bet · H101TU11 · 2014-03-05 00:00:00 — I rapporten anges att ökningen i huvudsak beror på att det körs allt mer trafik (antalet utbudskilometer har ökat ) och att kommunerna och landstingen satsar på att miljö- och tillgänglighetsanpassa fordonen. Vidare framgår det att det har blivit vanligare med tågtrafik, vilken är relativt dyr men viktig för att människor ska kunna arbetspendla längre sträckor. Statsrådet underströk i sitt svar på interpellation 2011/12:88 om en konkurrenskraftig kollektivtrafik bl.a. att kollektivtrafiken är viktig för människors rörlighet i samhället och att en av preciseringarna av det transportpolitiska funktionsmålet innebär att förutsättningarna för människor att välja kollektivtrafik bör förbättras. Statsrådet förde vidare fram att för många barn och ungdomar är kollektivtrafiken särskilt viktig, t.ex. för att kunna delta i fritidsaktiviteter eller besöka släkt och vänner. Vidare konstaterade statsrådet att den lokala och regionala kollektivtrafiken är ett ansvar för kommuner och landsting. Ansvaret innebär att de ska definiera hur den allmännyttiga kollektivtrafiken ska utformas i respektive län och hur mycket biljetterna ska kosta för resenärerna. När sådana beslut fattas måste kommuner och landsting naturligtvis göra avvägningar mot andra kommunala uppgifter som de är ålagda att utföra. Dessutom måste de behöriga kollektivtrafikmyndigheterna göra avvägningar mellan utbud, kvalitet och biljettpris i syfte att skapa bästa möjliga kollektivtrafik. Utskottet framhåller även att det när det gäller frågan om detaljerade föreskrifter om hur kollektivtrafiken ska vara utformad och utrustad bedömer att dessa kan begränsa möjligheterna för de regionala kollektivtrafikmyndigheterna att ta hänsyn till de olika förutsättningar som gäller för respektive län. När det gäller motionsförslaget om upphandling av kollektivtrafik vill utskottet lyfta fram att SKL och Svensk Kollektivtrafik har tagit fram en vägledning som hjälp i arbetet med att ta fram regionala trafikförsörjningsprogram. Av denna framkommer att den regionala myndighetens beslut om trafikplikt normalt följs av avtal om den trafik som myndigheten avser att ta ansvar för. Vilka regler som ska tillämpas beror på avtalets karaktär. I kollektivtrafikbranschens rapport – Från plan till avtal för att fördubbla resandet i kollektivtrafiken () rekommenderas en särskild arbetsprocess när det gäller upphandlingar. Vidare redovisas modellavtal avseende tjänstekoncessionsavtal, resandeincitamentsavtal, produktionsavtal samt olika typer av samverkansavtal. Avtalsprocessen med tillhörande modellavtal och avtalskravsbilagor beskriver den bästa praxis som parterna inom kollektivtrafiken – kollektivtrafikföretag inom taxi, buss och tåg samt den offentliga beställarsidan inom Svensk Kollektivtrafik och SKL – tagit fram gemensamt. Vidare finns en bilaga med miljökrav. En särskild branschövergripande förvaltningsorganisation har också skapats för att följa upp avtalsarbetet. Dokumentet avtalsprocessen har sedermera omarbetats bl.a. för att öka användningen och för att anpassa dokumentet till kollektivtrafiklagen. Utskottet vill vidare nämna att i samband med att EU:s nya upphandlingsdirektiv ska införlivas analyserar lämpliga regler för tilldelning av avtal på kollektivtrafikområdet i de fall det inte följer av de generella upphandlingsreglerna. Detta kommer dock inte att inkludera regler om vilka krav som kollektivtrafikmyndigheterna ska ställa. Med hänsyn till ovanstående avstyrker utskottet motionerna 2013/14:T240 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:T517 av m.fl. (S) yrkande 14. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om kollektivtrafikens biljettsystem. Utskottet framhåller betydelsen av ett gemensamt biljettsystem för att utveckla kollektivtrafiken och välkomnar de initiativ som tagits inom kollektivtrafikbranschen. Jämför reservation 4 (S, MP, V). I motion 2013/14:T240 av m.fl. (MP) yrkande 3 konstaterar motionärerna att många tycker att det är krångligt att boka och köpa biljetter när operatörer har egna tidtabeller, rabattkort och säljställen. Motionärerna menar därför att det måste vara enkelt att boka biljetter varför det bör inrättas en nationellt samordnad biljettbokning där samtliga operatörer är med. I yrkande 4 framför motionärerna att det bör ställas krav på aktörerna inom kollektivtrafikbranschen att enas om ett gemensamt betalsystem som fungerar för alla resenärer över hela landet. I yrkande 9 framförs att om en operatörs buss eller tåg är försenat får man som resenär ofta inte i stället ta en buss eller ett tåg som körs av ett konkurrerande bolag. Motionärerna menar att det ibland finns ett samarbete för resenärernas bästa vid förseningar men . I motionen anges att branschen inte har lyckats få till ett samarbete på området varför det behövs ett tillägg i kollektivtrafiklagen om detta. I motion 2013/14:T338 av m.fl. (V) yrkande 8 anges att det krävs bättre samordning för att uppnå ett sammanhållet kollektivtrafiksystem. Vidare måste resenären uppleva att det är enkelt att planera en resa. För att uppnå detta krävs enligt motionärerna ett förbättrat och gemensamt biljettsystem. De menar därför att regionala kollektivtrafikmyndigheter, eller den till vilken befogenhet överlämnats, ska ha möjlighet att ställa krav på operatörer som bedriver kommersiell trafik att ingå i ett gemensamt biljettsystem. Utskottet vill inledningsvis framhålla att syftet med reformen på kollektivtrafikmarknaden bl.a. har varit att skapa förutsättningar för att sätta resenärens behov i centrum. Reformen bidrar även till ökade möjligheter till samordning och på så sätt förbättringar för resenären. När det gäller gemensamma biljettsystem delar utskottet motionärernas uppfattning om betydelsen av ett gemensamt biljettsystem för att utveckla kollektivtrafiken. Utskottet menar dock att det i första hand är branschens ansvar att utveckla ett gemensamt system för bokning, betalning och distribution av biljetter. Utskottet är positivt till att regeringen har uttryckt att den noga kommer att följa utvecklingen inom området och vid behov vidta åtgärder. Regeringen har framhållit i proposition 2009/10:200 Ny kollektivtrafiklag att i händelse av att ett samordnat betalsystem inte kommer till stånd på annat sätt avser regeringen att återkomma med förslag till lagstiftning om bl.a. krav på anslutning till ett gemensamt system. Utskottet vill mot den bakgrunden lyfta fram de initiativ som har tagits inom branschen. X2AB arbetar i nära samverkan med de regionala kollektivtrafikmyndigheterna, länstrafikbolagen, trafikföretagen och berörda statliga myndigheter för att skapa samsyn i branschen om hur biljett- och betallösningar i kollektivtrafiken kan utvecklas och fungera. Målet är att resenären ska uppleva att det är enkelt att planera och köpa sin resa i kollektivtrafiken oavsett om man reser lokalt, regionalt eller nationellt. har X2AB genomfört en inventering avseende nuläge och problemområden kring biljett- och betalsystem inom kollektivtrafiken i . Ett av målen med projektet är att ta fram en nationell reseplanerare med köpfunktion , eller så snart det är möjligt. Utskottet välkomnar detta. Utskottet vill även lyfta fram att branschen genom det gemensamma bl.a. samordnar Resplus, ett samarbete som framför allt består av ett gemensamt regelverk och försäljningsverk för biljetter som kombinerar flera företag eller färdmedel. Vidare har Partnersamverkan för en fördubblad kollektivtrafik tagit fram en handbok om betalsystem: Samordning av betalsystem – Praktisk handledning och checklista. fungerar just som en praktisk vägledning och checklista när två eller flera aktörer vill ha ett biljettsamarbete. Utskottet vill i sammanhanget också peka på att Utredningen om järnvägens organisation i sitt betänkande En enkel till framtiden? (SOU 2013:83, s. 230) föreslår att möjligheten att ålägga branschens aktörer att ansluta sig till Resplussystemet samt att t.ex. genom Samtrafiken och branschföreningen etablera en gemensam internetbaserad portal för information och biljettförsäljning bör utredas. Den skulle i så fall vara ett komplement till aktörernas egna system. Utskottet vill påminna om att Trafikanalys i sin tidigare nämnda rapport har pekat på att biljettsamverkan kan verka hämmande ur konkurrenssynpunkt och att krav från det offentliga om en obligatorisk medverkan bör undvikas, eller åtminstone inte vara mer omfattande än nödvändigt. Trafikanalys menar att företagsspecifik prissättning är en viktig del i företagens marknadsföring, vilken kan gå förlorad vid biljettsamarbeten där risken är att priserna blir orörliga, varför det är viktigt att samarbeten kan hållas operatörsneutrala. Med hänsyn till pågående utredningsarbete avstyrker utskottet motionerna 2013/14:T240 av m.fl. (MP) yrkandena 3, 4 och 9 samt 2013/14:T338 av m.fl. (V) yrkande 8. Utskottets förslag i korthet Mot bakgrund av pågående utredningsarbete avslår motionsförslag om tillgång till resandestatistik. Jämför reservation 5 (S, MP, V). I motion 2013/14:T376 av (S) yrkas att det ska bli enklare för kommuner och regionala kollektivtrafikmyndigheter att få tillgång till resandestatistik. Som skäl för yrkandet anges att när nya resecentrum planeras vid stationsområden finns det behov av statistik från tågoperatörerna för att bättre kunna dimensionera exempelvis taxi och parkeringar samt för affärsverksamheter. Enligt motionärerna delar tågoperatörerna inte med sig av statistiken och hänvisar till affärshemligheter. I motionen anges att det är betydligt enklare att få reda på resandestatistik för passagerarfartyg och flygtrafik. I kommittémotion 2013/14:T517 av m.fl. (S) yrkande 3 framförs att tågoperatörerna bör göra sin resandestatistik offentlig. Som skäl för yrkandet anges att , andra statliga myndigheter, kollektivtrafikmyndigheter, regioner och kommuner ska kunna ha bästa möjliga data i sin transportplanering. Utskottet är medvetet om att tillförlitlig statistik utgör nödvändigt faktaunderlag vid en rad olika beslut och att brist på sådan statistik är ett problem. Även utredningen om järnvägens organisation har i sitt betänkande En enkel till framtiden? (SOU 2013:83, s. 196–198) pekat på att det från flera håll har framförts att bristen på och tillgängligheten till statistik och även information från annan typ av uppföljning är ett betydande problem. Utredningens delbetänkande bereds inom . Utskottet är dock också angeläget om att hålla branschens administrativa pålagor på en låg nivå. Statsrådet delar utskottets uppfattning och framförde i sina svar på två interpellationer (2013/14:186 och 2012/13:326) och en skriftlig fråga (2012/13:156) att myndigheterna måste väga nyttan med statistiken mot den ökade administrativa kostnad som kan komma att belasta kollektivtrafikföretagen. Vidare pekade statsrådet på att sekretessaspekten måste beaktas. Statsrådet framförde dock att hon anser att det finns skäl att överväga fortsatta åtgärder i syfte att förbättra tillgången på statistik. Statsrådet framförde vidare att Transportstyrelsen och Trafikanalys också analyserar behovet av att få bättre statistik över resandet med kommersiell trafik. Utskottet välkomnar detta. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2013/14:T376 av (S) och 2013/14:T517 av m.fl. (S) yrkande 3. Färdtjänst och tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om färdtjänst och tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning. Utskottet förutsätter att arbetet med att utveckla färdtjänsten och öka tillgängligheten fortsätter och hänvisar bl.a. till den uppföljning som utskottets uppföljningsgrupp har gjort på området . Jämför reservationerna 6 (SD) och 7 (V). Av lagen (1997:736) om färdtjänst framgår att tillstånd till färdtjänst ska meddelas för dem som på grund av funktionshinder, som inte endast är tillfälligt, har väsentliga svårigheter att förflytta sig på egen hand eller att resa med allmänna kommunikationsmedel. Varje kommun ansvarar, i fråga om kommuninvånarna, för att färdtjänst av god kvalitet anordnas inom kommunen och, om det finns särskilda skäl, mellan kommunen och andra kommuner. Har en kommun överlåtit sina uppgifter till en regional kollektivtrafikmyndighet ansvarar denna myndighet för att färdtjänst anordnas inom kommunen. Av lagen (1997:735) om riksfärdtjänst framgår att tillstånd till riksfärdtjänst ska meddelas om resan till följd av den sökandes funktionshinder inte till normala reskostnader kan göras med allmänna kommunikationer eller inte kan göras utan ledsagare, ändamålet med resan är rekreation eller fritidsverksamhet eller någon annan enskild angelägenhet, resan görs inom från en kommun till en annan kommun, resan görs med taxi, ett för ändamålet särskilt anpassat fordon eller med allmänna kommunikationer tillsammans med ledsagare, och resan inte av någon annan anledning bekostas av det allmänna. Frågor om tillstånd till riksfärdtjänst prövas av den kommun där den sökande är folkbokförd eller, om kommunens uppgifter har överlåtits till den regionala kollektivtrafikmyndigheten, av denna. Enligt lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik ska den som har tillsyn över kollektivtrafik och den som utövar sådan trafik se till att trafiken anpassas med hänsyn till resenärer med funktionsnedsättning. Vidare ska särskilda behov hos personer med funktionsnedsättning beaktas när kollektivtrafiken planeras, och de färdmedel som används ska så långt möjligt vara lämpade för resenärer med funktionshinder. Av lagen (2010:1065) om kollektivtrafik följer att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna ska verka för att den regionala kollektivtrafiken är tillgänglig för alla resenärsgrupper. Vidare ska ett regionalt trafikförsörjningsprogram bl.a. redovisa tidsbestämda mål och åtgärder för en anpassning av kollektivtrafiken med hänsyn till behov hos personer med funktionsnedsättning. Vidare ska följande redovisas: de bytespunkter och linjer som ska vara fullt tillgängliga för alla resenärer, omfattningen av trafik enligt lagen om färdtjänst och lagen om riksfärdtjänst och grunderna för prissättningen för resor med sådan trafik, i den mån uppgifter enligt dessa lagar har överlåtits till den regionala kollektivtrafikmyndigheten. I motion 2013/14:T326 av (SD) yrkandena 1 och 2 framförs att regeringen bör inrätta ett stimulansbidrag till kommuner för tillgänglighetsanpassning inom kollektivtrafiken. Som skäl för yrkandet anges att trots lagstiftning har stora delar av kollektivtrafiken runt om i inte anpassats för personer med funktionsnedsättning. Enligt motionären är det inte sällan kostnaden som stoppar anpassningen vilket medför stora problem för många personer med funktionsnedsättning då flera aktörer inom kollektivtrafikbranschen prioriterar annat. I yrkande 2 menar motionären att det även inom andra samhällsområden är svårt för personer med funktionsnedsättning att ta sig runt eller leva ett normalt liv varför ett stimulansbidrag för generell anpassning för personer med funktionsnedsättning vid bebyggelse bör inrättas. I motion 2013/14:T338 av m.fl. (V) yrkande 9 framförs att regeringen bör utreda och föreslå åtgärder för att samma normer för tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska gälla för operatörer som bedriver kommersiell trafik som för offentligt finansierad trafik på sträckor med allmän trafikplikt. I motion 2013/14:T400 av (M) yrkas att det bör övervägas att göra en översyn angående personer med funktionsnedsättnings tillgång och möjligheter till rullstolstaxi i hela landet. Motionären anger att rullstolstaxi endast finns i och innebär att det offentliga genomför en upphandling med taxiföretagen för att köra personer med funktionsnedsättning. I motionen framförs att rullstolstaxi innebär en stor frihet för den enskilde, som får ökad möjlighet att leva ett vanligt och funktionellt liv. Motionären menar att personer med funktionsnedsättning i vissa kommuner i landet måste beställa färdtjänst minst i förväg för att åka till en annan kommun. I motion 2013/14:T465 av (S) yrkas att de som tillfälligt mist sina körkort på grund av sjukdom ska, om det inte finns möjlighet till kollektivtrafik, beviljas färdtjänst tills de kan återfå sitt körkort. I motionen anges att den som får diagnosen epilepsi i normalfallet kan använda sig av kollektiva färdmedel. Det fungerar dock inte i alla fall då det kanske saknas kollektivtrafik eller att arbetstiderna förhindrar det. I motion 2013/14:T474 av m.fl. (S) framförs att kommunerna tolkar och utfärdar färdtjänstreglerna olika. Motionärerna framför att en del har fått avslag i sin färdtjänstansökan med hänvisning till att det går att åka kollektivtrafik trots att det kanske inte alls passar och tillgänglighet. Motionärerna menar därför att personer med sjukdomar eller funktionsnedsättning ska ges möjlighet till färdtjänst för arbetsresor även där kollektivtrafik inte finns tillgänglig och sjukdomen eller funktionsnedsättningen inte medger att man får köra egen bil. Utskottet har behandlat frågor om färdtjänst och tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning, senast (bet. 2012/13:TU11). har utskottet framhållit betydelsen av dessa viktiga frågor och framfört att behovet av åtgärder för att göra kollektivtrafiken användbar för personer med funktionsnedsättning i grunden är en demokratifråga, dvs. det handlar om att skapa möjligheter för alla att på lika villkor kunna arbeta, studera och delta i olika aktiviteter i samhället. Utskottet anser att frågorna som lyfts fram i motionerna är av stor betydelse och beslutade därför att genomföra en uppföljning av resultaten av statens insatser för att förbättra transportsystemets tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Uppföljningen Hela resan ! En uppföljning av transportsystemets tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning (2013/14:RFR5) visar att det fortfarande finns många hinder som försvårar resandet. Uppföljningen visar att det görs olika insatser för att öka tillgängligheten, men detta arbete är i många delar inte samordnat och det finns mycket kvar att göra. I uppföljningen konstateras också att det är viktigt att regeringen även i fortsättningen redovisar och bedömer resultaten av de statliga tillgänglighetsinsatserna. Utskottet har vidare med tillfredsställelse tagit del av statistik från som visar att antalet resor med färdtjänst har minskat till följd av att kollektivtrafiken och den fysiska miljön har blivit mer tillgänglig för personer med funktionsnedsättning. Arbete som har bedrivits för att öka tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning är bl.a. projekt för alla. Målet med projektet är att totalt 150 stationer ska 2015 ha anpassats genom bl.a. ökad belysning, fler sittplatser, ledstråk, skyltning med symboler osv. och Jernhusen erbjuder även ledsagning på stationer, vilket innebär att den som har en funktionsnedsättning kan få gratis ledsagning på tågstationen. Ledsagaren hjälper till med att byta tåg, hitta rätt plats på tåget och följer efter resan med till en mötesplats. har 124 stationer i mötesplatser för ledsagning. Utskottet ser också med tillfredsställelse på att regeringen har presenterat en strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken i –2016, bl.a. på transportområdet. I strategin anges att inriktningsmålet är att transportsystemet ska utformas så att det är användbart för personer med funktionsnedsättning och att insatserna ska vara inriktade på ökad tillgänglighet i transportsystemet. Utskottet välkomnar att Transportstyrelsen som en del i arbetet med att genomföra strategin har fått i uppdrag att göra en översyn av lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik. I uppdraget ingick att göra en översyn av förordningar och föreskrifter om utformningen av trafikanläggningar och färdmedel. Transportstyrelsen redovisade uppdraget och det bereds inom . Utskottet kan vidare konstatera att det pågår arbete med att göra transportsystemet mer tillgängligt för personer med funktionsnedsättning även på EU-nivå och att betydelsen av skydd och rättigheter för passagerare med funktionsnedsättning har uppmärksammats och utökats inom EU. Det finns bl.a. tekniska bestämmelser om hur fordon eller anläggningar ska vara utformade för att öka tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning. Vidare har det tagits fram förordningar om passagerares rättigheter på flyg, järnväg, fartyg och buss. I förordningarna finns regler om bl.a. rätt till ledsagning och ersättning vid inställd transport. pågår beredning inom med att ta fram kompletterande regler till EU-förordningarna. I arbetet behandlas bl.a. frågor om tillsynsmyndighet, påföljder och undantag för viss trafik. Utskottet vill även peka på att det enligt förordningen (2009:237) om regionala kollektivtrafikanläggningar m.m. finns möjlighet för regionala kollektivtrafikmyndigheter att ansöka om statlig medfinansiering för att skapa ökad tillgänglighet i kollektivtrafiken för resenärer med funktionsnedsättning, t.ex. genom att bygga busshållplatser. Som exempel på övriga initiativ för att öka tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning kan också nämnas att det pågår samarbete mellan i och vissa taxibolag om s.k. rullstolstaxi, dvs. större bilar som är speciellt anpassade för resa med rullstolar. Resenären åker hela vägen sittande i rullstolen, och har möjlighet att ta med sig olika handikapphjälpmedel. När det gäller motionsförslagen om färdtjänst vill utskottet lyfta fram att Trafikanalys fick i uppdrag att genomföra en förstudie om lagstiftningen för särskilda persontransporter. I sammanhanget används särskilda persontransporter för persontransporter och ersättning för persontransporter när det gäller lagar som reglerar resekostnadsersättning vid sjukresor, kommuners skyldighet att svara för vissa elevresor, riksfärdtjänst och färdtjänst. Det övergripande syftet med förstudien är att analysera om det finns sätt att förändra regleringen för särskilda persontransporter för att dels garantera de persongrupper det gäller en god tillgänglighet, dels ge bättre förutsättningar för kommuner och landsting att mer effektivt organisera särskilda persontransporter. Utskottet vill även nämna att för att tydliggöra vad lagen om riksfärdtjänst innebär har i samarbete med SKL tagit fram en handbok som stöd vid handläggningen av frågor om riksfärdtjänst. SKL har även tagit fram en av ärenden om färdtjänst. Vidare vill utskottet peka på att regeringen i propositionen Mobilitetsstöd som komplement till färdtjänst (prop. 2013/14:36) föreslår en ny lag som ger kommunerna möjlighet att lämna ekonomiskt stöd för anskaffning och anpassning av ett motorfordon till personer med funktionsnedsättning som har tillstånd till färdtjänst men inte har rätt till bilstöd. Det ekonomiska stödet ska utgöra ett komplement till färdtjänsten. Förslaget bereds i (bet. 2013/14:SoU15). Utskottet kan konstatera att viktiga frågor som berör tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning har uppmärksammats och att regeringen har vidtagit åtgärder och initierat uppdrag för att förbättra resemöjligheterna även för dessa resenärsgrupper. Mot bakgrund av pågående beredning och att utskottet förutsätter att arbetet med att utveckla färdtjänsten och öka tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning fortskrider avstyrker utskottet motionerna 2013/14:T326 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2013/14:T338 av m.fl. (V) yrkande 9, 2013/14:T400 av (M), 2013/14:T465 av och (båda S) och 2013/14:T474 av m.fl. (S). Utskottets förslag i korthet Med hänsyn till pågående berednings- och utvecklingsarbete avslår motionsförslag om nya kollektivtrafiksystem. Jämför reservation 8 (MP). I motion 2013/14:T240 av m.fl. (MP) konstateras i yrkande 5 att om kollektivtrafiken ska kunna locka bilister måste den vara snabbare än eftersom tiden oftast är den faktor som avgör människors val av transportmedel. En lösning som inte tidigare använts i är flytande busskörfält.