bet · H101UbU10 · 2014-02-06 00:00:00 — Utskottet ser med tillförsikt på att utbildningsministern i sitt svar på den skriftliga frågan 2013/14:289 om den försämrade läsförmågan anser att det behöver göras ytterligare insatser för att förbättra resultaten i skolan och har för avsikt att återkomma med fler förslag till insatser. En betydande majoritet av alla svenska barn går i förskoleklass. Andelen av landets sexåringar som var inskrivna i förskoleklass uppgick . Förskoleklassen varierar mellan att vara mer av traditionell förskola och att vara fullt integrerad i . Utskottet kan konstatera att regeringen presenterade ett förslag om tioårig grundskola i promemorian Tre förslag för stärkt grundskola. Regeringen uttalar att den vill utreda hur skolstarten skulle kunna ske i stället för som . Regeringen konstaterar att skolplikten därmed skulle förlängas till och att förskoleklassen skulle bli den första av tio årskurser i . Utskottet instämmer i regeringens uppfattning i promemorian att man genom att tydliggöra förskoleklassens syfte och införa ett extra skolår ger fler elever förutsättningar att nå målen med utbildningen. Motionerna 2013/14:Ub569 (S) yrkande 7 och 2013/14:Ub473 (SD) yrkande 2 får därmed anses tillgodosedda. Utskottet avstyrker med det anförda motionerna 2013/14:C419 (MP) yrkande 24, 2013/14:Ub205 (KD), 2013/14:Ub273 (S) yrkande 2, 2013/14:Ub302 (M), 2013/14:Ub308 (KD), 2013/14:Ub473 (SD) yrkande 2 och 2013/14:Ub569 (S) yrkandena 7 och 16. Elever med särskilda behov Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om stöd till elever med funktionsnedsättning och om teckenspråk. Jämför reservation 4 (MP). Stöd för barn och elever med funktionsnedsättning I motion 2013/14:Ub274 av (S) uttalar motionären att elever med autism men utan utvecklingsstörning enligt skollagen inte tillhör målgruppen för grundsärskolan. Det innebär att de fr.o.m. /12 läser enligt läroplan och kursplaner. Motionären konstaterar att det finns ett mindre antal i denna elevgrupp som har en så ojämn begåvningsprofil att de inte har förutsättningar att klara av läroplan. Motionären anser därför att skollagen bör ändras så att elever som på grund av sin autism saknar förutsättningar att klara kunskapsmål, får läsa enligt grundsärskolans läroplan och kursplan. I kommittémotion 2013/14:So664 av m.fl. (MP) yrkande 11 anser motionärerna att de omfattande bristerna i det särskilda stödet till elever i skolan ska åtgärdas. Motionärerna påpekar att alla barn med funktionsnedsättningar behöver uppmärksammas särskilt och att skolmiljön måste åtgärda det som är hinder i vardagen, se till att hjälpmedel finns på plats och fungerar och ge särskilt stöd till dem som behöver det. I motion 2013/14:Ub478 av (FP) begärs att hörselskadades och dövas lagliga rätt till teckenspråksundervisning bör stärkas. Motionären påpekar att det finns många barn som går i integrerade klasser och som inte får den teckenspråksundervisning som är en förutsättning för att de ska få lika möjligheter att delta i samhällslivet. Det ska enligt motionären finnas en laglig rätt till ett andra språk – teckenspråket, vilket skulle stärka teckenspråkets status som minoritetsspråk, uppvärdera arbetet som utförs av lärare med teckenspråkskompetens och synliggöra vikten av att skolan erbjuder teckenspråk i undervisningen. Bakgrund och gällande rätt Stöd för barn och elever med funktionsnedsättning Utgångspunken för att alla elever ska få möjlighet att nå målen för utbildningen är att särskilt stöd ges till de elever som av olika anledningar har svårt att nå målen för utbildningen (se prop. 2009/10:165 s. 285). I skollagen (2010:800) anges att det i utbildningen ska tas hänsyn till barns och elevers olika behov. Barn och elever ska ges stöd och stimulans så att de utvecklas så långt som möjligt. En strävan ska vara att uppväga skillnader i barnens och elevernas förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen (1 kap. 4 §). Allmänna bestämmelser om särskilt stöd finns i 3 kap. 6–12 §§ skollagen. Frågan om en elev behöver särskilt stöd aktualiseras när en elev riskerar att inte nå de lägsta kunskapskraven eller uppvisar andra svårigheter i sin skolsituation. Det är rektorn som ansvarar för att elevens behov av särskilt stöd skyndsamt utreds. Utredningen ska utgöra underlag för rektorns beslut om eleven är i behov av särskilt stöd eller inte. Om utredningen visar att eleven är i behov av särskilt stöd ska rektorn besluta om att ge sådant stöd och utarbeta ett åtgärdsprogram. Av programmet ska det framgå vilka behoven är, hur de ska tillgodoses och hur åtgärderna ska följas upp och utvärderas. Beslut om åtgärdsprogram och stöd i en särskild undervisningsgrupp eller enskilt samt beslut om anpassad studiegång får överklagas (28 kap. 16 §). I 7 kap. skollagen finns det bestämmelser om hur skolplikten fullgörs. Barn som bedöms inte kunna nå upp till kunskapskrav därför att de har en utvecklingsstörning, ska tas emot i grundsärskolan. Ansvaret för att barn och elever får tillgång till hjälpmedel i skolan är delat mellan kommuner och landsting enligt regleringen i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och skollagen. Sjukvårdshuvudmannen, eller kommunen ansvarar för personliga hjälpmedel och skolhuvudmannen för att eleverna i utan kostnad har tillgång till böcker och lärverktyg. I proposition 2009/10:165 s. 374 definieras vad som avses med lärverktyg. Med begreppet avses den utrustning och materiel, förutom böcker, som eleverna behöver för att kunna nå målen för utbildningen. Sådana lärverktyg kan även, enligt vad som sägs i propositionen, avse alternativa verktyg för lärandet, t.ex. talsyntes. En och samma produkt kan därför vara antingen ett personligt eller pedagogiskt hjälpmedel, läromedel eller utrustning. Gränsdragningen mellan skolans och hälso- och sjukvårdens ansvar kan således se olika ut beroende på vilka överenskommelser som finns på lokal nivå. Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) ska verka för att alla barn, elever och vuxenstuderande med funktionsnedsättning får tillgång till en likvärdig utbildning och annan verksamhet av god kvalitet i en trygg miljö. Myndigheten ska bidra till goda förutsättningar för barnens utveckling och lärande samt förbättrade kunskapsresultat för eleverna och de vuxenstuderande. Myndigheten ansvarar för specialpedagogiskt stöd samt för utbildning i specialskolan och i förskoleklass och fritidshem vid en skolenhet med specialskola. (Se förordningen [2011:130] med instruktion för Specialpedagogiska skolmyndigheten.) I myndighetens uppdrag ingår bl.a. att erbjuda specialpedagogisk rådgivning kring en enskild elev och elevgrupper, främja och informera om anpassade läromedel för barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning, anordna och medverka i kompetensutveckling, sprida information till skolhuvudmän och föräldrar och bedriva och medverka i specialpedagogisk utvecklingsverksamhet. föreslår i en promemoria att det ska förtydligas i skollagen att elever som till följd av funktionsnedsättning har svårt att nå kunskapskraven ska ges stöd i syfte att så långt som möjligt motverka konsekvenserna av funktionsnedsättningen, se promemoria Vissa skollagsfrågor – Del 1 (dnr U2013/6278/S). Med funktionsnedsättning avses inte bara fysiska funktionshinder som syn- och hörselnedsättningar utan också t.ex. nedsättningar inom ramen för autismspektrat, adhd och dyslexi. I promemorian framgår att alla barns och elevers rätt att få utvecklas så långt som möjligt utifrån sina förutsättningar och skolans kompensatoriska uppdrag är grundläggande principer i skollagen. Tillägget syftar till att förtydliga att den som har en funktionsnedsättning som medför svårigheter att nå kunskapskraven självfallet inte bara ska ges tillräckligt stöd för att nå den lägsta godtagbara kunskapsnivån. Promemorian har remitterats, och en proposition med detta innehåll förväntas . Regeringen aviserar budgetproposition att den avser att se över behovet av att inrätta en ny inriktning mot neuropsykiatriska funktionsnedsättningar inom speciallärarexamen. I finns ämnet teckenspråk för hörande som kan läsas inom ramen för elevens val eller språkval. I specialskolan kan elever med dövhet, hörselnedsättning eller språkstörning läsa ämnet teckenspråk. I 7 § språklagen (2009:600) anges att de nationella minoritetsspråken är finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska. I 9 § språklagen anges att det allmänna har ett särskilt ansvar för att skydda och främja det svenska teckenspråket. I 14 § 2 språklagen anges att den som är döv eller hörselskadad och den som av andra skäl har behov av teckenspråk ska ges möjlighet att lära sig, utveckla och använda det svenska teckenspråket. Utredningen om en flexibel specialskola har överlämnat delbetänkandet Med rätt att välja flexibel utbildning för elever som tillhör specialskolans målgrupp (SOU 2011:30). Utredningen föreslår att teckenspråk jämställs med de nationella minoritetsspråken i skollagen och i skolförordningen (2011:185). Det innebär att samma bestämmelser ska gälla för elever som väljer teckenspråk som språkval eller modersmål som för elever som på samma sätt väljer ett nationellt minoritetsspråk. Utredningen föreslår även en möjlighet för eller grundsärskolan att erbjuda sina elever att följa specialskolans kursplaner i ämnena teckenspråk, svenska, engelska samt rörelse och drama. Betänkandet har remitterats och bereds inom . Utskottet kan konstatera att många elever under sin skoltid stöter på svårigheter och behöver särskilda stödåtgärder. Andra elever behöver stöd kontinuerligt på grund av sjukdom, sociala förhållanden, funktionsnedsättning eller svårigheter att tillgodogöra sig undervisningen av andra orsaker. Utgångspunkten för att alla elever ska få möjlighet att nå målen för utbildningen är således att särskilt stöd ges till de elever som av olika anledningar har svårt att nå målen för utbildningen (se prop. 2009/10:165 s. 285). Utskottet anser att det är mycket angeläget att elever ges möjlighet till särskilt stöd. Elever med funktionsnedsättning har ofta ett sämre utgångsläge än andra elever och kan behöva kontinuerliga stödinsatser för att få jämförbara förutsättningar som elever utan funktionsnedsättning att nå utbildningens mål. Utskottet välkomnar förslaget om att förtydliga skollagen så att elever som till följd av funktionsnedsättning har svårt att nå kunskapskraven ska ges stöd i syfte att så långt som möjligt motverka konsekvenserna av funktionsnedsättningen. Utskottet vill särskilt betona att tillägget syftar till att förtydliga att den som har en funktionsnedsättning som medför svårigheter att nå kunskapskraven självfallet inte bara ska ges tillräckligt stöd för att nå den lägsta godtagbara kunskapsnivån. När det gäller den enskildes tillgång till teckenspråk är enligt språklagen (2009:600) behovet avgörande. De som har ett sådant behov är personer med en funktionsnedsättning, såsom döva, dövblinda, hörselskadade, vuxendöva och personer med språkstörning m.fl. Utskottet avvaktar beredningen av delbetänkandet Med rätt att välja flexibel utbildning för elever som tillhör specialskolans målgrupp (SOU 2011:30). Utskottet avstyrker med det anförda motionerna 2013/14:So664 (MP) yrkande 11, 2013/14:Ub274 (S) och 2013/14:Ub478 (FP). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. betyg fr.o.m. årskurs 4 och sammanfattande betyg i SO och NO-ämnena. Jämför reservation 5 (SD). I kommittémotion 2013/14:Ub473 av m.fl. (SD) yrkande 3 begärs att betyg ska sättas fr.o.m. årskurs 4 i . Motionärerna anser att barnen tidigt måste lära sig att tydliga utvärderingar och betyg är en naturlig och integrerad del av den svenska skolan. Betyg ger enligt motionärerna även andra fördelar, inte minst genom ökade möjligheter att tidigt upptäcka barn i behov av stödinsatser. I motion 2013/14:Ub553 av (M) konstaterar motionären att den nya läroplanen innehåller mål om att elever ska kunna läsa, skriva och räkna när de slutar tredje klass och att det utifrån det målet är rimligt att svenska elever får betyg tidigare än i årskurs 6. Det är enligt motionären viktigt med tidiga betyg för likvärdigheten i svensk skola, och det är särskilt viktigt för barn till föräldrar utan högre utbildning. I kommittémotion 2013/14:Ub473 av m.fl. (SD) yrkande 9 begär motionärerna att möjligheten för rektorer att besluta om sammanfattande betyg för samhällsorienterande (SO) respektive naturorienterande (NO) ämnen i årskurs 6 ska tas bort. Motionärerna anser att det är nödvändigt eftersom det för att få en likvärdig skola krävs att betygssättningen är likvärdig över hela landet. Bakgrund och gällande rätt I skollagen (2010:800) finns bestämmelser om betyg och betygssättning. Betyg ska sättas i , specialskolans och sameskolans (utom språkval) ämnen. I grundsärskolans ämnen ska betyg sättas om en elev eller elevens vårdnadshavare begär det. (Se 10 kap. 15 §, 11 kap. 19 §, 12 kap. 15 § och 13 kap. 16 § skollagen.) Betyg ska sättas i slutet av varje termin fr.o.m. årskurs 6 t.o.m. höstterminen i årskurs 9 i alla ämnen, utom i språkval, som inte har avslutats (10 kap. 16 § 1 skollagen). Betyg infördes från årskurs 6 i , grundsärskolan (när betyg ges i den skolformen) och sameskolan . infördes betyg också från årskurs 7 i specialskolan. Utskottet uttalade i sitt betänkande 2010/11:UbU3 att man delade regeringens bedömning att en rad faktorer talar för tidigare betyg i . betyg bidrar till att öka den kontinuerliga och systematiska uppföljningen av elevernas kunskapsutveckling och ger skolan en möjlighet att tidigt fånga upp elever som är i behov av särskilt stöd. Utskottet underströk också att informationen till både föräldrarna och eleverna tydliggörs med tidigare betyg. När det gäller frågan om betyg före årskurs 6 var enligt utskottets mening övriga metoder för information och uppföljning tillräckliga för såväl elevernas och föräldrarnas som skolans behov. Rektorn får besluta att ett sammanfattande betyg ska sättas för naturorienterande ämnen och samhällsorienterande ämnen i årskurs 6 i och sameskolan respektive i årskurs 7 i specialskolan om undervisningen i dessa respektive ämnen i huvudsak varit ämnesövergripande fram t.o.m. slutet av årskurs 6 (se 10 kap. 15 §, 11 kap. 19 §, 12 kap. 15 § och 13 kap. 16 § skollagen). Om det saknas underlag för bedömningen av en elevs kunskaper i ämnena på grund av elevens frånvaro, ska betyg inte sättas i ämnesgruppen (10 kap. 18 §). Detsamma gäller enligt bestämmelsen när det ska sättas ett sammanfattande betyg för de naturorienterande respektive samhällsorienterande ämnena. Även bestämmelserna om sammanfattande betyg i skollagen började tillämpas . I 6 kap. 7 § skolförordningen (2011:506) anges de kunskapskrav som ska finnas för betygen A–E. Kraven för betygen A, C och E ska precisera vilka kunskaper som krävs för respektive betyg. Kunskapskravet för betyget D innebär att kraven för E och till övervägande delen för C är uppfyllda. Kravet för betyget B innebär att även kraven för C och till övervägande delen för A är uppfyllda. I regeringens proposition 2009/10:219 Betyg från årskurs 6 i anger regeringen sina skäl för att införa sammanfattande betyg. Regeringen konstaterar i propositionen att undervisning i de enskilda NO- och SO-ämnena sällan förekommer i de lägre årskurserna utan att undervisningen i stället ofta är upplagd i projekt eller teman som gör att ämnena inte behandlas som enskilda ämnen utan som ämnesgrupper. Detta innebär att ett ämnesövergripande arbetssätt tillämpas i de tidiga årskurserna. Enligt regeringens mening är undervisningen och arbetssätten i NO- och SO-ämnena i årskurs 4–6 i många skolor ofta upplagd på liknande sätt. För att skapa ett sammanhang och samband i undervisningen i NO- och SO-ämnena under de första sex årskurserna fanns det enligt regeringen starka skäl för att införa en möjlighet att sätta ett sammanfattande betyg i dessa ämnesgrupper i årskurs 6 i . Regeringen konstaterade även att undervisningen i skolor som är organiserade i årskurs F–9 (från förskoleklass till årskurs 9) eller 6–9 i många fall bedrivs i de enskilda NO- och SO-ämnena och även av olika lärare i de enskilda ämnena. I dessa fall kunde det enligt regeringen vara mer naturligt att sätta betyg i de enskilda ämnena. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag och ansåg i likhet med regeringen att det fanns starka skäl att införa en möjlighet att sätta ett sammanfattande betyg i NO- och SO-ämnena i årskurs 6 i (prop. 2009/10:219, bet. 2010/11:UbU3, rskr. 2010/11:137). Utskottet konstaterade att medan många skolor bedriver undervisning i årskurserna F–6 är skolundervisningen i andra skolor organiserad från årskurs 6 till 9. Den sjätte årskursen kan alltså organiseras med antingen lägre årskurser eller högre årskurser. Utskottet ansåg därför att det är rektorn som utifrån skolans organisation, hur undervisningen är upplagd och skolans arbetssätt ska besluta i vilken form betyg ska sättas i dessa ämnen i årskurs 6. Utskottet anser att det mot bakgrund av de försämrade skolresultaten är allt viktigare med tidiga insatser i skolan för att förebygga svårigheter senare i skolgången. Det är därför angeläget att tidigt kunna identifiera de elever som är i behov av särskilda stödinsatser och följa upp och utvärdera de åtgärder som vidtagits med anledning av stödbehovet. Genom tidig uppföljning och tidiga stödinsatser kan enligt utskottets mening fler elever ges förutsättningar att nå kunskapsmålen. Utskottet kommer att noga följa utvecklingen av denna fråga. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2013/14:Ub473 (SD) yrkande 3 och 2013/14:Ub553 (M). Utskottet är således medvetet om att det finns en risk för att de elever som är i behov av särskilt stöd får detta stöd alltför sent . Utskottet vill därför lyfta fram att har fått i uppdrag att tydligt och konkret utarbeta och implementera ett tydligt och konkret bedömningsstöd för uppföljning av elevernas kunskaper i läs- och skrivutveckling samt matematik. Bedömningsstödet ska kunna användas redan i årskurs 1 för att tidigt identifiera elever som riskerar att få eller som redan har svårigheter inom läs- och skrivutveckling och matematik, eller för att ge elever stimulans inom dessa områden. Bedömningsstödet ska finnas tillgängligt för skolorna att använda senast under /15. (Se regleringsbrev för , dnr U2012/4978/GV, U2013/1824/GV, U2013/2908/S m.fl.) När det gäller frågan om sammanfattande betyg i NO- och SO-ämnena kan utskottet konstatera att om undervisningen i dessa ämnen i huvudsak varit ämnesövergripande fram t.o.m. slutet av årskurs 6, får rektorn besluta att ett sammanfattande betyg, även kallat blockbetyg, ska sättas i årskurs 6. Motsvarande gäller i specialskolan i årskurs 7. har utarbetat olika bedömningsstöd i syfte att stärka lärares kompetens att bedöma elevernas kunskaper och likvärdigheten i betygssättningen. Bedömningsstöden har publicerats på webbplats. anger bl.a. att kunskapskraven för ett sammanfattande betyg ska vara uppfyllda i samtliga ämnen. Således gäller skolförordningens bestämmelse om betygssättning utifrån kunskapskraven för varje enskilt ämne där betyg ska sättas och därmed också för de sammanfattande betygen då undervisningen har varit ämnesövergripande. Därmed avstyrker utskottet motion 2013/14:Ub473 (SD) yrkande 9. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som bl.a. rör behovet av vissa särskilda ämnen i . Jämför reservationerna 6 (S, MP) och 7 (SD). I kommittémotion 2013/14:Ub569 av m.fl. (S) yrkande 14 behandlas frågan om att kreativiteten i skolan bör stimuleras. Motionärerna anser att det är viktigt för utvecklingen av samhället, men också för elevens möjlighet att lyckas väl på sin framtida arbetsmarknad, att vara nyskapande, kunna omvandla idéer till handling och ha en vilja att tänka nytt och annorlunda. I kommittémotion 2013/14:Ub473 av m.fl. (SD) yrkande 10 begärs att timplanen i matematik för ska delas upp årskursvis för att förtydliga vad eleverna ska ha klarat av i slutet av varje årskurs. Motionärerna anser att detta är nödvändigt för att dels förtydliga vad eleverna ska ha klarat av i slutet av varje årskurs, dels säkerställa att eleverna får den undervisning de har rätt till och på så sätt når förväntade kunskaper. Enligt yrkande 11 anser motionärerna att man bör utreda möjligheten att införa nivågruppering av matematikundervisningen fr.o.m. årskurs 4. Motionärerna menar att det inte är möjligt att låta alla elever få matematikundervisning på samma nivå om undervisningen är tänkt att vara både stimulerande, utmanande och anpassad för den enskilde eleven. I motion 2013/14:Ub:425 av (S) begärs åtgärder för att stärka språkkunskaperna i tyska. Enligt motionärerna är det färre och färre elever på alla stadier som väljer att läsa tyska. export till och svenskars möjlighet att få arbete i tyska företag i hotas av denna utveckling. I kommittémotion 2013/14:Ub473 av m.fl. (SD) yrkande 13 begärs att skolan bör erbjuda undervisning i lokala dialekter och folkmål. Det bör antingen ske inom ramen för den ordinarie svenskundervisningen eller som tillvalsämne. Enligt motion 2013/14:Ub240 av (M) bör man överväga att se över möjligheten att avskaffa skolämnet svenska som andraspråk. Enligt motionären bör ämnet svenska ha samma kunskapskrav för alla elever och bör i högre grad anpassas till elevernas kunskapsnivå. I motion 2013/14:N333 av (FP) yrkande 6 begärs en satsning på ämnet tyska i skolan. Enligt motionären är satsningar på tyska en strategiskt viktig insats för svensk konkurrenskraft. I motion 2013/14:Ub321 av (M) begär motionären att man bör se över möjligheten att införa en obligatorisk informationsvecka om blåljusarbeten för grundskoleelever. Enligt motionären ska informationen handla om verksamheten hos Polisen, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), , (ambulans och brandkår), , och Försvarsmakten. Bakgrund och gällande rätt ämnen räknas upp i 10 kap. 4 § skollagen (2010:800). Undervisningen ska omfatta bild, engelska, hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, matematik, musik, naturorienterande ämnen (biologi, fysik och kemi), samhällsorienterande ämnen (geografi, historia, religionskunskap och samhällskunskap), slöjd, svenska eller svenska som andraspråk och teknik. Dessutom ska språkval och modersmål, för de elever som ska erbjudas sådan undervisning, finnas som ämnen. Utöver undervisningen i de särskilda ämnena finns elevens val och skolans val. Undervisningen i elevens val ska syfta till att fördjupa och bredda elevens kunskaper i ett eller flera ämnen. Skolans val får omfatta ett lokalt tillval, om har godkänt en plan för undervisningen. Av 10 kap. 6 och 7 §§ skollagen framgår att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter bl.a. om avvikelser från bestämmelserna om ämnen och från timplanen för fristående skolor med en särskild pedagogisk inriktning och för särskilda utbildningar. För varje ämne ska det enligt 10 kap. 8 § skollagen finnas en kursplan. började den nya läroplanen för , förskoleklassen och fritidshemmet (Lgr 11) att gälla och ersatte därmed läroplan (Lpo 94). Läroplanen innehåller bl.a. skolans värdegrund och uppdrag, övergripande mål och riktlinjer för utbildningen samt kursplaner som kompletterats med kunskapskrav. När det gäller ämnen har utskottet tidigare konstaterat att läroplanen inklusive kursplanen, som vid sidan av skollagen är det viktigaste styrdokumentet för verksamheten i skolan, fastställs av regeringen i enlighet med de principer som beslutats av (bet. 2010/11:UbU7 s. 64–65 och 2011/12:UbU14). Utskottet ansåg då att det därför av likvärdighetsskäl är mycket viktigt att alla skolor följer de nationella kursplanerna i syfte att nå de mål som uttrycks där. har haft regeringens uppdrag att, i samverkan med (Nationellt centrum för matematikutbildning), svara för en ämnesdidaktisk fortbildningssatsning för matematiklärare, det s.k. Matematiklyftet (U2012/2103/GV). Fortbildningssatsningen baseras på kollegialt lärande med expertstöd i form av s.k. matematikhandledare.