i uppdrag att stödja och utbilda handledare som tar emot elever på arbetsplatsförlagt lärande. har därtill fått anslagshöjningar för att förstärka arbetet med yrkesutbildningen. Några ytterligare satsningar av det efterfrågade slaget är utskottet inte berett att ställa sig bakom. Därmed avstyrker utskottet motion 2013/14:A398 (MP) yrkande 22. När det slutligen gäller frågan om höjd kvalitet i det arbetsplatsförlagda lärandet på yrkesprogrammen kan utskottet konstatera att regeringen i budgetpropositionen anser att tillkännagivande från det föregående om höjd kvalitet i det arbetsplatsförlagda lärandet på gymnasieskolans yrkesprogram slutligt är tillgodosett genom de insatser som föreslås i budgetpropositionen för yrkesutbildningen och vad som också föreslås för lärlingsutbildningen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 68–69). Utskottet delar regeringens bedömning och ser heller inte något behov av ytterligare åtgärder vad gäller kvaliteten i det arbetsplatsförlagda lärandet på yrkesutbildningen utöver pågående myndighetsuppdrag och satsningar. Utskottet avstyrker mot den bakgrunden motion 2013/14:Ub395 (V) yrkande 8. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om kvalitet i den gymnasiala lärlingsutbildningen, en förlängd gymnasial lärlingsutbildning och fler lärlingsplatser inom byggnadsbranschen. Jämför reservationerna 8 (S) och 9 (MP). I kommittémotion 2013/14:Ub571 av m.fl. (S) yrkande 10 betonas kvaliteten i den gymnasiala lärlingsutbildningen. Den gymnasiala lärlingsutbildningen behöver förändras; bl.a. behövs en omfattande skolförlagd period med både allmän- och yrkesteoretiskt innehåll i början av utbildningen. Vidare bör de nationella programråden få i uppdrag att ta fram kriterier för godkännande av arbetsplatser och för de handledare som tar emot lärlingar samt att utveckla system för kvalitetssäkring av den gymnasiala lärlingsutbildningen. I kommittémotion 2013/14:A398 av m.fl. (MP) yrkande 16 begärs att frågan om att införa en förlängning av den gymnasiala lärlingsutbildningen med inom ramen för yrkesprogrammen ska utredas. Under de extra som ska kunna leda fram till yrkesbevis ska lärlingen vara anställd av tiden och genomgå utbildning av tiden. Fler kollektivavtalsreglerade lärlingsplatser inom byggnadsbranschen bör enligt motion 2013/14:Ub232 av (S) skapas för att ersätta kommande stora pensionsavgångar. Bakgrund och gällande rätt Av 16 kap. 11 § skollagen framgår att det inom yrkesprogrammen får finnas en gymnasial lärlingsutbildning som börjar det första, andra eller tredje läsåret. Den gymnasiala lärlingsutbildningen ska i huvudsak vara förlagd till en eller flera arbetsplatser. I och med beslut att införa lärlingsutbildningen som en alternativ utbildningsväg till en yrkesexamen från /12 lades ramarna fast för den nya lärlingsutbildningen, och det aviserades också fortsatt utredning av vissa frågor som rör utbildningen (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10: UbU3, rskr. 2009/10:8). Lagändringarna trädde i kraft och började tillämpas på utbildningar som påbörjats efter . Regelverket för utbildning på gymnasieskolans nationella program har sedermera i huvudsak överförts till den nya skollagen (2010:800). Skollagen bifölls av och trädde i kraft . Skollagen tillämpas på utbildning och annan verksamhet fr.o.m. (prop. 2009/10:165, bet. 2009/10:UbU21, rskr. 2009/10:370–371). I budgetpropositionen sägs bl.a. följande om lärlingar. (SOU 2011:72) och (dnr 2011:444) har lyft fram vikten av att lärlingarna möts av välutbildade handledare på arbetsplatserna. I sin kvalitetsgranskning av det arbetsplatsförlagda lärandet beskriver Skolinspektionen handledarnas avgörande betydelse (rapport 2011:2). Skolinspektionen konstaterar att skolor som erbjuder handledarutbildningar ofta får dåligt gensvar och få deltagare. En del skolor har därför gett upp dessa försök. Handledare på arbetsplatserna uppger att de inte har möjlighet att delta på grund av tidsbrist eller andra omständigheter. Regeringen har därför gett i uppdrag (deluppdrag 7) att utforma och tillgängliggöra stöd för handledare på arbetsplatser som tar emot elever för arbetsplatsförlagt lärande (U2010/2145 m.fl.). Det gäller både handledare för lärlingar och handledare för yrkeselever som deltar i en i huvudsak skolförlagd utbildning. Stödet bör bl.a. omfatta information om gymnasieskolans styrdokument, betyg och bedömning. Verktyg för planering och uppföljning och samverkan med huvudmannen bör också ingå. Stödet bör utformas så att det dels kan användas direkt av handledare, dels av huvudmän som genomför utbildning av handledare. ska även överväga om det finns behov av särskilda stöd- eller kompetensutvecklingsinsatser riktade till de lärare som genomför sådan utbildning (prop. 2012/13:1 utg.omr. 16 s. 70). Bland återrapporteringskrav i regleringsbrevet märks att verket löpande ska följa upp och analysera den reformerade gymnasieskolan som startade . I redovisningen ska bl.a. särskilt belysas utvecklingen av det arbetsplatsförlagda lärandets omfattning och kvalitet och kvaliteten i den gymnasiala lärlingsutbildningen. Uppdraget ska redovisas till () . har vidare, som nämnts ovan, fått ett uppdrag av regeringen om utveckling av kvaliteten i den gymnasiala lärlingsutbildningen (U2010/2145 m.fl.). Ett deluppdrag handlar bl.a. om insatser för att höja kvaliteten i det arbetsplatsförlagda lärandet på den gymnasiala lärlingsutbildningen. Deluppdraget slutredovisades i anslutning till årsredovisning . Regeringen föreslog i budgetpropositionen medel för flera insatser för att öka lärlingsutbildningens attraktivitet och kvalitet. Under den del av utbildningstiden som eleven arbetar som lärling på arbetsplatsen kan eleven få ökade kostnader för resor och gemensamma måltider med arbetskollegor. Ingen elev ska behöva välja bort lärlingsalternativet av ekonomiska skäl, och därför bedömde regeringen att en kostnadsersättning till eleven på per studiemånad då lärlingen har utbildningskontrakt borde införas.