bet · H101SkU20 · 2014-02-24 00:00:00 — I samband med att fattade beslutet om personalliggare i tvätteribranschen tillkännagav för regeringen som sin mening att regeringen skulle återkomma med ett förslag om personalliggare i byggbranschen i så god tid att det kunde träda i kraft . Regeringen har valt att inte följa detta tillkännagivande och i stället tillsatt en ny utredning som har lagt fram ett förslag om ett kontrollsystem för byggbranschen. Enligt utredningsförslaget ska dokumentation av identifikationsuppgifter, rapportering av personalliggare samt anmälan ske elektroniskt. Med beaktande av att behöver för att utveckla ett datasystem för dessa uppgifter bedömer utredaren att ett kontrollsystem är möjligt att införa fr.o.m. . Utskottet anser att det är viktig att byggbranschens önskemål om ett system för närvarokontroll på byggarbetsplatserna nu tillgodoses utan ytterligare dröjsmål och utgår i från att regeringen nu bereder utredningsförslaget och återkommer till med ett förslag om personalliggare för byggbranschen som kan beslutas av . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Utskottet ser positivt på förslaget om en utvidgning till andra relevanta branscher och företag men är inte nu berett att tillstyrka förslaget om en utredning med denna inriktning. Utskottet avstyrker därför detta motionsyrkande. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att regeringen ska återkomma med ett förslag om månadsrapportering av löner och skatter. Jämför reservation 4 (S, SD, V). har i betänkandet Månadsuppgift – snabbt och enkelt (SOU 2011:40) föreslagit att uppgift om utgiven ersättning och förmån som utgör intäkt i inkomstslaget tjänst ska lämnas och att den årliga kontrolluppgiften för intäkt i inkomstslaget tjänst tas bort. Månadsuppgiften ska innehålla samma uppgifter som de som enligt nu gällande regler lämnas i den årliga kontrolluppgiften för intäkt i inkomstslaget tjänst. Månadsuppgiften ska dessutom innehålla uppgift om huruvida det ingår sjuklön eller kompletterande ersättningar i samband med sjukdom eller föräldraledighet i den utgivna ersättningen. Om ersättningen avser annan tid än den aktuella månaden ska uppgiftslämnaren ange detta samt vilken period ersättningen avser. Anledningen till att nya uppgifter ska lämnas är att behöver dessa i sin ärendehantering. De uppgifter som lämnats av en uppgiftslämnare under en månad kommer att ligga till grund för skattedeklarationen. Vid det elektroniska deklarationsförfarandet ska summera de uppgifter som har lämnats av en viss arbetsgivare/uppgiftslämnare. Summan av dessa uppgifter ska anges i den elektroniska skattedeklarationen. överför sedan underlaget till skattedeklarationen till uppgiftslämnaren som ska skriva under deklarationen. På detta sätt försvinner en del av uppgiftslämnarnas arbete med att fylla i skattedeklarationerna. Detta gäller för dem som väljer att deklarera elektroniskt. Risken för felaktigt deklarerade belopp till följd av summerings- och beräkningsfel minskar också. Detta kommer enligt utredningen att innebära minskade kostnader för såväl arbetsgivare som . har riktat ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med ett förslag om månadsuppgift om anställdas löner och skatter med ikraftträdande (bet. 2012/13:SkU14, rskr. 2012/13:143). I en interpellationsdebatt (Ip. 2013/14:38) om månadsredovisning som metod för att stoppa skattefusk anförde finansminister (M) bl.a. följande: Regeringen har, bland annat mot bakgrund av remissinstansernas synpunkter, funnit att det inte är lämpligt att införa regler om månadsvisa kontrolluppgifter baserade på det föreliggande förslaget från . Regeringen avser att återkomma till med anledning av tillkännagivande. Jag vill inte föregripa den redovisningen. I kommittémotion 2013/14:Sk411 av m.fl. (S) yrkandena 18 och 19 anförs att en övergång till individuell månadsredovisning bör genomföras. Den anställde kan på detta sätt vara säker på att skatter och avgifter är inbetalda för honom eller henne. Månadsredovisningen måste kunna ske genom ett enkelt system som inte innebär något administrativt merarbete. gör många arbetsgivare löneberedning och löneberäkning i ett datoriserat lönesystem. I detta skapas normalt månadsuppgift samt lönespecifikation och bokföringsunderlag för lönesystemet. omfattande diskussion om hur andra myndigheter skulle kunna använda månadsredovisning för sina behov bör utredas vidare och vägas mot företagens administrativa börda. Regeringen ska återkomma till med ett förslag om månadsredovisning som kan beslutas före de allmänna valen 2014. Också i motion 2013/14:Sk380 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med förslag om månadsrapportering till . I partimotion 2013/14:Sk376 av m.fl. (V) yrkande 7 anförs att en månatlig redovisning på individnivå försvårar fusk och ohederlig hantering. Utredningsförslaget om månadsuppgifter presenterades . Regeringen bör återkomma till med ett förslag om individuell inbetalning av skatter och avgifter som kan beslutas före de allmänna valen 2014. Vid ett införande är det viktigt att ges nödvändiga resurser för att förberedelsearbetet ska kunna ske i så snabb takt som möjligt. Utskottet kan konstatera att det förslag om månadskontrolluppgifter som lades fram av har remissbehandlats och att regeringen härefter gör bedömningen att förslaget inte bör genomföras. Regeringen avser dock att återkomma till med anledning av tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med ett förslag om månadsuppgift om anställdas löner och skatter. Utskottet anser att regeringens svar på tillkännagivande bör avvaktas. Utskottet avstyrker motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avstyrker motionsförslag om tyst godkännande av deklaration och om en undersökning av möjligheten att direkt bokföra sina inkomster och kostnader på . Jämför reservation 5 (S, MP). föreslog i delbetänkandet Tyst godkännande – ett nytt sätt att deklarera (SOU 2006:89) att deklarationen inte ska behöva återsändas till eller bekräftas på elektronisk väg om de förtryckta uppgifterna är korrekta och tillräckliga för en riktig taxering. En deklarationsskyldig som felaktigt tyst godkänner förtryckta uppgifter anses ha lämnat en deklaration med de förtryckta uppgifterna i den mening som avses i bestämmelsen om skattetillägg för oriktig uppgift. Skattetillägg kan då komma i fråga. Förslaget har inte genomförts. I budgetpropositionen anförs att har fått i uppdrag att göra en förstudie av möjligheten att utveckla ett system för ett effektivt uppgiftslämnande mellan ett företags dator och it-system, liksom möjligheten att på sin webbplats tillhandahålla ett enkelt redovisningssystem för att förenkla överföringen av data och elektronisk kommunikation för de minsta företagen. I kommittémotion 2013/14:Sk409 av m.fl. (S) yrkande 2 anförs att förslag om att förenkla deklarationssystemet genom ett s.k. tyst godkännande bör genomföras fr.o.m. . Besparingar skulle kunna göras i fråga om pappersdeklaranterna, som fortfarande utgör ett betydande antal. I motion 2013/14:Sk316 av (MP) anförs att möjligheten att direkt bokföra sina inkomster och kostnader på bör undersökas. Det rör sig om en bokföringsmodul för dem som vill utnyttja denna tjänst och med dess hjälp direkt automatiskt fylla i deklarationsblanketter och annat från . Det är enligt utskottet inte aktuellt att genomföra den del av förslag som rör ett tyst godkännande av deklarationen. Utskottet avstyrker därför motion Sk409 yrkande 2. När det gäller önskemålen om en enkel bokföringsmodul på har i regleringsbrevet bl.a. fått i uppdrag att undersöka möjligheten att tillhandahålla ett enkelt redovisningssystem på sin hemsida. I en rapport från bedöms den bästa lösningen vara att låta marknaden utveckla bokföringsprogrammen och i stället ha en dialog med programvaruföretagen för att se till att redovisning och deklaration integreras i billiga och enkla program. Något tillkännagivande med den angivna inriktningen är därför inte nödvändigt. Utskottet avstyrker även denna motion. Beloppsgränserna för beskattning och kontrolluppgift Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändrade beloppsgränser för deklaration, beskattning och kontrolluppgifter samt förtryckta uppgifter om mäklararvode. Jämför reservation 6 (S, MP). Som ett led i kontrollen av de skattskyldigas redovisning av skattepliktiga inkomster gäller att en arbetsgivare är skyldig att lämna kontrolluppgift i fråga om skattepliktiga inkomster och förmåner. Tillsammans med självdeklarationen är kontrolluppgifterna det huvudsakliga underlag som har i sitt arbete med att fastställa en korrekt taxering. Beloppsgränsen för när en kontrolluppgift ska lämnas ligger på . Beloppsgränsen på har inte justerats , då det gjordes en ändring för den som bedriver näringsverksamhet. Frågan om en höjning har diskuterats , i samband med införandet av den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Regeringen ansåg dock att en höjning av beloppsgränsen skulle kunna uppfattas som att motsvarande belopp gjordes skattefritt vilket inte var avsikten (prop. 2001/02:25 s. 99 f.). För fysiska personer och dödsbon som inte bedriver näringsverksamhet har beloppsgränsen för kontrolluppgiftsskyldigheten anpassats till vad som gäller för skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter och göra skatteavdrag. När kontrolluppgiftsskyldigheten infördes för dessa personer valdes den högre beloppsgränsen på för att det inte skulle vara alltför betungande att lämna uppgiften (prop. 1990/91:5 s. 94 f.). Enligt skatteförfarandelagen (SFL) ska kontrolluppgift lämnas för fysiska personer och dödsbon som har haft ränteinkomster, ränteutgifter eller schablonintäkt, fått utdelning eller avyttrat värdepapper m.m. Kontrolluppgift om ränta behöver inte lämnas – för ett konto, för vilket det inte finns personnummer och som har öppnats före , om räntan understiger eller, om kontot innehas av mer än en person, räntan för var och en av dem understiger – om den sammanlagda räntan på samtliga konton hos den som har tillgodoräknat eller betalat ut räntan understiger för en person – för skogskonto, skogsskadekonto, upphovsmannakonto och pensionssparkonto. Kontrolluppgift ska inte heller lämnas för ränta som är skattefri. I kommittémotion 2013/14:Sk409 av m.fl. (S) yrkandena 3 och 4 begärs en översyn av beloppsgränserna för deklarationsskyldighet för fysiska personer och ideella föreningar och beloppsgränserna för fysiska personers och ideella föreningars skattskyldighet och skyldighet att lämna kontrolluppgifter. Syftet är att höja gränserna. I motion 2013/14:Sk280 av (S) föreslås att förslag om att förenkla deklarationerna vid bostadsförsäljningar genomförs. Förslaget gick bl.a. ut på att deklaranterna skulle få förtryckta uppgifter om mäklararvodet. Detta skulle förenkla deklarationerna och öka möjligheten att kontrollera att fastighetsmäklare lämnar rätt uppgifter om sina arvoden. Det finns enligt utskottets mening skäl att vara restriktiv när det gäller att skapa ett utrymme för skattefria ersättningar för arbete. Risken för missbruk är uppenbar och möjligheterna till kontroll små om inte ersättningarna ska redovisas alls. Härtill kommer att en sådan reform kräver en finansiering som bör hanteras inom ramen för den sedvanliga budgetberedningen. I sammanhanget bör det påpekas att en isolerad höjning av kontrolluppgiftsgränsen skulle skapa en gråzon där den som mottagit ersättningen skulle tvingas korrigera sin förtryckta deklaration för att inte göra sig skyldig till skattebrott. Utskottet är inte berett att tillstyrka dessa förslag. När det gäller förslag om kontrolluppgiftsskyldighet för mäklare är det ett av flera förslag i en promemoria som verket lämnat med anledning av ett regeringsuppdrag om förenklad beskattning och service vid avyttring av privatbostadsfastigheter och privatbostadsrätter. Promemorian är nu föremål för beredning inom . Utskottet anser att regeringens fortsatta beredning av förslaget bör avvaktas och avstyrker därför motionen. Underlag vid avdrag för bilresor Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om lättnader i beviskraven vid avdrag för bilresor i näringsverksamhet. Utgifter för resor som en näringsidkare gör med egen bil i näringsverksamheten ska dras av med och för varje kilometer. Detta gäller dock inte om bilen är en tillgång i näringsverksamheten. Avdraget förutsätter att inga driftkostnader för bilen har belastat verksamheten. Den skattskyldige ska kunna visa underlaget för avdraget genom körjournal eller på annat lämpligt sätt. I lagtexten finns inget uttryckligt krav på körjournal. En samlad bedömning görs av de olika omständigheterna i varje enskilt fall. Enligt rättspraxis är dock körjournal ett viktigt bevismedel vid bedömning av bilförmån och drivmedelsförmån. En körjournal rekommenderas innehålla följande uppgifter: – mätarställning vid årets början – datum och mätarställning vid resans start samt varifrån resan startade – ärende samt vilka platser/företag/kontaktpersoner du besökt – hur många kilometer du kört – datum och mätarställning vid resans slut samt var resan avslutades I motion 2013/14:Sk284 av (KD) anförs att reseräkningen är ett särskilt bekymmer för små företag med någon eller några få anställda. För en elektriker kan det vara många korta resor mellan lager, arbetsplats och de platser där man för dagen har sitt uppdrag. kräver att varje enskild sträcka särredovisas. Det skulle förenkla avsevärt om man i stället kunde göra en samlande beskrivning, såsom : Resor mellan lagret och arbetsplatserna A, B och C, totalt xx km. Möjligheterna till en förenkling i denna riktning bör utredas. Utskottet anser att det är ofrånkomligt att förhållandevis starka beviskrav upprätthålls när det gäller att särskilja resor som är privata och resor i näringsverksamhet. Utskottet är inte berett att tillstyrka förslaget och avstyrker därför motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändrade regler för F-skatt och näringsverksamhet, Jämför reservation 7 (S, V). Med näringsverksamhet avses enligt 13 kap. 1 § inkomstskattelagen förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Med yrkesmässigt menas att verksamheten bedrivs varaktigt och med vinstsyfte. Verksamheten ska således kännetecknas av varaktighet, vinstsyfte och självständighet. Vid bedömningen av om en uppdragstagares verksamhet bedrivs självständigt ska det särskilt beaktas vad som avtalats med uppdragsgivaren, i vilken omfattning uppdragstagaren är beroende av uppdragsgivaren och i vilken omfattning uppdragstagaren är inordnad i dennes verksamhet. Den uttryckliga bestämmelsen om hur bedömningen av en verksamhets självständighet ska göras infördes och syftar till att göra det möjligt för fler att få F-skatt (prop. 2008/09:62, bet. 2008/09:SkU18). I praxis har den s.k. avbytardomen (RÅ 2001 ref. 25) lett till att fler sökande anses bedriva näringsverksamhet. Rättsfallet rörde frågan om huruvida verksamhet som avbytare inom jordbruket kunde anses tillräckligt självständigt bedriven för att ses som näringsverksamhet. Domen tar inte enbart fasta på de omständigheter som finns när det gäller avbytarverksamhet utan beskriver i huvuddrag problematik och praxis vid gränsdragningen mellan näringsverksamhet och tjänst. Domen bidrog till att man lämnade synen att vissa yrkeskategorier alltid anses som arbetstagare. Hur verksamheten faktiskt bedrivs har i stället fått en mer avgörande betydelse vid bedömningen av om näringsverksamhet bedrivs eller inte. har i ett ställningstagande (, dnr 131 751308-08/111) förtydligat hur en ansökan om F-skatt bör bedömas efter de förändringar som genomfördes i syfte att göra det möjligt för fler att få F-skatt. I ställningstagandet klargörs att exempelvis följande kategorier kan anses bedriva näringsverksamhet: Den som hyr ut sig själv för kortare uppdrag (kortare än ) till flera olika uppdragsgivare i syfte att ersätta ordinarie anställda till följd av tillfälliga behov av arbetskraft, t.ex. på grund av sjukfrånvaro eller arbetstoppar, kan anses bedriva näringsverksamhet förutsatt att det framgår att det är uppdragstagarens avsikt att bedriva uthyrningsverksamheten som näringsverksamhet. Detta gäller även om förmedlingen av uppdragstagaren sker via ett bemanningsföretag. Säljare som arbetar på provisionsbasis och som har sitt tjänsteställe i bostaden eller i egen lokal kan anses bedriva näringsverksamhet eftersom han eller hon inte är inordnad i verksamheten. Dagbarnvårdare som tar hand om andras barn (regelmässigt tre barn eller fler) kan anses uppfylla kraven på näringsverksamhet om tillsynen sker i egen regi. Konsult, t.ex. ekonomi- eller it-konsult, som påbörjar sin näringsverksamhet med bara enstaka kunder och där den tidigare arbetsgivaren är en av kunderna kan anses bedriva näringsverksamhet förutsatt att det handlar om avgränsade uppdrag. Arbete som styrelseledamot, som inte är hänförligt till eget eller närståendes ägande i bolaget, bör kunna utgöra näringsverksamhet, antingen som ett led i en bedriven konsultverksamhet eller som egen verksamhetsgren om det fortlöpande finns minst tre sådana uppdrag. Däremot kan, enligt ställningstagande, även efter förändringen följande verksamheter inte anses uppfylla kraven på näringsverksamhet: En verksamhet som bygger på att man hyr ut sig själv för längre uppdrag i syfte att ersätta ordinarie anställda kan normalt inte anses uppfylla kraven för näringsverksamhet även om parterna kommit överens om att uppdragstagaren ska utföra arbetet som näringsidkare. Det kan exempelvis gälla lärarvikarier, vikarierande sjukvårdspersonal eller chaufförer som ställer sin arbetskraft till förfogande till en och samma uppdragsgivare för (eller mer). En verksamhet som bygger på att man hyr ut sig själv för kortare uppdrag räknas inte som näringsverksamhet om det sker till endast enstaka uppdragsgivare. En barnflicka eller au pair som arbetar åt en familj och utför merparten av arbetet i familjens bostad kan inte anses bedriva näringsverksamhet. I de fall där det klart framgår att uppdragstagaren är beroende av uppdragsgivaren och inordnad i dennes verksamhet på liknande sätt som uppdragsgivarens ordinarie personal, kan kravet på näringsverksamhet inte anses vara uppfyllt trots att partsviljan ger uttryck för att den beskrivna verksamheten ska utgöra näringsverksamhet. anförde i ett tillkännagivande till regeringen att det finns skäl att genomföra en förutsättningslös utvärdering av effekten av det förändrade näringsbegreppet. När fler får möjlighet att vara näringsidkare behöver konsekvensen för skatteuppbörden belysas. Effekterna på arbetsmarknaden, arbetstagarens ställning och företagandets villkor bör också ingå i en sådan utvärdering. Utvärderingen bör bedrivas skyndsamt (bet. 2011/12: SkU17, rskr. 2011/12:163) har (dnr 131-165148-13/113) lämnat en rapport till regeringen om effekterna av det förändrade näringsbegreppet. I rapporten anförs bl.a. följande: Av utvärderingen har framkommit att tillämpning av reglerna började förändras i en mindre restriktiv riktning innan lagändringen genomfördes. En anledning till detta var ett antal domar som signalerade att näringsbegreppet tolkades väl snävt i vissa avseenden. Som en följd av dessa domar utfärdade tydligare riktlinjer som innebar att kraven för att få F-skatt sänktes. En grupp som efter detta lättare fick F-skattesedel var personer som endast hade en eller ett fåtal uppdragsgivare. förändrades arbetssätt även på andra sätt. Ett exempel på detta var att ansökningsförfarandet blev enklare, dels genom att färre uppgifter behövde lämnas i ansökan, dels genom att det infördes möjligheter att lämna ansökan elektroniskt. När lagändringen kom hade således näringsbegreppet utvidgats pga. ändrad praxis och en annan tillämpning av . Enligt uppfattning medförde lagändringen i sig ytterligare en utvidgning, som dock i sammanhanget kan betraktas som liten. Det handlar om personer vars verksamhet kännetecknas av korttidsuppdrag, t.ex. personer som hyr ut sin egen arbetskraft vid semestrar, sjukskrivningar och arbetstoppar. Denna grupp nekades ofta F-skatt före lagändringen, men kom efter denna att innefattas i näringsbegreppet. Sammanfattningsvis så skedde alltså ganska stora förändringar vid tilldelningen av F-skatt före lagändringen. Förändringar som är att betrakta som en anpassning till den utveckling som skett inom näringslivet och på arbetsmarknaden, och som innebar att fler fick möjlighet att få F-skattsedel. När sedan lagändringen kom vidgades näringsbegreppet ytterligare, men i en omfattning som i sammanhanget kan betraktas som liten. ska efter ansökan godkänna den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet i för F-skatt. Detta gäller emellertid inte 1. om det finns skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas 2. ansökan bara grundar sig på en delägares intäkter från ett svenskt handelsbolag 3. den sökande – har brutit mot villkor som har meddelats eller på annat sätt missbrukat ett godkännande för F-skatt och missbruket inte är obetydligt – inte har redovisat eller betalat skatter eller avgifter i en utsträckning som inte är obetydlig – inte har följt ett föreläggande att lämna inkomstdeklaration eller särskild uppgift eller har lämnat eller godkänt så bristfälliga uppgifter att de uppenbarligen inte kan läggas till grund för beskattning – är försatt i konkurs Om det finns särskilda skäl får beslut om godkännande för F-skatt fattas trots hindren under punkt 3. Ett godkännande för F-skatt gäller tills vidare. I kommittémotion 2013/14:Sk411 av m.fl. (S) yrkandena 1–3 att antalet uppdragsgivare bör ges en större tyngd när bedömer huruvida en person ska betraktas som självständig företagare eller anställd. Vidare bör en översyn av F-skatten lösa frågan om registrering av utländska företag genom t.ex. obligatorisk svensk F-skattsedel eller på annat sätt. Även lagstiftningen kring prövning och återkallande av rätten till F-skatt bör ses i syfte att öka möjligheterna att avslå en ansökan om F-skatt då sökanden har varit inblandad i ekonomisk brottslighet och skattefusk och se igenom bulvanförhållanden. Vid nystart av företag där den sökande officielle ägaren eller ansvarige är närstående till en företagare som tidigare misskött sig ska denne inte ha rätt till F-skatt, såvida det inte framförs särskilda skäl. För nya företagare bör det finnas möjlighet för att ge F-skatt bara för en begränsad tid, upp till , om det finns en skälig orsak för tvivel om ansökarens seriositet. I partimotion 2013/14:Sk376 av m.fl. (V) yrkandena 8 och 9 anförs att det ska krävas mer än en uppdragsgivare för att godkännas för F-skatt. På så sätt värnas arbetstagarbegreppet och arbetsrätten. Kravet på fler än en uppdragsgivare skulle minska risken för att arbetsgivare tvingar anställda att starta företag enbart i syfte att sänka sina arbetskraftskostnader. Som ett försök att begränsa fusk bör ett tidsbegränsat godkännande av F-skatt införas. Tidsbegränsningen ska avse såväl obegränsat som begränsat skattskyldiga och kretsen som omfattas bör begränsas till de uppdragstagare som understiger en viss summa i debiterad skatt. I motion 2013/14:Sk286 av och (båda M) föreslås ett krav på F-skattsedel för utländska företag inom bärbranschen. Ytterligare en väg för att förbättra situationen inom bärnäringen vore att införa en certifiering för företag vars bär är plockade och införskaffade på ett rättvist sätt. Utskottet anser att det är viktigt att möjligheten att starta och bedriva företag står öppen för den som vill välja denna verksamhetsform och ta det större ansvar som följer med egen verksamhet. Som framgår av redovisningen har praxis också utvecklats i en riktning som ger fler möjlighet starta näringsverksamhet. En mer schabloniserad syn på hur gränserna ska dras har i praxis fått ge vika för en friare tolkning av näringsbegreppet.