bet · H101JuU14 · 2014-02-04 00:00:00 — Bestämmelserna om i vilka situationer ett sådant behov ska anses finnas är enligt utskottet väl avvägda, och utskottet är alltså inte berett att ställa sig bakom önskemålet om en översyn av reglerna. bör därför avslå motion 2013/14:Ju357 (S). Ordningsvakter och väktare anlitas av såväl det allmänna som enskilda för att trygga viktiga samhällsintressen. Det är av stor betydelse att det finns ett högt förtroende för dessa funktioner, liksom för andra som arbetar med att upprätthålla lag och ordning. Det är därför viktigt att uppdragen endast ges till personer som med hänsyn till laglydnad och övriga omständigheter är lämpliga. För att säkerställa detta finns det, som framgår ovan, bl.a. särskilda bestämmelser om utbildning, auktorisation och tillsyn. Utskottet anser att dessa regler är väl avvägda, och finner inte skäl för något tillkännagivande vare sig med anledning av förslaget om språktest eller med anledning av förslaget om en förändrad tillsyn. Inte heller är utskottet berett att ställa sig bakom förslaget om att slå samman lagen om bevakningsföretag med lagen med vissa bestämmelser om larmanläggningar. Utskottet utgår från att regeringen följer utvecklingen på dessa rättsområden så att eventuella brister i lagstiftningen kan uppmärksammas. bör avslå motionerna 2013/14:Ju312 (SD) yrkandena 1 och 2, 2012/13:Ju333 (M) och 2012/13:Ju334 (M). Utskottets förslag i korthet avslår tre motionsyrkanden med förslag om att utreda vilka regler som bör gälla för privata militära företag och privata säkerhetsföretag. Jämför reservation 19 (MP, V). I motion 2012/13:Fö265 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2 påpekar motionärerna att det saknas regler om privata militära företag. Dessa företag erbjuder många olika slags säkerhetstjänster, och de anställda har ofta ett militärt förflutet. I motionen föreslås att en utredning tillsätts om vilka regler som bör gälla för denna bransch såväl internationellt som nationellt. I yrkande 5 begär motionärerna vidare att svenska myndigheter ska samla in information och statistik om privata säkerhetsföretag. Regeringen tillkallade 2007 en kommitté för att bl.a. kartlägga de folkrättsliga regler som gäller för väpnade konflikter, ockupation och neutralitet, och som är bundet av, samt hur dessa genomförts nationellt. Kommittén, som tog namnet , lämnade sitt slutbetänkande Folkrätt i väpnad konflikt – svensk tolkning och tillämpning (SOU 2010:72) . Betänkandet innehåller bl.a. en redogörelse om privata militära företag och privata säkerhetsföretag (s. 242 f.). I det sammanhanget anförs att frågan om olika aktörers status som skyddade eller militära mål under den humanitära rätten är aktuell på många olika plan i dagens väpnade konflikter, bl.a. när det gäller privata militära företag och privata säkerhetsföretag. Kommittén konstaterar att dessa frågor till viss del har hanterats genom det s.k. Montreuxdokumentet om internationella förpliktelser och good practices för stater i förhållande till privata militära företag och privata säkerhetsföretag under väpnad konflikt. Montreuxdokumentet2[ Document on Legal Obligations and Good Practices for States related to Operations of Private Military and during Armed Conflict, , .] antogs 2008 på initiativ av och (). var en av de stater som deltog när dokumentet togs fram. I dokumentet finns 70 rekommendationer och riktlinjer som ett stöd för staterna i hur privata militära företag och privata säkerhetsföretag ska hanteras. Där finns bl.a. förslag till en nationell reglering av dessa samt förslag till licensregimer för att kontrollera sådana företag och utöka deras rättsliga ansvar (accountability). har 49 stater ställt sig bakom dokumentet. konstaterar (SOU 2010:72 s. 271 f.) att den ökade användningen av privata militära företag och privata säkerhetsföretag har aktualiserat ett antal nya folkrättsliga föreställningar. Den folkrättsliga problematiken rör primärt frågor om rättslig status för personalen i dessa företag och ansvar för individer, företag och stater vid överträdelser av den humanitära rätten. Enligt talar mycket för att det internationella samfundet i överensstämmelse med Montreuxdokumentet är på god väg att konstruktivt hantera delar av den folkrättsliga utmaning som företagen aktualiserat. Enligt kommittén har den ursprungliga uppfattningen att den juridiska situationen när det gäller företagen var oklar delvis ersatts av uppfattningen att förekomsten av dessa företag kan hanteras inom ramen för gällande rätt. menar att det knappast behövs några förhandlingar om nya regler, utan i stället en analys och samsyn när det gäller tillämpningen av de regler som finns. Enligt kommittén bör i debatten även fortsättningsvis aktivt ställa sig bakom Montreuxdokumentet. Det innebär att frågan om vilken status och vilket skydd en viss personalkategori har får lösas från fall till fall mot bakgrund av befintliga regler. trädde lagen (2013:283) om bevakning ombord på svenskt fartyg i kraft (prop. 2012/13:78, bet. 2012/13:TU10, rskr. 2012/13:202). Lagen har gjort det möjligt att anlita beväpnad säkerhetspersonal från privata säkerhetsföretag ombord på svenska fartyg som löper en risk att utsättas för piratangrepp. yttrade sig till trafikutskottet i det lagstiftningsärendet (yttr. 2012/13:JuU4y). Utskottet konstaterade i yttrandet att en grundprincip i en rättsstat som den svenska är att staten har ett våldsmonopol. Med undantag för nödvärnsrätten är det inte tillåtet för privatpersoner att bruka våld eller på annat sätt ta lagen i egna händer för att skydda liv och egendom. Som ett utflöde av detta omgärdas innehav och bruk av skjutvapen i av starka restriktioner. Det kan vidare nämnas att en svensk domstol i vissa fall kan döma en person för ett brott som han eller hon har begått utomlands. Enligt 2 kap. 2 § döms efter svensk lag och vid svensk domstol om brottet har begåtts av en svensk medborgare eller av en utlänning med hemvist i (eller av någon som har en annan anknytning till som närmare anges i bestämmelsen). En lagföring och bestraffning i förutsätter i vissa fall att gärningen är ett brott även på gärningsorten. När det gäller verksamhet som staten bedriver eller som kräver auktorisation har samhället goda möjligheter att utöva kontroll över verksamheten. Detta gäller t.ex. sådana ordningsvakter och bevakningsföretag som behandlas i det föregående avsnittet. Det finns emellertid också företag som väljer att erbjuda tjänster som ligger utanför den sfär som samhället kontrollerar. Detta kan utgöra ett problem i olika avseenden. Utskottet vill dock understryka att i den mån sådana tjänster innefattar brottslig verksamhet ska det givetvis lagföras på sedvanligt sätt. Detta gäller även sådana brott som har begåtts utanför gränser, i den mån brotten kan lagföras här. Som framgår ovan har privata militära företag och privata säkerhetsföretag i allt högre utsträckning kommit att användas av stater i konfliktområden . Av den anledningen har Montreuxdokumentet tagits fram. Dokumentet innehåller rekommendationer och riktlinjer som ett stöd för staterna i hur privata militära företag och privata säkerhetsföretag ska hanteras. Att så många som 49 stater har ställt sig bakom dessa rekommendationer och riktlinjer är enligt utskottet positivt. Utskottet noterar att har kommit fram till att det knappast behövs några nya regler, utan i stället en analys och samsyn när det gäller tillämpningen av de regler som finns. Vidare har kommittén gjort bedömningen att i debatten även fortsättningsvis aktivt bör ställa sig bakom Montreuxdokumentet. Med tanke på att var ett av de länder som deltog när dokumentet togs fram anser sig utskottet kunna utgå från att så kommer att ske. Mot den angivna bakgrunden finns det enligt utskottet inte skäl för att göra något tillkännagivande med anledning av förslagen i motion 2012/13:Fö265 (MP) yrkandena 1, 2 och 5. Insamling, lagring och utbyte av information Utskottets förslag i korthet avslår 11 motionsyrkanden om insamling, lagring och utbyte av information. I motionerna föreslås bl.a. att EU:s överenskommelser med om utbyte av s.k. PNR-uppgifter och uppgifter om finansiella transaktioner ska avbrytas eller omförhandlas. Vidare föreslås att datalagringsdirektivet ska upphävas och att ska kräva besked av om NSA:s övervakning och inleda förhandlingar om hur övervakningen kan stoppas. Jämför reservationerna 20 (MP, V), 21 (MP, V) och 22 (MP, V). I partimotion 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkande 11 motsätter sig motionärerna ett okontrollerat utbyte av uppgifter med amerikanska myndigheter, t.ex. PNR-uppgifter och uppgifter om finansiella transaktioner (Swift). Enligt motionärerna bör dessa överenskommelser avbrytas eller omförhandlas. Även i kommittémotion 2013/14:Sf392 av m.fl. (MP) yrkande 12 föreslås att regeringen tar initiativ till att antingen avbryta Swift- och PNR-avtalen eller låta avtalen gå igenom en omfattande omförhandling. Samma förslag finns också i kommittémotion 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkandena 14 och 15. I yrkande 13 i den sistnämnda motionen begär motionärerna att regeringen ska arbeta för att riva upp eller omförhandla datalagringsdirektivet. Detta yrkande finns även i kommittémotion 2012/13:N225 av m.fl. (MP) yrkande 7. I yrkande 8 föreslår motionärerna att regeringen ska samarbeta med andra länder som är kritiska till EU:s övervakningspolitik för att förändra denna. I motion 2012/13:Ju244 av (FP) yrkande 1 föreslås att svensk lagstiftning utifrån datalagringsdirektivet upphävs. I yrkande 2 föreslår motionären att verkar för att datalagringsdirektivet upphävs. I partimotion 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att ska kräva besked av om NSA:s övervakning och initiera förhandlingar om hur övervakningen kan stoppas. Detsamma föreslås i kommittémotion 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkande 45. PNR står för och är obestyrkta uppgifter som lämnas av flygpassagerare och samlas in av flygtrafikföretag för att de ska kunna göra bokningar och incheckningar. Informationen i bokningssystemen kan innehålla uppgift om t.ex. resedatum, resrutt, namn, telefonnummer, resebyrå, betalning, platsnummer och bagage. Brottsbekämpande myndigheter i flera länder samlar in och analyserar PNR-uppgifter för att kunna bekämpa terrorism och grov gränsöverskridande brottslighet. I detta syfte har EU slutit avtal om användningen av PNR-uppgifter med (2005), (2007) och (2008). Enligt det s.k. med måste alla flygbolag som reser till skicka in vissa uppgifter till amerikanska myndigheter. Enligt avtalet ska uppgifterna avpersonifieras men kunna sparas av amerikanska myndigheter . Kommissionen har antagit en rapport om den gemensamma översynen av EU:s och avtal om utbyte av passageraruppgifter (KOM(2013) 844). Efter en översyn av experter från EU och konstaterar kommissionen att myndigheter har genomfört avtalet i enlighet med gällande normer och villkor. Kommissionen anför att avtalet är ett effektivt verktyg för att bekämpa allvarlig gränsöverskridande brottslighet och terrorism, som det fastställer tydliga gränser för vad passageraruppgifterna får användas till, liksom en rad omfattande garantier för dataskydd. Nästa gemensamma översyn bör enligt kommissionen äga rum . godkände ett antiterroristavtal mellan och , (Tracking Programme). Enligt avtalet, som även kallas Swiftavtalet3[ Swift (Society for ) är ett företag som bildades i . Swift består av ett system för standardiserade meddelanden mellan finansiella institutioner. Systemet har med tiden blivit ett system som stora delar av finanssektorn är beroende av. Systemet står under tillsyn av centralbanker. ], kan begära ut uppgifter över banktransaktioner som görs av EU-medborgare och företag. Den europeiska polisbyrån, Europol, har till uppgift att kontrollera att strikta regler gällande persondata följs av och Swift. har alltsedan tillkomsten varit omtvistat i EU, och antog en resolution om ett tillfälligt upphörande av avtalet (resolution av om tillfälligt upphävande av till följd av NSA:s övervakning, 2013/2831 [RSP]). Kommissionen har antagit en utvärderingsrapport om TFTP-programmet (KOM(2013) 843). Kommissionen konstaterar att programmet har gett betydande underrättelser som har bidragit till att upptäcka terroristplaner och spåra upphovsmännen. har programmet gett 924 utredningstips, detta som respons på totalt 158 förfrågningar från medlemsstaterna och EU. Information från TFTP har använts för att utreda t.ex. bombattentaten vid maraton , hot under i eller träning av EU-baserade terrorister i . I fråga om den senaste tidens anklagelser om tillgång till uppgifter om finansiella betalningsmeddelanden i EU i strid mot har kommissionen tagit emot skriftliga försäkringar om att inte har brutit mot avtalet och kommer att fortsätta att respektera det till fullo. Arbetet med att granska genomförandet av kommer att intensifieras under de kommande månaderna och på . En tidig översyn kommer att genomföras . och rådet antog direktivet 2006/24/EG om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät och om ändring av direktiv /58/EG (datalagringsdirektivet). Direktivet syftar till att harmonisera medlemsstaternas regler om skyldigheter för leverantörer av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät att lagra trafik- och lokaliseringsuppgifter samt uppgifter som behövs för att identifiera en abonnent eller användare för att säkerställa att uppgifterna finns tillgängliga för avslöjande, utredning och åtal av allvarliga brott. De uppgifter som ska lagras svarar – enkelt uttryckt – främst på frågorna om vem som kommunicerade med vem, när det skedde, var de som kommunicerade befann sig och vilken typ av kommunikation som användes. Uppgifterna får inte avslöja innehållet i en kommunikation. Datalagringsdirektivet genomfördes i , då det infördes bestämmelser i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation som innebär att vissa uppgifter om elektronisk kommunikation ska lagras och därefter utplånas. Det är leverantörerna som står för kostnaderna för lagring, säkerhet och anpassning av systemen medan det allmänna ska ersätta leverantörerna för de kostnader som avser utlämnande av uppgifter i enskilda ärenden. Datalagringsdirektivet har varit mycket kontroversiellt i många länder, bl.a. i och . En generaladvokat i har i ett förslag till avgörande gjort bedömningen att datalagringsdirektivet som helhet är oförenligt med EU-stadgans krav i artikel 52.1 på att varje begränsning i att utöva en grundläggande rättighet eller frihet ska vara föreskriven i lag. Förslaget till avgörande gäller två fall där nationella domstolar har begärt förhandsbesked från (förslag till avgörande i förenade målen C-293/12, C-594/12). Generaladvokaten har också gjort bedömningen att datalagringsdirektivet är oförenligt med proportionalitetsprincipen eftersom lagringstiden för trafikdata inte begränsas till mindre än . Enligt generaladvokaten utgör direktivet ett synnerligen väsentligt intrång i rätten till respekt för privatlivet. Generaladvokaten påpekar att de trafikdata som lagras kan göra det möjligt att ingående kartlägga en stor del av en persons beteende, eller t.o.m. skapa en fullständig bild av hans eller hennes identitet. Enligt hans förslag ska det faktum att direktivet är ogiltigt dock inte få omedelbar effekt, utan EU:s lagstiftande organ ska få rimlig tid på sig att åtgärda ogiltigheten. Generaladvokatens förslag är inte bindande för . () är en amerikansk signalspaningsmyndighet. I ett svar på en skriftlig fråga om amerikanska myndigheters möjlighet att övervaka svenskars kommunikation och en fråga om övervakad datatrafik anförde justitieministern följande (svar på fr. 2012/13:576 och 586). har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att inte svenska medborgares kommunikation och svenska myndigheters kommunikation ska övervakas av amerikanska myndigheter. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att garantera att man ska kunna korrespondera med svenska myndigheter utan att hamna i register hos . Frågorna ställs mot bakgrund av rapporteringen i medierna om den amerikanska signalspaningsmyndigheten användning av övervakningsprogram för att få tillgång till flera stora företags servrar med kommunikation, bland annat Google och Facebook. I ett demokratiskt samhälle är det av största vikt att värna yttrandefriheten och skydda den personliga integriteten. är det viktigt att poängtera att det öppna samhället också måste skyddas mot terrorism och annan allvarlig brottslighet. Den brottsbekämpande verksamheten måste dock ske med tydligt stöd i lag och vara förenlig med internationella normer om mänskliga rättigheter. Om verksamheten bedrivs utan fungerande kontrollmekanismer finns risk för att grundläggande rättigheter äventyras. Det är också viktigt att uppmärksamma att den globala internetmiljön medför att det kan uppkomma rättsliga problem som bland annat beror på oklarheter om vilken jurisdiktion som gäller för informationsspridning och lagring av uppgifter. Det är därför av särskild vikt att myndigheter som informerar och kommunicerar med medborgarna via nätet har ett säkerhetstänkande i sin kommunikation med enskilda. har vi inte den fullständiga bilden av den verksamhet som NSA bedriver eller i vilken utsträckning svenska medborgares och myndigheters kommunikation har övervakats av amerikanska myndigheter. Jag vill inte spekulera i hur den verksamheten har bedrivits. Jag anser att det viktigaste är att följa frågans fortsatta utveckling. I ett svar på en skriftlig fråga om avlyssning anförde utrikesministern följande (svar på fr. 2012/13:89). Jag har inte för avsikt att kalla den amerikanske ambassadören till UD. Rätten till privatliv är inte en absolut rättighet. Intrång i privatlivet får göras, men det får endast ske om åtgärden har stöd i lag och är nödvändig i ett demokratiskt samhälle för att uppfylla vissa legitima mål, såsom att bekämpa brott. Åtgärden måste även stå i rimlig proportion till det mål som eftersträvas. Det krävs dessutom att lagen är tillräckligt tydlig för att dess adressater ska kunna rätta sig efter den och att den är förutsägbar. Internationell brottslighet inklusive terrorism utgör ett allvarligt hot mot samhället. Det hotet måste bemötas med olika åtgärder. Att samla in och analysera flygpassageraruppgifter har visat sig vara ett nödvändigt och mycket effektivt redskap i kampen mot terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet. Även har varit ett effektivt och viktigt instrument i kampen mot terrorism. Utskottet noterar att kommissionen har antagit en rapport om den gemensamma översynen av EU:s och avtal om utbyte av flygpassageraruppgifter, och en ny översyn kommer att ske . Enligt kommissionen har avtalet genomförts i enlighet med gällande normer och villkor. Även när det gäller TFTP-programmet har en utvärderingsrapport antagits. Kommissionen konstaterar där att programmet har gett betydande underrättelser som har bidragit till att upptäcka terroristplaner och spåra upphovsmännen. Arbetet med att granska genomförandet av kommer att intensifieras, och en tidig översyn kommer att genomföras . Utskottet utgår från att regeringen noga följer dessa frågor i EU och anser inte att bör göra något tillkännagivande om att avbryta eller omförhandla de aktuella överenskommelserna. Utskottet avstyrker alltså motionerna 2013/14:U316 (MP) yrkande 11, 2013/14:Sf392 (MP) yrkande 12 och 2013/14:N441 (MP) yrkandena 14 och 15. När genomförde datalagringsdirektivet uttalade utskottet att lagring av trafikuppgifter för en viss typ av kommunikation i många medlemsstater har visat sig vara ett nödvändigt och effektivt redskap för de brottsbekämpande myndigheterna, framför allt när det gäller utredningar om allvarlig brottslighet och terrorism. Utskottet konstaterade vidare att direktivet i sig innehåller en avvägning mellan intresset av att avslöja, utreda och lagföra brott på den ena sidan och intresset av att skydda den personliga integriteten på den andra. Utskottet ansåg att de ändringar som med stöd av direktivet föreslogs i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation innebar ett i sammanhanget godtagbart ingrepp i den personliga integriteten (bet. 2011/12:JuU28 s. 12 och 19). Utskottet anser fortfarande att kravet på datalagring utgör ett försvarligt ingrepp i den personliga integriteten för att få till stånd nödvändiga brottsbekämpande åtgärder, och utskottet vill alltså inte att regeringen ska arbeta för att riva upp eller omförhandla datalagringsdirektivet. Frågan om direktivets förenlighet med EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna är dessutom föremål för prövning av . Den processen måste få ha sin gång. bör mot denna bakgrund avslå motionerna 2012/13:Ju244 (FP) yrkandena 1 och 2, 2012/13:N225 (MP) yrkandena 7 och 8 och 2013/14:N441 (MP) yrkande 13. Utskottet är inte heller berett att ställa sig bakom förslagen om att ska kräva besked av om NSA:s övervakning och initiera förhandlingar om hur övervakningen kan stoppas. När det gäller denna medialt uppmärksammade verksamhet nöjer sig utskottet med att konstatera att regeringen följer frågans fortsatta utveckling. bör avslå motionerna 2013/14:U316 (MP) yrkande 10 och 2013/14:N441 (MP) yrkande 45. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om att sekretessen mellan myndigheter inte ska gälla i vissa fall när begär ut uppgifter och ett motionsyrkande om att alltid ska underrättas då någon döms för ringa narkotikabrott. Jämför reservationerna 23 (SD) och 24 (MP). I partimotion 2012/13:Ju288 av m.fl. (SD) yrkande 5 föreslås att sekretessen mellan myndigheter inte ska gälla när begär ut uppgifter vid misstanke om deltagande i kriminell organisation. Samma yrkande finns i kommittémotion 2013/14:Ju344 av och (båda SD) yrkande 5. I kommittémotion 2012/13:Ju403 av m.fl. (MP) yrkande 15 föreslås att det införs regler om att polisen alltid ska meddela när någon döms för ringa narkotikabrott. På så sätt kan alla som döms för ringa narkotikabrott erbjudas vård och behandling mot missbruket. I offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, regleras i stort sett all sekretess i det allmännas verksamhet. I lagen finns bl.a. sekretessbestämmelser till skydd för allmänna intressen, sekretessbestämmelser till skydd för uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden och särskilda bestämmelser om sekretess hos vissa organ (t.ex. och regeringen). Att sekretess gäller för en uppgift betyder bl.a. att uppgiften som huvudregel inte får lämnas ut vare sig till enskilda personer eller till andra myndigheter. Det förekommer dock situationer när myndighetens intresse av att lämna ut uppgiften (eller en enskild persons eller en annan myndighets intresse av att ta del av uppgiften) anses väga tyngre än det intresse som sekretessbestämmelsen skyddar. En myndighet får därför lämna ut sekretessbelagda uppgifter under vissa förutsättningar. Sekretess hindrar t.ex. inte att en uppgift lämnas ut om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna fullgöra sin egen verksamhet (10 kap. 2 § OSL). OSL innehåller vidare många bestämmelser som innebär att sekretessbelagda uppgifter får lämnas ut till andra myndigheter i vissa särskilda situationer. Enligt 10 kap. 21–24 §§ OSL får t.ex. många olika slags sekretessbelagda uppgifter lämnas ut till en åklagarmyndighet eller en polismyndighet vid misstanke om brott. Under huvudförhandlingen i ett brottmål ska utredning om den tilltalades personliga förhållanden läggas fram i den utsträckning det behövs (46 kap. 9 § ). Domstolen kan därför behöva hämta in t.ex. utdrag ur belastningsregistret och akter i tidigare mål inför huvudförhandlingen (45 kap. 12 § ).