· H101MJU9 · 2014-03-05 10:26:15 — Då bör man naturligtvis hellre bejaka utveckling så att man får bort de flesta skadorna på botten.Utskottet lyfter fram ett exempel från och , där man har jobbat ambitiöst för att få fram trålar som i princip bara nuddar botten. Jag vet att sade att man ska ha förbud till dess att man har dessa trålar, men jag tror inte att man kan förbjuda och sedan säga: Kom igen och börja tråla när ni har trålen på plats.I och med att det här har pågått måste man bejaka den utveckling som sker och inte bara gå förbudsvägen och tro att det händer något sedan. Då har man dödat det fisket, vill jag påstå.Det är den typen av arbete som ska uppmärksammas och stödjas. De pengar och anslag på som kommer kan vara en stor bit i det sammanhanget.Herr talman! Om vi går över till partnerskapsavtal med tredjeland tror jag inte att det är någon här i som tycker att det är en särskilt kul historia. Jag kan hålla med där. Jag tror att egentligen skulle vilja lägga ned detta.Vi röstade nej till , men det är på plats . säger att de ska satsa i , men med tanke på historien känner man sig ganska otrygg med ett sådant löfte. Vi ska fortsätta att rösta nej till avtal. Det är helt klart.Det finns vissa kriterier i de bilaterala partnerskapsavtalen: hållbarhet, man ska stödja det lokala fisket och det ska vara rättssäkert, demokrati, mänskliga rättigheter och hela den biten.Ni var inne på insats i sammanhanget. Vi vet - även vet det - att avtalen kommer till stånd ändå, och stora insats är att få det åt rätt håll. Rätt håll är att biståndsbiten blir större och större. Vi har haft diskussioner om detta , och jag ser ingen motsättning i frågan. Jag håller därför inte med om att oppositionen har släpat fram regeringen. Målet har varit detsamma, men medlen har möjligtvis varierat lite över tid.Jag tror att det är bra att vi säger nej till avtalen vid lämpliga tillfällen för att markera vad vi tycker i frågan från svensk sida. För att börja med bottentrålningen: Vi i och vill stoppa det helt och hållet, men och vill inte det. Då har jag ett förslag till en liten kompromiss: Kan vi inte åtminstone bestämma att inte acceptera bottentrålning i Natura 2000-områden? Det skulle jag vilja veta från gäller fiskepartnersavtalen med utvecklingsländer: Jag sade i mitt anförande att det har skett en utveckling åt det positivare hållet från regeringen och när det gäller den överenskommelse som gjordes i EU, där man ställde upp vissa kriterier för de här avtalen.Men grundproblemet kvarstår tyvärr. Ursprunget till avtalen är ju inte någon välvilja från , att man ska hjälpa fattiga länder att utveckla hållbart fiske, utan ursprunget är att eller EU består av flera gamla kolonialmakter som har en historia av att man har fiskat i , , utanför och och så vidare. när fiskevattnen håller på att ta slut i måste man fiska någon annanstans.Därför tycker jag att det vore bra om vi i den här församlingen kunde vara helt överens om att vi beträffande avtalen med syfte att europeiska flottor ska komma till andra länder och fiska ska driva att den aspekten ska bort och att de ska omvandlas till biståndsprojekt för att utveckla lokalt och hållbart fiske. Skulle vi inte kunna vara överens om det? Då kan ni rösta för reservation 12. Först beträffande bottentrålning: Kompromisser är bra. Det trålas till och med i nationalparker, men det sker med ett mycket strikt regelverk. Jag är mycket mer inne på att man ska ha strikta regelverk egentligen överallt. Man avgränsar de områden där man kan tråla även inom dessa områden. Det viktiga är att man utvecklar redskapen och har strikta regler. Och handlar det om ett Natura 2000-område, en nationalpark eller något sådant har man naturligtvis ännu striktare regler.När det gäller partnerskapsavtalen kan jag hålla med om grundproblemet. Från min och sida har vi sagt att vi gärna vill avveckla avtalen. Men vi ser det inte som fruktbart att göra det ensidigt från svensk sida, utan den roll som kan spela i EU är att försöka gå åt det håll som och även vi vill.Det var något viktigt som tog upp förut: Ska vi lämna ett område måste vi på något vis ha något slags exklusiv rätt att styra att ingen annan fiskar där. Det måste finnas ett villkor så att det inte blir en sådan situation som tog upp, att någon annan är där och det blir etter värre. Det vittnas också i viss mån även från berörda länder om att EU har varit en positiv faktor på det sättet.Jag håller med om att det finns ett grundproblem i detta. Det kan vi vara överens om. De här avtalen är egentligen inget som ska understödja, men vi måste ändå arbeta med dem. Vad gäller fiskeavtalen med utvecklingsländer roade jag mig med att läsa EU:s socioekonomiska analys av avtalet med . Där konstateras det att man betalar i ersättningar för europeiska fiskeflottor och en mindre del för att utveckla det lokala fisket. Om man läser lite längre fram i rapporten kan man titta på fångstvärdet av den fisk som man landar och sedan nästan oavkortat för vidare till europeiska hamnar, där fisken förädlas. Det fångstvärdet låg på , alltså åtta gånger mer än vad man betalar enligt avtalet.Lite förenklat skulle man kunna säga: För varje euro som EU betalar till tar man tillbaka som man vinner genom förädling av fisken. Det tycker jag är ett tydligt exempel på hur avtalen i första hand är till förmån för de europeiska länderna och inte har fokus på att man ska utveckla fisket i de lokala länderna.Ja, är helt övertygad om att man kunde få de här länderna att gå med på: Ni får alla pengar, och vi utvecklar lokalt och hållbart fiske, och det enda kravet är att ni inte släpper in ryssar och kineser och låter dem dammsuga era kuster. Jag är rätt säker på att de själva är intresserade av att utveckla det lokala fisket. Men då måste det finnas ett land i EU som driver den politiken, och det skulle kunna vara . Men driver inte den frågan , och det tycker jag är synd.Frågan om bottentrålningen ställer jag utifrån det faktum att det förekommer mycket bottentrålning i reservat i . Jag undrar: Vad har vi reservat för, om vi inte ska ha ett högre skydd i de områdena? Då borde ett minimikrav vara att vi inte tillåter bottentrålning - eller? Jag har motsatt uppfattning. Jag tycker att verkligen driver de här frågorna kring partnerskapsavtalen. Jag tror inte heller att det - om vi kunde komma överens med EU - skulle vara svårt att säga: Ni får de här pengarna bara ni stänger ute andra och utvecklar ert eget fiske. Jag tror att det är ganska lätt att sälja det till de berörda länderna. Däremot tror jag att vi kanske har längre väg att gå inom EU - att det snarare är problematiken i sammanhanget.Jag tycker att det är bra att säger nej ibland, när man tycker att man inte kan gå med på något. Men att driva en helt annan politik och inte vara med i diskussionen i EU för att omforma de avtal som finns tror är fel väg att gå. Men sedan kan vi se framför oss att vi måste komma dithän att dessa länder utnyttjar sina egna tillgångar.Beträffande de skyddade områdena gäller det att identifiera vad som är skyddsvärt, vad man ska skydda. När man reglerar fisket måste man kunna garantera att de skyddsvärdena inte går förlorade. Det är egentligen vad det går ut på. Då tycker jag att det är grovt att bara förbjuda en typ av fiske. Det pågår en bottentrålning under strikta förhållanden. Jag känner mest till det som pågår i i norra , och där har jag fullt förtroende för att det klarar att skydda de värden som finns där. Räkfisket tog Tysklind upp. Jag vill egentligen bara kommentera lite grann. Det kan vara besvärande att de danska räkfiskarna landar mer småräkor än de svenska. Det kan vara ett tecken på att det kanske inte är så bra. Eller är det bra? Har vi så fina redskap att vi redan nu stänger ute småräkorna?En effekt som detta har fått är att räkfiskarna vill miljöcertifiera sig enligt Krav. Det tycker jag är positivt.Sedan, , tycker jag att tredjelandsavtal är bra. Vi har en samsyn här. tycker jag nog att den kritik som har är lite besvärande. När man säger till folk att EU fiskar på andra sidan jorden kommer naturligtvis frågan: Varför då? Jag delar din syn, och framför allt delar jag syn. Men för tillfället ställer vi oss i alla fall bakom detta.Bottentrålning var det jag skulle prata om. Bottentrålningen virvlar upp en massa från botten och ger effekter på systemet där. Vi har pratat om utveckling av nya trålar. Då undrar jag: Skulle man kunna tänka sig ett moratorium medan vi diskuterar? Som jag uttryckte i mitt anförande tror jag inte alls på ett moratorium. Vi har ett fiske, och det måste pågå för att man ska få en utveckling. Det sker en utveckling för att man har ett fiske att skydda. Tar man och stänger fisket har man i princip tagit död på både fisket och utvecklingen, vill jag påstå.Det finns väldigt tydliga incitament även för fisket självt att ha bra redskap. Det finns både miljöaspekter och selekterande aspekter. Men sedan finns ytterligare en faktor: Kan man få redskap som går väldigt lätt över botten sparar man oerhört med bränsle. Den typ av trålning som ni beskriver i er reservation är extremt kostsam. Det är nästan ingen som kör ned i bottnen på det sättet, för det är för dyrt. Det finns alltså många incitament i detta, och allting finns med i utvecklingen. Det gäller naturligtvis att både spara bränsle och spara miljön, och det sammanfaller till slut på något sätt, eller hur?När det gäller räkfiske är det jättebra att man nu går in och Kravmärker sig. Ännu bättre är att det fanns sju båtar som uppfyllde kraven och kunde Kravmärka sig . Och det är kanske det som är det viktiga egentligen, inte att de har en stämpel i fören. Detta är någonting som man har utvecklat , och det kan man vara stolt över. Jag delar naturligtvis uppfattningen att utvecklingen med Kravcertifieringen är väldigt bra. Den gör det också lättare för konsumenterna att välja rätt.Ett moratorium är en tidsbegränsad åtgärd. Jag vidhåller att man skulle kunna utveckla redskap till vad man tror är skonsamma fiskemetoder. Jag kommer att rösta för vår reservation. Då kan jag meddela redan nu att jag inte kommer att rösta för den reservationen.Det finns flera aspekter på detta i den utveckling som sker. En av förutsättningarna är att vi har ett aktivt fiske, för det är aktivt fiske som deltar i processen. Det är inte så att det utvecklas trålare på ett sätt och att man fiskar på ett annat, utan utvecklingen sker i tätt samarbete med näringen. Det är det som är förutsättningen för en bra utveckling mot fungerande redskap med stor acceptans. Jag tror definitivt inte på ett moratorium. Jag tror att det skulle vara kontraproduktivt i detta sammanhang. Regeringen och arbetar för ett hållbart fiske i , i och i världen. Det finns, som vi alla vet, allvarliga problem med den väldiga överkapaciteten av fiskefartyg och fångstresurser i världen. Därför är de svenska och internationella ansträngningarna för att genom olika regleringar minska fisket nödvändiga, även om de kan upplevas som enormt hämmande, krångliga och orättvisa av dem som fiskar.Krångligheten är självfallet inget självändamål, utan regler ska alltid utformas så enkelt som möjligt. Men de detaljerade regelverken vad gäller fiskeredskap, tillåtna fiskedagar och kvoter och kontrollen av dem är närmast bedövande. En fiskeföretagare , liten eller stor, måste kunna fiska. Men det måste också till ett väldigt tålamod och stora insikter i regelverk och byråkrati. Sådan är verkligheten.Det är viktigt att framhålla vilken oerhörd resurs världshavens och sjöarnas enorma fisktillgångar utgör. Till exempel utgör fisk en primär proteinkälla för cirka en miljard människor.Det behövs samarbete och gemensamma regelverk i EU och i världens hav. Fisken är ju en gemensam resurs som verkligen vandrar mellan hav och som drabbas av utfiskning om vi inte har nödvändiga begränsningar och regleringar.EU:s fiskeflotta omfattar 60 000-70 000 fartyg. I är de en bit över 1 000. Antalet fiskefartyg minskar, eftersom kapaciteten är för stor i förhållande till bestånden. I arbetar ca 4 000 personer som fiskare eller i fiskeindustrin. De gör viktiga insatser under ofta besvärliga förhållanden med många begränsningar. Det är ofta - det ska sägas - en tuff verklighet och en pressad lönsamhet för dessa företagare. och regeringen arbetar för goda förutsättningar för fiskeribranschen utifrån principen "bruka utan att förbruka".I dagens motionsbetänkande behandlas olika frågor kring fiske och vattenbruk. Oppositionen vill, som oppositioner ska, lite mer på en del punkter än vad regeringen föreslår. Jag vill ändå glädja mig åt att vi har en stor samsyn i riksdag - och även vad gäller de svenska ledamöterna i , tycker jag - kring det som landsbygds- och fiskeriminister med stor kraft driver i dessa frågor. Det är en styrka för och en styrka för fiskarna i världshaven och i EU:s vatten.Det är val , och kanske kan det ha något samband med att det är många fler reservationer jämfört med . Många av reservationerna understryker dock egentligen det som vi alla är överens om och jobbar för.Utkast av fisk i samband med fångst är ett stort problem, och det är viktigt att det stoppas. Det är också viktigt att utveckla och nyttja effektiva selektiva fiskeredskap. är starkt drivande i bland annat dessa båda frågor.Fiske och vattenbruk må ha bekymmer i världshaven men är ändå en väldig förnybar resurs som vi bör göra allt för att utveckla väl. I finns en engagerad fiskeeldsjäl, , som inspirerat till motion 2013/14:MJ429 om insjöfiskets möjligheter.Det finns en rikedom av fisk och en god potential för att öka produktionen och fångstuttagen. har 95 000 sjöar. svarar ensam för en tredjedel av det svenska insjöfisket. Det finns utvecklingspotential. Hur mycket proteinbiomassa kan de svenska insjöarna producera, och vad kan den användas till? Här är kunskapen lite för dålig, och det bedrivs inte tillräckligt mycket forskning med den inriktningen. Brax, mört och övrig vitfisk borde ses som en slumrande resurs som borde kunna fångas i växande mängder och nyttjas till nya spännande ändamål.Det är mycket som förenar de nordiska länderna vad gäller insjöfisket, och det arbete som sker i bör i hög grad samordnas med dem.Utskottet gör i betänkandet en god genomgång av det omfattande arbete som görs för att utveckla det svenska vattenbruket. Flera talare har varit inne på det . Det finns en strategi framtagen, och en handlingsplan är på gång. Förslaget är att motionen ska besvaras med det. Det är okej, och jag är övertygad om att motionens förslag, som jag här har redovisat, kan vara konstruktiva bidrag i det fortsatta arbetet.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Du kommer från , . Er miljöminister brukar ofta i internationella sammanhang understryka vikten av att fasa ut miljöskadliga subventioner. Det här var också någonting som slogs fast på den stora miljökonferensen i i . Inom EU brukar och inte minst driva linjen att man på EU-nivå ska fasa ut så kallade miljöskadliga subventioner.En stor del av de subventioner som går till att göra det sämre för miljön finns inom fisket. omfattar i direkta subventioner till fiskeindustrin.Organisationen gjorde en genomgång av de europeiska fiskesubventionerna och konstaterade att fick genom statliga anslag och från EU ungefär 1 ½ miljard i rena subventioner till fiskeindustrin. Det är långt mer än vad vi lägger på vatten- och miljövård av hav och vatten i . Mycket märkligt, tycker jag.Vi i har en reservation, det är reservation 3, där vi anför att vi vill fasa ut alla miljöskadliga subventioner inom fiskeriverksamheten. har alliansregeringen gett ett uppdrag till Havs- och vattenmyndigheten att se över de här subventionerna, och det är bra. Men då ska man bara se över de icke skatterelaterade miljöskadliga subventionerna. Man tar alltså inte med subventioner som kan handla om nedsättning på koldioxidskatten eller att man inte betalar skatt på bränsle exempelvis. Jag skulle vilja fråga dig, , varför ni har gjort en sådan omdefinition av miljöskadliga subventioner. Jag vill ge klart besked på några punkter. Ja, jag kommer från . Ja, och är ministrar från , politiska giganter jämfört med en enkel riksdagsledamot som jag. tar upp en viktig fråga här. Grundinriktningen, att miljöskadliga subventioner ska fasas ut, är vi överens om. Det finns säkert, som sade, en del sådana inom fisket. Uppdraget till myndigheten har jag inte varit med och jobbat fram, så jag kan inte riktigt göra några överväganden där, utan jag får hänvisa till giganterna och , som har full inblick i detta. Inriktningen från regeringen och från oss i är glasklar, att jobba för en bättre miljö i alla avseenden och givetvis inte ha subventioner som styr åt fel håll. När man ger utredningsuppdrag måste man ibland avgränsa, och det har uppenbarligen gjorts här. Bra att vi vet att och flera andra är centerpartister, även om de ibland låter väldigt olika. Vissa säger att de vill värna landsbygden, och på andra verkar det mer som att de har bosatt sig vid Stureplan eller någon annanstans i . Men vi lämnar det åt sidan.Jag kan förstå att det kan vara svårt för att gå in i alla detaljer kring de miljöskadliga subventionerna. Jag tycker bara att det är lite märkligt att man undantar kanske den största delen av de miljöskadliga subventionerna, nämligen dem som är skatterelaterade. Dem borde man självklart också se över med sikte på att fasa ut dem.Jag kan ta upp en annan fråga som jag inte riktigt fått svar på tidigare, och det gäller bottentrålning i reservat. tänker jag särskilt på Natura 2000-områden. av hav är Natura 2000-områden. Det är inte särskilt stora arealer som vi talar om. Där ska man visa särskild hänsyn till den miljön. tillåts storskalig bottentrålning i de här områdena. Anser att bottentrålning åtminstone i Natura 2000-områden borde stoppas? vill väldigt många saker - utveckla landsbygden i hela och utveckla städerna. Så är det. Även vill ibland alldeles för många saker, och så är det i politiken. tog upp bottentrålning och fiske i Natura 2000-områden. Natura 2000-områdena ska skötas med beaktande av miljöaspekter. Samhällets verksamhet ska begränsas där när så är nödvändigt. tar upp en verksamhet, fiske, med en speciell metod, bottentrålning, och ställer frågan: Ska inte just denna speciella metod överallt där det finns Natura 2000-områden stoppas?Jag tycker att formulerade sig väl i den frågan. Man får se upp med det, man får utvärdera det. Vi har stora områden som är undantagna från bottentrålning. Vi ska jobba för att det ska bli mycket bättre. Att däremot säga att den självklart ska vara helt förbjuden i alla Natura 2000-områden är ett för starkt steg, tror jag. Försiktighet gäller, och det gäller att jobba för att begränsa bottentrålning i Natura 2000-områden och jobba för att det blir så bra som möjligt. Jag hänvisar som sagt till det resonemang som förde och som jag tycker att han utvecklade väl. Först vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna.Fiskeripolitiken är oerhört viktig. Det handlar om näringsrik föda och en levande kust - vi har den längsta kusten inom EU. Det handlar om arbetstillfällen, om hur vi förvaltar våra tillgångar och om människors välmående på flera plan.Det är säkert fler än jag som har stått i styrhytten på en fiskebåt och upplevt frihetskänslan när båten stävat ut mot det öppna havet. Ju längre ut på det bottenlösa blå man kommer, desto mindre blir båten och desto större blir havet. Säkert har fler än jag känt sig utlämnad när havet börjar röra på sig och vågorna ska bemästras. Jag minns att jag brukade se på min far i styrhytten på GG 346 från . Han stod helt lugn trots att båten ibland försvann i en djup vågdal för att sedan lyftas upp igen av ett brusande hav. Två av min fars kusiner var för övrigt riksdagsledamöter och talespersoner för yrkesfiskarna.Jag minns den glädje som yrkesfiskarna hade, glädje och stolthet över sitt yrke. Denna stolthet och glädje har stegvis förlorats i takt med att myndigheter och organisationer jagat yrkesfisket och skapat en bild av att yrkesfiskarna försöker tömma havet på fisk. Men yrkesfiskarna är beroende av vad som finns i havet och är medvetna om att ett gott förvaltande skapar möjligheter för kommande generationer.Under lång tid har myndigheterna och även ansvariga politiker i olika regeringar vägrat att lyssna på yrkesfiskarnas kunskaper. Man har ensidigt lyssnat på forskarna, och det är naturligtvis viktigt att lyssna på forskarna, men man har låtit bli att lyssna på dem som lever med och ständigt diskuterar vad havet ger.Nu har någonting hänt när vår landsbygdsminister lagt örat till vågbruset och börjat lyssna in yrkesfiskarnas åsikter, och det är väldigt positivt när det gäller att utveckla detta triumvirat av politik, forskare och själva näringen.Herr talman! En mycket kränkande åtgärd för en yrkesfiskare är naturligtvis att tvingas kasta tillbaka fisk i havet. Det har varit en direkt följd av EU:s fiskeripolitik och känts väldigt stötande, inte bara för yrkesfiskarna utan också för befolkningen i stort. Jag är därför glad att miljö- och jordbruksutskottet vid tidigare behandling av frågan uttalat att utkast av fisk är ett oacceptabelt resursslöseri. Alliansregeringen har varit pådrivande, och ser vi resultatet när utkast av fisk förbjuds inom EU. Det är stort, det är ett paradigmskifte i jämförelse med tidigare EU-politik.Det är nu viktigt, och flera motioner tar upp detta, att selektiva redskap utvecklas. Det har varit ett ganska lamt intresse från regeringar omkring det tidigare. Trots påstötningar har regeringar liksom inte nappat på just det här med utvecklingen av redskapen. Det är mycket glädjande att regeringen satsar 38 miljoner på redskapsutveckling.I har räkfiskarna gått före i sin omsorg om räkfisket och själva gjort trålmaskorna större än vad EU krävt, alltså i stället för . Flera har ytterligare utvecklat redskapen för att få den mindre räkan att passera ut ur trålen. driver på för att förbättra redskapen ytterligare.När Världsnaturfonden kom med sin konsumentguide som rödlistade Nordsjöräkan, alltså den räka som fiskas i , blev reaktionen väldigt stark. Havs- och vattenmyndigheten ansåg att det fanns utrymme för fortsatt fiske, liksom havsfiskelaboratorium. Även landsbygdsministern förklarade att han kommer att fortsätta att äta räkor som fiskas i Västerhavet.Det finns många goda intentioner i motionerna, men det händer mycket på området. Det gäller också övervakning av fiskefartygen i samband med förbudet mot utkast av fisk. Yrkesfiskarna är troligen den mest övervakade yrkesgruppen i . Det har redan tagit alldeles absurda proportioner med böter om man lägger till båten före fastställd tid eller kommer . En fiskebåt lade till vid hamnen före den tid då lasten skulle lossas och fick i böter.Än mer kränkande är den nya regeln att yrkesfiskaren är den som ska väga fisken vid lossning. Först har man vägt fisken med en våg, som för övrigt kostat och som man har fått certifiera för 10 000. Efter att ha vägt fisken till sjöss och laddat ned all information digitalt ska man väga fisken en gång till när man kommer i land. Före var det myndigheten som vägde vid lossning. är det yrkesfiskarna som efter ett slitsamt arbete på havet ska väga fisken en gång till. Det har hänt att yrkesfiskare vägrat att väga fisken i hamn och därmed hotats med vite.Men den mest absurda övervakningsmetoden av alla måste ju vara kameror ombord. Tänk dig att du har en kamera på din arbetsplats som registrerar dina rörelser. Det låter som ett aprilskämt, men det är faktiskt någonting som kan bli en realitet för yrkesfiskaren.Herr talman! Ett viktigt uppdrag som Havs- och vattenmyndigheten fått är att tillsammans med analysera balansen mellan den svenska fiskeflottan och tillgängliga fiskemöjligheter. Att det här sker i dialog med näringen är väldigt positivt. Det handlar om EU:s fiskereform, och det är ju helt rätt att fiskeflottan ska anpassas - men då likvärdigt i hela EU.