bet · H201FöU6 · 2014-12-15 00:00:00 — Länsstyrelsernas, kommunernas och andra lokala aktörers ansvar för att öka kunskapen om översvämningsrisker och för att påbörja ett riskreducerande arbete är i sammanhanget viktigt då arbetet med att vidta förebyggande åtgärder för att begränsa naturolyckors konsekvenser bör knytas ihop med klimatanpassningsarbetet i fråga om markanvändning i samband med fysisk planering. MSB:s uppdrag att ur ett tvärsektoriellt perspektiv kunna ta den stödjande rollen före, under och efter en kris är av fortsatt stor vikt liksom myndighetens sammanhållande roll i den nationella plattformen för arbete med naturolyckor. Vidare kan utskottet konstatera att en rad myndigheter redan fått uppdrag som rör klimatanpassning i instruktioner och regleringsbrev. Utskottet anser fortfarande att regeringens proposition En sammanhållen klimat- och energipolitik (prop. 2008/09:162) kan anses motsvara en nationell strategi för klimatanpassning. När det gäller skredsäkerhet och översvämningar i konstaterar utskottet att ett omfattande arbete bedrivs av en rad myndigheter, t.ex. med karteringar över översvämningshotade områden (bl.a. kring , och ), effektstudier av havsnivåhöjningar, insatsmetodik, utbildningar och fysiska förstärkningar av skydd och driftsäkerhet i samhällsviktiga verksamheter. Även pågående uppdrag, inom ramen för Kontrollstation 2015, att i samarbete med berörda myndigheter följa upp och analysera det arbete med klimatanpassning som bedrivits sedan Klimat- och sårbarhetsutredningen med fokus på återstående behov av åtgärder är i sammanhanget mycket viktigt. Översvämningskarteringar enligt EU:s direktiv har lett till underlag som kommuner och länsstyrelser kan använda inom ramen för risk- och sårbarhetsanalyser, fysisk planering och klimatanpassningsåtgärder. I sammanhanget bör man understryka vikten av MSB:s arbete med att integrera bedömningen av risker med en bedömning av förmågan att hantera dessa risker, anser utskottet. fortsatta beredning av förslagen i älvutredning välkomnas, inklusive kopplingen till situationen för . Likt tidigare anser utskottet att de överväganden som legat till grund för bestämmelserna i om räddningstjänstens befogenheter alltjämt äger giltighet. Enligt utskottets mening är dessa bestämmelser, tillsammans med de skyldigheter som lagen föreskriver när det gäller efterföljande åtgärder, en tillfredsställande ordning med hänsyn till ansvarsfördelningen mellan det offentliga och den enskilde. Vad avser frågan om ersättning för skador vid naturkatastrofer anser utskottet fortfarande att betydelsen av skadeförebyggande arbete måste framhållas och att det är viktigt att inte undergräva incitamenten för sådana insatser. Ut- skottet konstaterar att frågor om utformningen av ersättningar vid naturkatastrofer är föremål för arbete inom EU och välkomnar kommissionens initiativ att se över möjligheter till mer robusta försäkringslösningar på området. Det bör i sammanhanget påtalas att efter förslag från regeringen har möjlighet att tillföra medel till det avsedda anslaget vid behov, vilket bl.a. skogsbranden i visade på. kan också anvisa ytterligare medel till statsbudgeten. Utskottet vill understryka att det inte finns några hinder mot privata försäkringslösningar på dessa områden och därmed inga starka skäl för att införa ytterligare statliga lösningar. Sammanfattningsvis anser utskottet att pågående arbeten på lokal, regional, nationell och europeisk nivå, kommande utvärderingar och utredningar, inklusive den tidigare nämnda med anledning av skogsbranden i , samt gällande ordning ger vid handen att det inte finns skäl för att vidta ytterligare åtgärder på området för tillfället, varför aktuella motioner avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om fyrverkerier. Utskottet hänvisar bl.a. till att den rådande lagstiftningen är välavvägd och tydlig. I motion 2014/15:1736 anför (S) att trots att ett förbud av försäljning av smällare i infördes finns de ändå kvar på marknaden där de saluförs som raketer, vilka är tillåtna att sälja. Lagstiftningen bör därför ses över så att förbudet mot smällare kan upprätthållas på det sätt som var avsikten när lagen infördes. (S) anför i motion 2014/15:1747 att det är lämpligt med en översyn av behovet av ett förbud för privatpersoner att köpa och avfyra fyrverkerier då ljudet kan upplevas som mycket skrämmande för både människor och djur, men också kan leda till fysisk skada. Till detta kommer en problematik med bränder orsakade av fyrverkerier och att de kemikalier som ingår också är en belastning på miljön, tillägger motionären. behandling och gällande ordning Utskottet framhöll i betänkande 2013/14:FöU6 att användningen av fyrverkerier har en lång tradition och är till glädje och nöje för många människor men också är förenad med vissa missförhållanden. Utskottet ville, liksom tidigare, framhålla att det delar den olust som många känner inför den ibland ovarsamma användningen av fyrverkerier men att det finns en välavvägd och tydlig lagstiftning på området. Utskottet konstaterade att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), i egenskap av föreskrivande myndighet, följer utvecklingen på området för att med hänsyn till allmänhetens säkerhet anpassa de generella bestämmelserna efter kunskapsläget och att det i övrigt är upp till kommunerna att närmare begränsa de problem som kan uppstå för allmänheten. Den nya lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor, förkortad LBE, som trädde i kraft har, enligt utskottets mening, också skapat bättre förutsättningar för den kommunala tillstånds- och tillsynsverksamheten, och utskottet noterade att MSB i egenskap av tillsynsvägledande myndighet har vidtagit åtgärder för att stärka kommunernas arbete på området, bl.a. genom särskilda utbildningar. När det gäller problem med smällare och efterlevnaden av förbudet mot sådana produkter noterade utskottet att MSB:s bedömning är att utvecklingen går mot fyrverkerier av allt mindre kaliber och med allt mindre knallsats, och att man inte har kunnat konstatera att tillverkarna har försökt kringgå förbudet. Utskottet har också tidigare konstaterat att det av den information som finns att tillgå går att utläsa att utvecklingen går mot mindre farliga produkter. Den senaste statistiken över fyrverkeriolyckor visar att antalet svåra skador orsakade av fyrverkerier fortsätter att minska och stärker därmed utskottets tidigare uppfattning. Utskottet avstyrkte därmed motionerna likt man gjorde med liknande motioner i betänkandena /11:FöU6 och 2012/13:FöU4. Med hänvisning till ordningslagens (1993:1617) bestämmelser om tillstånd för användning av fyrverkerier och kommunernas möjligheter att begränsa användningen genom ytterligare föreskrifter ansåg utskottet i betänkande 2013/14:FöU6 att kommunerna har goda möjligheter att reglera när och var fyrverkerier får användas och på så sätt minimera de risker och problem som uppkommer för allmänheten. Enligt 3 kap. 7 § ordningslagen får pyrotekniska varor inte användas utan tillstånd av polismyndigheten om användningen med hänsyn till tidpunkten, platsens belägenhet och övriga omständigheter innebär risk för skada på eller någon beaktansvärd olägenhet för person eller egendom. Utformningen av bestämmelsen innebär att tillståndskravet inte är avgränsat geografiskt eller till vissa varor utan anknyter till en bedömning av omständigheterna för användningen, främst tidpunkten och platsen. Med skada avses såväl fysisk som psykisk skada, t.ex. att ett barn eller djur blir skrämt, och begreppet olägenhet tar sikte på om användningen av pyrotekniska varor kan anses som störande för omgivningen (prop. 1992/93:210 s. 282). Detta återspeglas även i den aktsamhetsregel för användning av bl.a. pyrotekniska varor som fastställs i 7 § LBE. Av 3 kap. 9 § ordningslagen framgår att kommunen får utfärda de ytterligare föreskrifter om användning av pyrotekniska varor inom kommunen eller en del av denna som behövs för att förhindra att människors hälsa eller egendom skadas. Med stöd av denna bestämmelse kan således tillståndskrav för eller förbud mot användning av pyrotekniska varor av visst slag eller inom ett visst område införas. I förarbetena framhålls att begreppet hälsa har en vid räckvidd och att hänsyn t.ex. ska kunna tas till intresset av att utan störning kunna vistas och förflytta sig utomhus (prop. 1992/93:210 s. 284). Utskottet har också framhållit genomförandet av EU-direktivet om utsläppande på marknaden av pyrotekniska artiklar (2007/23/EG), det s.k. pyrodirektivet. Syftet med direktivet är att skapa en gemensam bedömningsgrund i hela EU när det gäller miljöpåverkan och säkerheten för konsumenterna. Se- dan ska alla nya fyrverkerier som är avsedda för svenska konsumenter ha genomgått den gemensamma bedömningen. I är MSB ansvarig myndighet för föreskrifter och allmänna råd som rör hanteringen av fyrverkerier enligt LBE med tillhörande förordning, och direktivet har genomförts genom MSB:s föreskrift (2010:2) om pyrotekniska artiklar. Föreskriften reglerar bl.a. krav på fyrverkerierna som sådana och vilka fyrverkerier som får säljas till konsumenter. I samband med införlivandet av direktivet utredde MSB vilka produkter som ur ett säkerhetsperspektiv kunde komma i fråga för försäljning till konsumenter. Utskottet har ställt sig bakom de bedömningar och ställningstaganden som MSB redovisat i fråga om detta. remitterade MSB ett förslag till nya föreskrifter om pyrotekniska artiklar med anledning av ny kunskap om faror vid användning av raketer med mer än 75 gram pyrotekniska satser. Enligt förslaget, som senare blev verklighet, ska så- dana stora raketer inte längre få säljas till eller användas av allmänheten (MSB När det gäller förbudet mot smällare uttrycks det genom en bestämmelse i förordningen (2010:1075) om brandfarliga och explosiva varor att MSB – i den utsträckning det är möjligt med hänsyn till gällande regler inom Europe- iska ekonomiska samarbetsområdet (EES) – endast ska tillåta sådana fyrver- keripjäser som har ett annat huvudsakligt syfte än att avge knallar (25 §). enlighet med pyrodirektivet omfattar förbudet inte den produkttyp som kallas ryska smällare, som avger mindre ljud. I MSB:s information om fyrverkerier framhålls att det kan upplevas som att det fortsätter att smälla trots förbudet, eftersom många andra fyrverkeriprodukter också kan avge ljud men att myn- digheten har underkänt många produkter för att knallen har ansetts vara för stor i förhållande till den övriga effekten. Även rent tekniskt, påtalar MSB, borde knalljudet ha minskat till följd av att ett nytt inter- nationellt klassificeringssystem har medfört strängare krav på förvaring och transport av farligt gods, vilket lett till att fyrverkerier har blivit allt mindre i kaliber och innehåller allt mindre knallsatser. MSB uppger vidare att man inte har kunnat konstatera att fyrverkeritillverkarna har försökt kringgå förbudet mot smällare genom att göra liknande produkter men med ljuseffekter, eller genom mer knalleffekter i de fyrverkerier som inte är förbjudna. mer inte heller att det nu finns fler små fyrverkeriprodukter på marknaden än tidigare (MSB:s webbsida). ersätter ett omarbetat direktiv (2013/29/EU) det tidigare pyrodirektivet. När det gäller fyrverkeriers miljöpåverkan har utskottet vid de tidigare be- handlingarna av frågan påtalat att utvecklingen går mot mindre farliga och mer miljöanpassade produkter och att de utsläpp som orsakas av dagens fyrverke- rier enligt tillgänglig information inte utgör någon nämnvärd risk, vare sig för människors hälsa eller för miljön. Kemikalieinnehållet i fyrverkerier regleras bl.a. genom att de ämnen som förbjuds i förordning (EG) nr 850/2004 om långlivade organiska föroreningar inte får förekomma i fyrverkerier. aktsamhetsregel för hantering av explosiva varor ingår också krav på att vidta nödvändiga försiktighetsmått för att förebygga och begränsa skador på miljön. Vidare framgår av de väsentliga säkerhetskrav som anges i MSB:s närmare föreskrifter om pyrotekniska artiklar att fyrverkerier bara får tillverkas av material som minimerar de risker som avfallet kan innebära för hälsa, egen- dom och miljö. Utskottet har i dessa tidigare betänkanden även ansett att den nya lag (LBE) som trädde i kraft har skapat bättre förutsättningar att hindra, förebygga och begränsa olyckor och skador. Bland annat har bestämmelsen om överlåtande av explosiva varor förtydligats, med innebörden att t.ex. fyr- verkerier endast får överlåtas till den som har rätt att hantera dem (15 §). sikten är att detta ska leda till minskad langning och att ungdomars missbruk av fyrverkerier stävjas. Lagen har också inneburit att ansvaret för tillstånd och tillsyn av förvaring, handel och överföring av fyrverkerier samlats hos kommunerna, vilket enligt utskottets mening väsentligen förbättrat kommunernas förutsättningar att ta ett samlat grepp om fyrverkeriverksamheten. För att säkerställa efterlevnaden av de bestämmelser som anges i och följer av LBE bedriver MSB operativ tillsyn och marknadskontroll – bl.a. genom inspektion av försäljningsställen och importörernas lager – samt ger tillsynsvägledning i de fall då andra aktörer ansvarar för den operativa tillsynen. Som ett led i detta arbete har MSB utvecklat och genomfört en särskild utbildning inom LBE för kommunala tillsynsförrättare och tillståndsgivare (MSB:s årsredovisning ). I budgetpropositionen (prop. 2014/15:1, utg.omr. 6) uttrycker regeringen att det finns ett behov av att få en sammantagen bild av hur fyrverkerianvändningen ser ut i . MSB har därför haft i uppdrag att redogöra för allmänhetens användning av fyrverkerier och hur dagens lagstiftning tillämpas av kommuner för att stävja de problem som är förknippade med användningen, samt belysa goda exempel på detta. MSB redovisade uppdraget (MSB dnr 2014-2616) där MSB:s bedömning, med utgångspunkt i de svar som lämnats från och Kommuner och Landsting (SKL), är att det inte finns påtagliga problem när det gäller allmänhetens användning av fyrverkerier. Kommunerna upplever att de åtgärder som de i vissa fall vidtagit har gett resultat. De synpunkter som lämnats av kommunerna i fråga om innehållet i och tillämpningen av LBE ger inte stöd för att det finns ett behov av ändrade bestämmelser. Det kan dock finnas anledning för kommunerna att utveckla sina tillsynsrutiner. Av 23 § LBE framgår att MSB ska samordna tillsynsmyndigheternas verksamhet och hjälpa dem i deras arbete. Ett sätt för MSB att leva upp till det ansvaret kan vara att uttolka och ge kommunerna råd om hur bestämmelserna kan tillämpas. Ytterst är det dock domstolen som får avgöra om kommunerna haft fog för sina beslut om åtgärder. Regeringen beskriver också att rådets direktiv /15/EEG om explosiva varor för civilt bruk har omförhandlats och att det nya direktivet antogs . Arbetet med implementeringen av direktivet pågår. MSB meddelade ändringar i föreskrifterna om pyrotekniska artiklar som bl.a. innebär ett förbud för allmänheten att använda raketer som innehåller explosiv vara. I MSB:s årsredovisning framgår att MSB tog fram tre handböcker och en vägledning i ämnet. fyrverkerier innehåller praktiska råd och redogör för vilka krav som gäller för fyrverkeriartiklar, hur de får säljas och hur de ska förvaras. Försök har genomförts för att undersöka vilka skador olika typer av fyrverkeriartiklar kan leda till. Resultaten ledde till det ovan nämnda förbudet för allmänheten att använda raketer som innehåller explosiv vara. skadas ca 100 personer så allvarligt av fyrverkerier att de behöver uppsöka en akutmottagning, framgår det av årsredovisningen. dessa har så allvarliga skador att de behöver läggas in på sjukhus för fortsatt De vanligaste skadorna från fyrverkerier är bränn- och sårskador. på händer och fingrar är vanliga liksom skador på huvudet, där framför allt ögonen är utsatta. Det är nästan lika vanligt att det är en åskådare som skadas som att det är den som avfyrar pjäsen. Vanliga orsaker till olyckor med fyr- verkerier är att pjäsen exploderar tidigare än man föreställt sig, att man leker eller experimenterar med fyrverkerier eller att man kastar eller fyrar av en pjäs utan att ha kontroll över vart den tar vägen och någon annan blir träffad. struktionerna följs helt enkelt inte. Enligt MSB:s faktapromemoria har antalet vårdade på sjukhus till följd av olyckor med fyrverkerier halverats – I genomsnitt vårdas numera drygt 20 personer på sjukhus till följd av olyckor med fyrverkerier. Antalet slutenvårdade liksom antalet besök på akutmottagningar har halverats . pojkar ökar bland de skadade, och medelåldern hos de skadade har ökat något. Utskottet anser att det är förenat med ett stort personligt ansvar att använda sig av fyrverkerier, både för ens egens och andras säkerhet och trivsel. Även om det är glädjande med en sjunkande tendens avseende olyckor med fyrverkerier bör det aktuella arbetet inte avstanna utan utvecklas så att användningen av fyrverkerier fullt ut kan ske till förmån för vad de ursprungligen var till för, som ett glädjeämne vid högtidliga tillfällen. Det kan dock konstateras, med stöd från MSB, och att det inte finns påtagliga problem när det gäller allmänhetens användning av fyrverkerier och att det inte finns stöd för ändringen av innehållet i och tillämpningen av lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor. Lagstiftningen är välavvägd och tydlig, och kommunerna har goda möjligheter att reglera när och var fyrverkerier får användas och på så sätt minimera de risker och problem som uppkommer för allmänheten. MSB:s bedömning är dessutom att utvecklingen går mot fyrverkerier av allt mindre kaliber och med allt mindre knallsats, och att man inte har kunnat konstatera att tillverkarna har försökt kringgå förbudet, samt att utvecklingen går mot mindre farliga och mer miljöanpassade produkter och att de utsläpp som orsakas av dagens fyrverkerier enligt tillgänglig information inte utgör någon nämnvärd risk vare sig för människors hälsa eller för miljön. Utskottet finner sammantaget att motionärernas intentioner är tillgodosedda och att det därför inte finns anledning för att vidta ytterligare åtgärder på området. Utskottet avstyrker av dessa skäl motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om informations- och cybersäkerhet. Utskottet hänvisar till det arbete som pågår med att utreda och utveckla den svenska informationssäkerheten. Jämför reservation 7 (SD). (S) anför i motion 2014/15:2190 att förutsättningarna för att stärka it-säkerhet bör ses över mot bakgrund av att flera uppmärksammade incidenter har skett , där obehöriga trängt in i offentliga och privata it-system och tillförskansat sig information som sedan kunnat lagras och vidareanvändas på sätt som inte var avsedda. Det krävs en bättre samordning av skyddsåtgärderna och ett tydliggörande av ansvarsförhållandena på informationssäkerhetsområdet, samt ett nationellt försvar mot it-baserade angrepp, anför motionären. En nationell strategi för it-säkerhet bör antas och uppdateras kontinuerligt. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) bör bl.a. ges ett tydligt samordnande ansvar för att utveckla rutiner och kommunikationsstrukturer samt koordinera skyddsåtgärder i händelse av en itrelaterad kris eller ett angrepp. Standarder för säkerhet i offentliga system och en plan för kriser och hindrande av intrång i offentliga it-system ska finnas. Offentliga it-system ska regelbundet säkerhetstestas på liknande sätt som sker med t.ex. el- och telenäten, föreslår motionären. Statens möjligheter att inhämta olika uppgifter måste alltid omgärdas av ett starkt rättssäkerhetsskydd, dock saknas det helt en ordentlig kartläggning av hur privata företag använder information om enskilda användare och i vilken utsträckning uppgifter sparas. Motionären anför vidare att bör engagera sig och driva på gemensamma insatser för förbättrad it-säkerhet i internationella samarbeten inom det nordiska samarbetet, samt inom EU och FN, t.ex. genom cybersäkerhetsövningar. m.fl. (SD) föreslår i motion 2014/15:2961 yrkande 7 att bör undersöka intresset och möjligheterna för ett eget nordisk-baltiskt, och säkert, internet baserat på svenska mikrosatelliter då militär underrättelsetjänst, terrorism och organiserad brottslighet kommer att använda sig av informationsteknologi i allt högre utsträckning. Detta gör det allt viktigare att vidta adekvata åtgärder för att skydda och försvara vitala nationella intressen mot cyberhot, menar motionärerna. Detta blir särskilt viktigt när större delen av samhället är helt beroende av en fungerande informationsteknologi. bör skaffa sig ett aktivt informationsteknologiskt försvar (aktiv cyberförmåga). Rika länder kan förväntas skapa ”egna internet” som är avgränsade mot övriga datanätverk. Regeringen bör därför undersöka möjligheten för ett nor- disk-baltiskt säkert internet baserat på svenska mikrosatelliter. i ett sådant läge strategiska produkter och ska direktupphandlas, föreslår mo- Utskottet instämde i betänkande 2013/14:FöU11 med Försvarsberedningen i vikten av att se på informations- och cybersäkerhetsfrågorna ur en strategisk synvinkel och välkomnade därför att regeringen hade gett en särskild utredare i uppdrag att föreslå en nationell strategi för hantering och överföring av information i elektroniska kommunikationsnät och it-system m.m. Tillika ansåg utskottet att MSB m.fl. myndigheters pågående arbete med skydd av samhällsviktig verksamhet, inklusive informations- och cybersäkerhetsfrågor, var av stor vikt för att skydda svenska intressen från dessa typer av hot. Internationell samverkan är även i fortsättningen en grundförutsättning för att öka informationssäkerheten i , ansåg utskottet, och välkomnade därför det strategiska arbete som bedrivs inom ramen för det nordiska och europeiska samarbetet. Det kunde sammantaget konstateras att det pågick ett stort arbete med att förstärka och förbättra, men också att fortsätta att utreda samhällets förmåga att förebygga och hantera allvarliga it-incidenter, varför förslagen i motionsyrkandena avstyrktes. Även i betänkande 2010/11:FöU2 avstyrkte utskottet diverse motionsyrkanden om informationssäkerhet med hänvisning bl.a. till pågående utredningsuppdrag som MSB hade fått, t.ex. om åtgärder för att förbättra samhällets samlade förmåga att förebygga och hantera it-incidenter samt efterföljande uppdrag, bl.a. om en säker digital informations- och kommunikationsinfrastruktur för den offentliga sektorn. I Försvarsberedningens rapport av – Starkare försvar för en osäker tid (Ds 2014:20) konstateras att samlade förmåga att förebygga, motverka och aktivt hantera konsekvenserna av civila och militära hot, händelser, attacker och angrepp inom informationssäkerhetsområdet måste öka. Försvarsberedningen tar även upp vikten av att det internationella samarbetet utvecklas för att säkerställa en mer robust informationssäkerhet. På ett utrikes- och säkerhetspolitiskt plan är samarbete om normbildande och förtroendebyggande åtgärder bl.a. inom multilaterala organisationer som FN och () centrala för att stärka internationell säkerhet och minska risker för angrepp och konflikter på området. Försvarsberedningens rapport kommer att ligga till grund för den försvarspolitiska inriktningspropositionen 2015. Regeringen redogör i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1, utg.omr. 6) för hur en särskild utredare har fått i uppdrag att föreslå en strategi och mål för hantering och överföring av information i elektroniska kommunikationsnät och it-system (dir. 2013:110). Detta är ett led i regeringens ambition att hålla samman det nationella och det internationella arbetet inom informationssäkerhetsområdet. Strategin tar sin utgångspunkt i såväl en säkerhetspolitisk kontext som i målen för säkerhet och målen för samhällets krisberedskap. Uppdraget ska redovisas .