bet · H101JuU15 · 2014-02-20 00:00:00 — Läser man reservationstexten i betänkandet ser man att bland annat är bekymrat över att frågor om brottsprevention, alltså det brottsförebyggande arbetet, får låg prioritet i EU:s kriminalpolitiska samarbete. Men det beror på att EU:s samarbete inom brottsbekämpning är strikt avgränsat till de gränsöverskridande frågorna.Vi i är starka anhängare av EU. Vi stöttar ett starkt rättsligt samarbete i . Men att EU behövs betyder inte att EU ska göra allt. Vi behöver ett robust samarbete för att möta den grova gränsöverskridande brottsligheten, men det viktiga arbetet i vardagen med att förebygga brott, genom att fånga upp ungdomar med problem hemma och förbättra skolan och tryggheten i bostadsområdena, måste förbli ett ansvar för varje land.Avslutningsvis, fru talman, vill jag ta upp punkten om hot och våld mot förtroendevalda. Det är en mycket viktig fråga som inte har debatterats så mycket , men vi har haft en särskild debatt om det tidigare. Jag delar mycket av det som sade i sitt anförande. Det är viktigt att regeringen ser över frågan. Det har getts ett uppdrag, och det kommer en rapport från . gav regeringen en domare i uppdrag att se över de domar som rör hot och våld mot förtroendevalda.Det är bekymmersamt, fru talman, att många förtroendevalda inte anmäler hot och våld. En förklaring som påvisar är att förtroendevalda inte upplever att samhället tar tag i anmälningarna och att det i alltför liten utsträckning leder till faktiska konsekvenser. Även om det inte finns några tillkännagivanden eller ställningstaganden i utskottet är vi helt överens om vikten av att regeringen ser över frågan och kommer tillbaka med ett bra underlag. Den innevarande mandatperioden och fram till valet har vi kristdemokrater valt att fokusera på barns och ungas uppväxtvillkor. Vi vill försöka spegla varje politiskt område ur detta perspektiv, och med de medel som står till buds tillförsäkra att ska vara världens bästa land att växa upp i.Det får en rad konsekvenser på justitieområdet, inte minst på det kriminalpolitiska och straffrättsliga planet, som vi nu diskuterar. Genom våra initiativ har regeringen på en rad områden skärpt lagstiftningen där barn är särskilt utsatta, inte minst inom sexualbrottsområdet. Vi har medverkat till att riksdag ställt sig bakom skärpta straff för sexuella övergrepp mot barn, infört gromning som brottsrubricering och gjort det möjligt för barn som utsatts för sexuella övergrepp att driva sin egen talan genom att preskriptionstiden räknas först från att barnet är , för att nämna några åtgärder.Men vi kan naturligtvis inte stanna vid sexuella övergrepp. Som Brottsförebyggande rådets statistik visar är barn och unga generellt en utsatt grupp när det kommer till brott. För vissa typer av brott mot enskild person handlar det om att utsattheten bland yngre är mer än dubbelt så hög som bland befolkningen i stort. Unga är också mer utsatta för upprepade brott. Det gäller inte minst brott som unga begår mot andra unga.Dess värre är den rådande svenska rättspolitiska doktrinen att aktivt leta efter sociala bortförklaringar till lagöverträdelser, och den blommar ut som kraftigast just när det gäller unga lagöverträdare. Där är det personliga ansvaret som varje människa behöver lära sig att ta alltför ofta frånvarande i samhällets syn på unga kriminella. Här söks ofta omständigheter i uppväxtmiljö och skola eller psykosociala faktorer, vilket inte sällan renderar i att den unge kriminelle kan fortsätta på den inslagna banan innan rättsväsendet slutligen ingriper med ett kännbart straff.I den numera klassiska skräckfilmen tystnar uttrycker : "We covet what we see every day" - vi åtrår det vi ser i vardagen. Det ligger en del i det. Därför drabbar brottslighet oftast de personer som finns i förövarens närhet. Ungas brottslighet drabbar i enlighet med denna logik först och främst andra unga. Det är, speciellt när vi tittar på unga lagöverträdare, viktigt att förstå att brottsligheten hänger ihop. Våldsbrott, stölder, tillgreppsbrott, narkotikabrott - det ena ger det andra och är en del i en logisk kedja. Därför ska bekämpandet av det ena ses som ett bekämpande också av det andra.Fru talman! Som katalysator för övrig brottslighet finns i stor utsträckning narkotikan. Narkotikabrottsligheten är ett av våra stora samhällsproblem. Dess värre ser vi hur narkotikan breder ut sig i allt vidare kretsar och att de lätta drogerna numera förekommer i samtliga socialgrupper på ett sätt som inte var fallet . hade en artikel om operation Höstglöd, som var inriktad på cannabis. Under en knapp månads tid blev 130 skolelever, varav 70 hemmahörande på , som knappast är sinnebilden för en socialt utsatt förort, föremål för brottsutredning.Missbruk bland medelklassungdomar som inte har en koppling till kriminalitet i övrigt är något vi tidigare inte sett. Deras missbruk är dock minst lika allvarligt då det göder gängkriminaliteten; är det gängmedlemmarna som säljer de illegala drogerna i miljöer där unga vistas. Därmed finns inkörsporten till den organiserade brottsligheten i många ungas närhet. Det behöver vi ha i åtanke när vi bedömer klokheten i Vänsterns förslag att avkriminalisera narkotikabruket, som nämnde.Fru talman! Att fortsatt hålla en hög ambitionsnivå i kampen mot narkotikan är en av hjärtefrågor. Det kräver att vi bibehåller och skärper den restriktiva lagstiftningen har på området. avkunnade en dom som har kommit att få långtgående konsekvenser. Man omtolkade praxis för straffmätning vid narkotikabrottslighet. Omständigheter som inte vägts in ska nu beaktas, och enbart mängden narkotika spelar inte längre samma avgörande roll. Det har fått till följd att den organiserade brottslighetens nyckelpersoner sitter i fängelse och spenderar mer tid på våra gator och torg.Det är en utveckling som vi kristdemokrater ser på med stort allvar och vill komma till rätta med. Om domstolarna mot lagstiftarens vilja etablerar liberalare straffrättsliga regler kan vi inte stillatigande nicka bifall. Om lagstiftningen är otydlig får vi förtydliga den. Enklaste sättet att åstadkomma detta är att höja minimistraffen, vilket en utredare nu har i uppdrag att titta på.Brottskategorierna existerar som sagt inte oberoende av varandra. En liberalare påföljdspraxis på narkotikaområdet riskerar att öka annan typ av brottslighet. Narkotika är försörjningsvägen för de kriminella ungdomsgängen med säte i våra utanförskapsområden. Det är gäng med en omfattande brottsrepertoar som ofta drabbar ungdomar och som sprider otrygghet bland allmänheten. Det visar inte minst de många skjutningarna i där flertalet kopplas till uppgörelser mellan kriminella gäng som huvudsakligen sysslar med narkotikaförsäljning.Fru talman! När vi diskuterar det straffrättsliga området är det inte intressant att bara titta på hur frågorna hanterats och kommer att hanteras av en alliansregering utan att också försöka förutse vad som kommer att hända på detta område om det olyckliga händer att vi får en rödgrön regering efter valet. av de socialdemokratiska ledarna runt om i landet vill, i händelse av maktskifte, att Socialdemokraterna bildar regering tillsammans med . Det visar en presenterad undersökning. Så lär det nog bli om olyckan är framme på valdagen, såvida inte Socialdemokraterna och lyckas bilda en majoritetsregering. Det förefaller dock ganska osannolikt, och det är nog få som på allvar tror det.Vad skulle i så fall lyckas åstadkomma i en förhandling med ? På detta område är vi, fru talman, precis som när det gäller den ekonomiska politiken än så länge utlämnade till spekulationer. Någon tillstymmelse till gemensamt valmanifest kan man inte utläsa ur det betänkande som vi nu behandlar.Låt oss för enkelhetens skull anta att Socialdemokraterna står på sig och inte låter Vänstern avskaffa jobbskatteavdraget, återinföra förmögenhetsskatten, överge överskottsmålet eller dramatiskt höja andra skatter. Vad finns då kvar? Vad finns det för ben att slänga till det i grunden extremistiska man i en sådan situation tvingas ingå samarbete med? Vad kan man göra som inte ytterligare äventyrar statsfinanserna eller raserar tillväxtförutsättningarna för svensk ekonomi? Svaret är naturligtvis frågor som driver som inte är budgetbelastande eller kanske rent av sparar pengar. I denna kategori återfinns utan tvekan de straffrättsliga frågorna.Vänsterpartiet slår i sin budgetmotion fast att det synnerligen liberala systemet med tvåtredjedelsfrigivning bör bli ännu liberalare. Vänstern vill ha halvtidsfrigivning. Och i det betänkande som ligger på kammarens bord finns yrkanden från om att avkriminalisera eget bruk av narkotika, som har tagits upp här tidigare.Miljöpartiet, den andra av Socialdemokraternas presumtiva koalitionspartner, tar i sin straffrättsliga motion tydligt avstånd från Alliansens inriktning på skärpta straff för bland annat vålds- och sexualbrott. De hävdar att straffrätten i stället ska stå på "vetenskaplig grund", vilket de verkar tolka som att straffen i allt väsentligt är för hårda.Det är drogliberalisering och halvtidsfrigivning hos den ena och allmän påföljdsliberalisering hos den andra. Vid ett maktskifte är det här dina kompisar, . Vilka garantier har den svenska valmanskåren för att det inte är just dessa frågor som offras vid ett regeringsskifte? Knarkliberaler och inbitna kåkfarare lär säkerligen nicka bifall, men knappast speciellt många av de andra socialdemokratiska väljarna.Hur kommer den rödgröna agendan på detta område egentligen att se ut? Lagstiftaren brukar vara intresserad av vad som händer i den akademiska debatten, men bara ibland.I betänkandet som vi debatterar här väljer justitieutskottet att avfärda min motion utan närmare motivering - förenklat förfarande. Jag tycker att detta är synd, för här hade utskottet haft en chans att problematisera kring frågan om innehav av tecknad barnpornografi, bland annat mot bakgrund av en nyligen publicerad studie av en av landets mest framstående straffrättsprofessorer. Jag syftar på och hans artikel Barnpornografibrottet och den svenska rättvisan, som kan läsas i festskriften till en juristkollega till som heter ifrågasätter det rimliga i att kriminalisera innehav av tecknade bilder och att, som lagen nu gör, jämställa fiktiva skildringar av barn med bilder av verkliga barn i sexuella situationer. Och det är precis vad min motion handlar om: att avkriminalisera innehav av teckningar med påhittade barnfigurer.Jag ska ge en kort bakgrund till att jag nu återkommer i den här frågan.Enligt gällande rätt omfattas alltså teckningar med barnpornografiskt innehåll av bestämmelse. När utskottet behandlade den här frågan menade att lagstiftningen är väl avvägd och avslog mitt motionsyrkande med krav på ett tydliggörande.På tapeten den gången var fällande dom mot serieforskaren . Riksåklagaren hade uppmanat att pröva hur bestämmelsen om barnpornografibrott skulle tolkas när det gällde tecknade barn. frikände i det så kallade Mangamålet men svarade inte på riksåklagarens fråga. I stället förde domstolen ett resonemang där den vägde in Mangatraditionen i och bildernas konstnärliga halt för att landa i konstaterandet att just i det här fallet, när det gällde , skulle den grundlagsgaranterade yttrandefriheten väga tyngre.I praktiken innebär det att HD:s dom har ett väldigt klent prejudikatvärde nästa gång det dyker upp tecknade bilder på barn i pornografiska sammanhang. Och det var precis vad som hände , . publicerade då en recension av en akvarell, The santas, av Tala Madani. Målningen är en fiktion och föreställer delvis nakna tomtegubbar som står kring en spjälsäng och riktar sina könsorgan mot ett skyddslöst men tecknat blöjbarn. Som DN-prenumerant polisanmälde jag då mig själv för att få utrett om jag gjort mig skyldig till kriminaliserat innehav av barnpornografi genom att inneha bilden, behålla den i och dessutom sprida den vidare till många.Straffbestämmelsen om innehav av pornografisk bild av barn innehåller nämligen inget undantag för teckningar och målningar med barnpornografiskt innehåll, utom om man tillverkat bilden själv. Då går man fri om det är för uteslutande eget bruk eller om gärningen, som det heter, med hänsyn till omständigheterna är försvarlig.I mitt fall beslutade alltså åklagaren att inte inleda någon förundersökning med motiveringen att bilden kan antas ha framställts i konstnärligt syfte. Detta begrepp finns över huvud taget inte i lagtexten. Åklagarens motivering kunde möjligen ha varit relevant om det hade gällt att bedöma om det var försvarligt av att publicera bilden. Juridiskt sett är däremot det konstnärliga syftet helt irrelevant för att bedöma mitt straffrättsliga ansvar för innehavet av bilden.Fru talman! Jag uppfattade det som att åklagaren valde att mer lita till sitt sunda förnuft än att ta hänsyn till vad det egentligen står i lagen. Det visar väl i sin tur hur orimligt vidsträckt den nuvarande kriminaliseringen är.Jag och hundratusentals andra DN-läsare riskerade den där lördagen att bryta mot lagen om man hade tolkat den enligt sin ordalydelse. Liknande händelse kom att inträffa igen, inte minst genom att Mangateckningstraditionen har gjort insteg också i den västerländska kulturen.Därför tycker jag att det är ännu mer angeläget nu att lagstiftaren en gång för alla gör klart att tecknade barnfigurer inte omfattas av barnpornografilagen. Särskilt angeläget är det med ett sådant klargörande när det gäller teckningar som har tillkommit helt på fri hand utan att barn över huvud taget har förekommit som modeller.Sist men inte minst är det förstås angeläget att rättsväsendets resurser används till att bekämpa riktig barnpornografi. Den åsikten har också framförts på av barnpornografigruppchef , då med anledning av just Mangafallet. Sellström var upprörd över att polisen måste ägna kraft, tid och resurser åt att jaga innehavare av tecknade fantasifigurer när det finns ett överflöd av verkligt elände att ta itu med i stället.Jag tror faktiskt att de flesta håller med mig om att det låter hur tokigt som helst att en teckning av ett fiktivt barn i ett tecknat pornografiskt sammanhang innebär en kränkning av alla livs levande barn. Men det var faktiskt så lagstiftaren resonerade när dagens lagstiftning kom till.När det nu har visat sig att inte har velat eller vågat underkänna denna absurda lagstiftning tycker jag att det vilar ett tungt ansvar på dagens lagstiftare att göra just detta. Det sade jag här i talarstolen , och jag gör det också . Jag håller fast vid det, för i en demokrati och rättsstat måste det vara lika tillåtet att skildra fiktiva barn i tecknad form som det är att skildra fiktiva barn i skrift. Men den självklarheten gäller inte i svensk lagstiftning.Med dessa synpunkter, fru talman, tackar jag för ordet.Härmed var överläggningen avslutad. (Beslut skulle fattas .)