bet · H101KU33 · 2014-09-25 00:00:00 — I betänkandet behandlas riksdagsstyrelsens framställning 2013/14:RS1 Tidningen Riksdag & Departement och två följdmotioner. I framställningen föreslås att ska besluta att ska upphöra att ge ut tidningen. tillstyrker riksdagsstyrelsens förslag och avstyrker samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns tre reservationer (MP, V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Förbättrad information via webbplats utgivning av tidningen , punkt 1 (MP, V) Försäljning av tidningen , punkt 2 (MP) Förbättrad information via webbplats, punkt 3 (MP) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut beslutar med anledning av riksdagsstyrelsens framställning att ska upphöra att ge ut tidningen . Därmed bifaller framställning 2013/14:RS1 och avslår motionerna 2013/14:K13 av m.fl. (V) och 2013/14:K14 av m.fl. (MP) yrkande 1. Reservation 1 (MP, V) 2013/14:K14 av m.fl. (MP) yrkande 2. Reservation 2 (MP) – villkorad Förbättrad information via webbplats 2013/14:K14 av m.fl. (MP) yrkande 3. Reservation 3 (MP) – villkorad Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), Per (M), (S), (M), i (S), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), Skånberg (KD), (SD), (V), (M) och (M). I betänkandet behandlas riksdagsstyrelsens framställning 2013/14:RS1 Tidningen Riksdag & Departement. I framställningen föreslås att ska besluta att ska upphöra att ge ut tidningen. Styrelsens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga. Riksdagsstyrelsen beslutade att ge riksdagsdirektören i uppdrag att göra en översyn av tidningen . I uppdraget ingick bl.a. att undersöka förutsättningarna för en förändrad ägarstruktur för tidningen, att se över förutsättningarna och kostnaderna för att ersätta de nuvarande versionerna av tidningen med en digital/webbaserad version samt att belysa och ta fram exempel på alternativa sätt att utforma tidningen på. Uppdraget redovisades för riksdagsstyrelsen i rapporten Tidningen . Riksdagsstyrelsen beslutade att ge riksdagsdirektören i uppdrag att återkomma till styrelsen med förslag till ställningstagande om den framtida inriktningen för och omfattningen av tidningen verksamhet samt med en redovisning av vilka beslut och andra åtgärder som skulle krävas för att genomföra förslaget. Rapporten alternativ för Riksdag & Departements framtid redovisades för riksdagsstyrelsen . Riksdagsstyrelsen beslutade att ge riksdagsdirektören i uppdrag att sondera förutsättningar för en eventuell försäljning av papperstidningen med eller utan utgivningsbevis. I uppdraget ingick att efter en värdering av tidningen identifiera eventuella intressenter med ett långsiktigt och seriöst perspektiv på tidningens framtid. Vidare fick riksdagsdirektören i uppdrag att se över hur informationen om arbete på webbplats () kan utvecklas som ersättning för papperstidningen. Riksdagsstyrelsen beslutade att avbryta försäljningsprocessen för tidningen och att inleda en process för att tidningen inte längre ska ges ut. Vidare beslutade styrelsen att ge riksdagsdirektören i uppdrag att förbereda processen och bl.a. ta fram det underlag som krävs för att styrelsen ska kunna föreslå att utgivningen av tidningen ska upphöra. Med anledning av framställningen har två motioner väckts. Förslagen i motionerna återges i bilaga. och besökte riksdagsdirektör med medarbetare sammanträde och lämnade en närmare redogörelse för ärendet och det pågående arbetet med att utveckla webbplats. Betänkandet är disponerat så att utskottet inleder med att behandla riksdagsstyrelsens förslag till beslut jämte motionsyrkanden om avslag på riksdagsstyrelsens förslag. Därefter behandlas motionsyrkanden som innehåller förslag på tillkännagivanden till riksdagsstyrelsen i frågor som anknyter till styrelsens förslag. Före behandlingen av riksdagsstyrelsens förslag och nämnda motionsyrkanden finns en redogörelse för gällande ordning och en närmare beskrivning av tidningen och informationsverksamhet. Den fria åsiktsbildningen är en grundläggande princip i det svenska statsskicket. Enligt 1 kap. 1 § regeringsformen bygger den svenska folkstyrelsen bl.a. på fri åsiktsbildning. Av 2 kap. 1 § första stycket regeringsformen följer att varje medborgare är gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet och att med detta avses frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Yttrandefriheten skyddas även inom ramen för Europasamarbetet. Enligt artikel 10 i har var och en rätt till yttrandefrihet. Denna rätt innefattar åsiktsfrihet samt frihet att ta emot och sprida uppgifter och tankar utan någon offentlig myndighets inblandning och oberoende av territoriella gränser. I artikeln anges vidare under vilka förutsättningar yttrandefriheten får inskränkas. För innebär en folkrättslig skyldighet att följa konventionen och uttolkning av denna. har införlivats i svensk rätt genom lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. I fråga om tryckfriheten och motsvarande frihet att yttra sig i ljudradio, television och vissa liknande överföringar, offentliga uppspelningar ur en databas samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar gäller vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen (2 kap. 1 § andra stycket regeringsformen). Yttrandefriheten i de här fallen regleras sålunda i dessa grundlagar och inte i regeringsformen. I tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen läggs ett detaljerat skyddssystem för tryck- och yttrandefriheten fast, och systemet vilar på ett antal grundprinciper som syftar till att ge ett särskilt starkt skydd för tryckta skrifter och vissa andra medieformer. Tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen kompletteras av lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden (tillämpningslagen). Där finns bestämmelser som tar sikte på tillämpningen av nämnda grundlagar. Tryckfrihetsförordningen skiljer mellan periodiska och icke periodiska skrifter. Med periodisk skrift förstås en tidning, tidskrift eller någon annan sådan tryckt skrift som enligt en utgivningsplan är avsedd att under en bestämd titel ges ut med minst fyra vid särskilda tider utkommande nummer eller häften (1 kap. 7 § första stycket tryckfrihetsförordningen). Av tryckfrihetsförordningen följer vidare att för en periodisk skrift ska det finnas en utgivare (ansvarig utgivare) och att utgivaren utses av skriftens ägare (5 kap. 2–3 §§). När en utgivare har utsetts ska ägaren anmäla detta hos (5 kap. 4 § tryckfrihetsförordningen, 2 kap. 2 § tillämpningslagen). Enligt 5 kap. 5 § första stycket tryckfrihetsförordningen får en periodisk skrift inte ges ut innan det har utfärdats ett bevis om att det inte finns något hinder mot utgivning enligt tryckfrihetsförordningen. Ett sådant utgivningsbevis meddelas av på ansökan av skriftens ägare. En ansökan om utgivningsbevis får avslås bl.a. om skriftens titel är så lik titeln på en annan skrift som det finns ett utgivningsbevis för att förväxling lätt kan ske (5 kap. 5 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen). Det skydd som en skrifts titel får genom ett utgivningsbevis beror alltså på administrativa skäl och kan inte jämföras med ett titelskydd av immaterialrättslig natur. [1] Rätten till skriftens titel är knuten till utgivningsbeviset och tillkommer skriftens ägare, och detta är en tillgång som kan överlåtas. Ett utgivningsbevis gäller för en period av från utfärdandet (5 kap. 5 § fjärde stycket tryckfrihetsförordningen). Därefter förfaller beviset. Ett utgivningsbevis får förnyas på ansökan av skriftens ägare. I 5 kap. 6 § tryckfrihetsförordningen finns bestämmelser om återkallelse av ett utgivningsbevis. Ett utfärdat utgivningsbevis må återkallas bl.a. om ägaren har anmält att skriftens utgivning har upphört, eller om den skrift som beviset avser inte under något av de två senaste förflutna kalenderåren på särskilda tider har kommit ut med minst fyra nummer. Den s.k. databasregeln i 1 kap. 9 § yttrandefrihetsgrundlagen innebär att grundlagens bestämmelser om radioprogram ska tillämpas då information tillhandahålls allmänheten ur en databas. Med en databas avses enligt 1 kap. 1 § femte stycket yttrandefrihetsgrundlagen en samling av information lagrad för automatiserad behandling. En förutsättning för att databasregeln ska vara tillämplig är att innehållet i databasen kan ändras endast av den som driver verksamheten. En annan förutsättning för grundlagsskydd är att databasen tillhandahålls på något av de sätt som anges i bestämmelsen. Grundlagen gäller bl.a. när innehållet i en databas tillhandahålls direkt genom överföring som sker på begäran av mottagaren. Det vanligaste exemplet på sådant tillhandahållande är webbsidor på internet. Den gäller även för överföringar som sker enligt en överenskommelse i förväg. Det handlar här om s.k. pushteknik genom vilken information skickas från en databas till en mottagare enligt ett schema som mottagaren har specificerat i förväg, t.ex. sådan nyhetsbevakning som kan beställas på vissa webbplatser. Det automatiska grundlagsskyddet förutsätter vidare att databasen eller webbplatsen är tillgänglig för allmänheten, är väl avgränsad och framstår som en sammanhållen produkt. Grundlagsskyddet enligt databasregeln gäller automatiskt för databaser som tillhandahålls av massmedieföretag. Med begreppet massmedieföretag avses bl.a. en redaktion för en periodisk skrift. Grundlagsskyddet innebär bl.a. att särskilda ansvarsregler gäller för yttrandefrihetsbrott, att utgivaren är ansvarig för det som publiceras och att meddelare har rätt att vara anonyma. Enligt tillämpningslagen ska en databas eller en webbplats som har ett automatiskt grundlagsskydd anmälas till Myndigheten för radio och tv. Anmälan ska innehålla uppgift om namnet på databasen eller webbplatsen och vem som är utgivare. Databaser som tillhandahålls av andra aktörer än massmedieföretag omfattas av databasregeln om det finns ett utgivningsbevis. Förutsättningarna för bl.a. utfärdande och återkallelse av utgivningsbevis för databaser framgår av 1 kap. 9 § andra–femte styckena yttrandefrihetsgrundlagen. Privatpersoner, företag, organisationer och myndigheter kan alltså ansöka om utgivningsbevis för sina databaser eller webbplatser hos Myndigheten för radio och tv. För att myndigheten ska utfärda ett utgivningsbevis krävs bl.a. att databasen eller webbplatsen tillhandahålls på särskild begäran, är tillgänglig för allmänheten, är väl avgränsad och framstår som en sammanhållen produkt. Det krävs vidare att en behörig utgivare har utsetts. Av 15 § riksdagsstyrelsens föreskrift om arbetsordning för (RFS 2011:10) följer att tidningen chefredaktör är ansvarig utgivare för tidningen. Enligt 1 § första stycket 3 lagen (2011:745) med instruktion för ska informera om arbete och frågor som rör Europeiska unionen (EU). och har ett ansvar för att dels medverka i samhällsinformationen, dels kontinuerligt bedriva saklig och partipolitiskt neutral information om och dess arbete samt om EU (framst. 2010/11:RS3 s. 25). I 4–5 §§ förvaltningslagen (1986:223) regleras myndigheters serviceskyldighet. Serviceskyldigheten innebär bl.a. att en myndighet ska lämna information och service till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Av riksdagsdirektörens föreskrift om organisation (RFS 2011:14) följer att det ska finnas en kommunikationsavdelning i förvaltningen och att denna avdelning bl.a. består av informationsenheten och enheten Riksdag & Departement (3 och 10 §§). Enligt riksdagsdirektörens föreskrift om ansvarsområden inom (RFS 2012:2) svarar enheten Riksdag & Departement för utgivningen av tidningen . Av föreskriften framgår vidare att informationsenheten svarar för bl.a. internt och externt informations- och kommunikationsarbete, webbplats, webbplatsen för EU-information och intranät. beslutade att ge ut en tidning som var gemensam för departementen och – tidningen (framst. 1975:15, bet. KU 1975:21, rskr. Tidningen ersatte den av utgivna tidningen . Tidningens syfte var att underlätta för personal i staten, kommuner, företag och organisationer samt för förtroendevalda och övriga politiskt intresserade att följa verksamheten i och . I samband med beredningen av ärendet anförde bl.a. att det otvivelaktigt fanns ett behov av fortlöpande och mer fyllig information om och dess verksamhet än vad som gavs på annat håll och att en möjlighet att tillgodose detta behov skulle vara att ge ut en tidskrift som samordnades med (bet. KU 1975:21 s. 2 f.). Enligt utskottet borde redaktionen för tidningen få en oberoende ställning. Tidningens uppdrag har sedermera utvidgats till att även avse bevakning av EU och lagstiftningsprocessen inom EU (bet. 1996/97:KU2). Huvudman för tidningen var inledningsvis , som bl.a. hade i uppgift att verka för en samordning av de offentliga organens informationsbehov. I samband med att nämnden avvecklades kom tidningen administrativt att knytas till (bet. KU 1980/81:20, rskr.1980/81:200). är tidningens namn Riksdag & Departement. Det finns numera en nätupplaga av tidningen och en elektronisk version av densamma (e-tidning). Tidningen utkommer också som taltidning. Det finns vidare ett digitalt nyhetsbrev som tillhandahålls gratis. Tidningen är en periodisk skrift och har ett utgivningsbevis. Enligt det nu gällande utgivningsbeviset för tidningen är ägare till tidningen. har även anmält databasen () till Myndigheten för radio och tv. Det finns alltså även ett visst skydd för namnet på databasen, förutom det skydd som det innebär att äga domännamnet. Riksdagsstyrelsen fastställde 2004 dels en redaktionell policy, dels en övergripande policy för tidningen . Dessa dokument har inte ändrats . Enligt den övergripande policyn har i sin roll som huvudman och ägare det juridiska och ekonomiska ansvaret för tidningen. I policyn anges bl.a. att tidningen inom ramen för det övergripande målet för informationsverksamhet – att bidra till att skapa öppenhet och tillgänglighet i riksdagsarbetet och genom aktiv information verka för att intresset för och kunskaperna om och dess arbete ökar – ska svara för den samlade informationen om den statliga politiska beslutsprocessen i och sådan information om ärenden inom EU som är relevant för beslutsprocessen. Vidare fastställs att tidningen ska ges ut med 35 till 40 nummer . I den redaktionella policyn anges bl.a. att tidningen är en facktidning som skildrar den politiska processen och som utifrån grundläggande demokratiska värderingar ska engagera läsarna och stimulera dem att följa beslutsfattandet i , regeringen och EU. Det anges vidare att tidningen ska vara partipolitiskt neutral och ha en självständig publicistisk ställning inom ramen för sitt uppdrag och sin redaktionella policy. Innehållet ska vara opartiskt, sakligt, relevant, korrekt och icke-kommenterande. Nätupplagan av tidningen ska enligt den redaktionella policyn vara ett komplement till papperstidningen och ge snabba och aktuella nyheter. Övergripande principer om intern och extern kommunikation finns i kommunikationsstrategi. Av denna strategi följer bl.a. att aktivt ska arbeta för en ökad tillgänglighet till och insyn i och förvaltningens arbete och beslut. Det anges vidare att informationen ska vara öppen, trovärdig, begriplig, användbar, planerad och tillgänglig. Målen för den externa kommunikationen är att bidra till ett högt förtroende för som institution, att främja insynen i arbete och beslut och att öka intresset för och kunskapen om arbete och beslut. Kommunikationsstrategin kompletteras av riktlinjer, policyer, vägledningar och planer. använder fyra externa webbplatser i sin informationsverksamhet – , data.riksdagen.se, utveckling.riksdagen.se och . Det finns vidare möjlighet att prenumerera på bl.a. nyheter och beslut. På går det att följa och bevaka arbete och beslut. Där finns bl.a. framställningar, propositioner, motioner, utskottsbetänkanden, kammarens protokoll, EU-handlingar, rapporter från och författningar. Det går vidare att följa beredningsprocessen för enskilda ärenden. Via är det möjligt att direkt eller i efterhand följa webb-tv-sändningar från debatter och från offentliga utfrågningar som anordnas av utskotten. Utskottets förslag i korthet bifaller riksdagsstyrelsens förslag som innebär att ska upphöra att ge ut tidningen . Därmed avslår två motionsyrkanden i frågan. Jämför reservation 1 (MP, V). I framställningen anför riksdagsstyrelsen bl.a. att det ur demokratisk synvinkel är av stor vikt att medborgarna har tillgång till opartisk, korrekt och tillförlitlig information om arbete och beslut. Vid beslutet om utgivningen av tidningen 1975 fanns det enligt riksdagsstyrelsen otvivelaktigt ett behov av fortlöpande och mer fyllig information om och dess verksamhet än vad som gavs och kunde fås på annat håll. Enligt riksdagsstyrelsen måste dock offentliga åtaganden fortlöpande omprövas utifrån nya förhållanden och förutsättningar. Riksdagsstyrelsen framhåller i denna del att beslutet om att ge ut tidningen fattades vid då tillgången till samhällsinformation såg annorlunda ut än den gör . Även medievanorna och medielandskapet har förändrats . Det framhålls att den tekniska och digitala utvecklingen har inneburit att möjligheterna att på olika sätt få information avsevärt har förbättrats och att det är möjligt att t.ex. hitta information om och följa och regeringens arbete och beslut genom besök på olika webbplatser. Riksdagsstyrelsen anför vidare att tidningen ekonomiska förutsättningar har förändrats . I denna del framhålls att antalet prenumerationer har minskat, att upplagan har gått ned och att annonsförsäljningen har försämrats. Riksdagsstyrelsen framhåller vidare att det är viktigt att beslut granskas och analyseras men att en sådan granskning och analys i första hand bör göras av från oberoende medier. Här kan enligt riksdagsstyrelsen en jämförelse göras med den verksamhet som bedrivs av public service-bolagen – , och . I fråga om dessa bolag anges bl.a. att finansieringen ska ge förutsättningar för största möjliga oberoende och frihet från politisk styrning och vara trygg, förutsägbar och stabil. Mot bakgrund av det anförda anser riksdagsstyrelsen att inte längre ska ge ut tidningen . m.fl. (MP) yrkar i kommittémotion 2013/14:K14 att ska avslå riksdagsstyrelsens förslag till beslut (yrkande 1). Motionärerna framhåller bl.a. att medielandskapets utveckling har medfört att det blivit ännu viktigare än tidigare att ha tillgång till en kritisk och granskande journalistisk produkt, som på ett samlat och enhetligt sätt granskar den offentliga maktens utövande. De pekar vidare på att informationsuppdrag inte omfattar andra myndigheters ansvarsområden, vilket medför att den aviserade nya informationen via inte kommer att ge den enhetliga information som finns i tidningen . Därtill kommer att de anställda informatörerna i har ett annat lojalitetsförhållande gentemot arbetsgivaren än de oberoende journalisterna vid tidningen . Enligt motionärerna finns det skäl att anta att den nyhetsförmedling som kommer att ske kommer att vara mer av informationskaraktär och mindre av granskande karaktär. Därtill kommer att informationen är sådan som genererats från själv. Motionärerna anför vidare att en nedläggning av tidningen kommer att leda till en försämring av informationen om hur den offentliga makten utövas i hela ledet från , genom och ut på myndighets- samt kommun- och landstingsnivå. I med ökad risk för korruption och oegentligheter är detta enligt motionärerna riskabelt och leder till en försämrad insyn i hur verksamhet bedrivs. Enligt motionärerna bör tidningen vara kvar och riksdagsstyrelsens förslag bör därför avslås. Även m.fl. (V) föreslår i kommittémotion 2013/14:K13 att ska avslå riksdagsstyrelsens förslag att ska upphöra att ge ut tidningen . Motionärerna anför bl.a. att tidningen har fyllt och alltjämt fyller en viktig demokratisk funktion. En central del i en demokrati och i det demokratiska samtalet är enligt motionärerna att de beslut som fattas i parlamenten granskas, analyseras och rapporteras om. Motionärerna pekar dessutom på att det i tidningen lämnas samlad och lättöverskådlig information om arbetet och besluten i , regeringen och EU. En nedläggning av tidningen innebär enligt motionärerna minskad insyn i och regeringens arbete. Det blir även svårare för medborgarna att ta del av vad som händer i och i departementen. Tidningen roll och funktion har dessutom blivit allt viktigare i takt med att kvalitetsjournalistiken utarmas som en följd av bl.a. dagspressens ekonomiska problem. I framställningen föreslår riksdagsstyrelsen att ska upphöra att ge ut tidningen . vill inledningsvis understryka att tidningen har fyllt och alltjämt fyller en viktig demokratisk funktion. I tidningen lämnas en samlad och överskådlig information om arbetet och besluten i , regeringen och EU. Som riksdagsstyrelsen konstaterar har dock medievanorna och medielandskapet förändrats sedan beslutade att ge ut en tidning som var gemensam för och departementen. Den tekniska och digitala utvecklingen har bl.a. inneburit att det är relativt lätt att hitta information om arbetet och besluten i regeringen, och EU. I denna del noterar utskottet också att det inom pågår ett arbete med att utveckla och förbättra webbplats. Den tekniska och digitala utvecklingen på medieområdet har också medfört att de ekonomiska förutsättningarna för tidningen har ändrats . I denna del pekar riksdagsstyrelsen bl.a. på att prenumerationerna och annonsförsäljningen har minskat. I motionerna framhålls bl.a. tidningen uppgift att granska och analysera arbete och beslut. I denna del vill utskottet understryka att det finns principiella invändningar mot att ger ut en tidning som tillhör och delvis finansieras av förvaltningen. Därtill kommer att det i den redaktionella policyn för tidningen bl.a. anges att den ska vara partipolitiskt neutral och att innehållet i tidningen ska vara opartiskt, sakligt, relevant, korrekt och icke-kommenterande. Det är givetvis viktigt att arbete och beslut granskas och analyseras, men i likhet med riksdagsstyrelsen anser utskottet att en sådan granskning och analys i första hand bör göras av från oberoende medier. Sammantaget instämmer utskottet i de bedömningar som riksdagsstyrelsen gör i framställningen. Därmed tillstyrker utskottet riksdagsstyrelsens förslag om att ska upphöra att ge ut tidningen samt avstyrker motionerna 2013/14:K13 (V) och 2013/14:K14 (MP) yrkande 1. Utskottet noterar att är ägare till tidningen och att enligt uppgift från riksdagsdirektören kommer ett beslut av om att ska upphöra att ge ut tidningen att innebära att tidningen läggs ned och att denna avvecklingsprocess hanteras inom förvaltningen. I riksdagsstyrelsens framställning anges att ett beslut om att inte längre ge ut tidningen innebär att webbplats delvis behöver förändras. I denna del konstaterar utskottet att det pågår ett arbete med att t.ex. utveckla och förbättra informationen om arbete och beslut. Bland annat ska det redaktionella arbetet stärkas. Vidare ska sökfunktionen till regeringens dokument förbättras och en förbättrad icke-redaktionellt bearbetad presentation av regeringens förslag tas fram. Ett beslut om att inte längre ge ut tidningen torde alltså innebära att informationsuppdrag på webbplatsen delvis förändras. I det sammanhanget anser utskottet att det kan diskuteras om inte en ansökan om utgivningsbevis för webbplats bör ges in till berörd myndighet. Vidare är det enligt utskottet angeläget att klargöra hur frågan om arkivering av informationen på webbplatsen ska lösas. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att ge riksdagsstyrelsen till känna att styrelsen närmare bör utreda frågan om en försäljning av tidningen . Jämför reservation 2 (MP).