bet · H101NU18 · 2014-04-22 00:00:00 — I Socialdemokraternas kommittémotion 2013/14:N12 av m.fl. förordas ett tillkännagivande om energieffektivisering. I motionen redovisas det som motionärerna anser vara de viktigaste förslagen för en kraftfull politik för energieffektivisering. Det framhålls bl.a. att om stödet till den svenska industrins energieffektivisering utformas på rätt sätt innebär omställningen inte enbart en kostnad utan också en möjlighet till framtida arbetstillfällen och vinster. Vidare vill motionärerna införa ett kvotpliktssystem för energieffektivisering (s.k. vita certifikat). Motionärerna ställer sig även tveksamma till att använda energiintensitet som ett mått på energieffektivisering och anser att det måttet bör ses över. Vidare nämns att en övergång från fossila bränslen, till t.ex. el och laddhybrider, innebär både effektivare energianvändning och minskat beroende av fossila bränslen. Motionärerna välkomnar att regeringen inte föreslår skarpa krav på individuell mätning av naturgas, fjärrvärme och fjärrkyla vid ny inkoppling i nya byggnader eller när större renoveringar genomförs. I likhet med regeringen anser de att individuell mätning i stället bör införas inom ramen för vad som är tekniskt och ekonomiskt möjligt. och bör tillsammans se över vilka åtgärder som kan vidtas för att främja energieffektiva insatser i det befintliga bostadsbeståndet. Ökad energieffektivisering i bostäder är ett prioriterat område för motionärerna. De anser att energikrav bör ställas i samband med ombyggnader. En utredning om hur dessa krav ska utformas bör tillsättas. Motionärerna vill också främja energideklarationer och se en certifiering av företag som utför deklarationerna. Motionärerna anser vidare att den offentliga sektorns roll för att främja energieffektivisering inte nog kan understrykas. Den offentliga sektorn ska vara en föregångare på området. Kommuner och landsting bör använda sig av innovationsupphandling för att främja energieffektiva lösningar inom exempelvis belysningsområdet. Motionärerna nämner också en tidigare föreslagen garantimodell där staten, eventuellt tillsammans med den berörda kommunen, får garantera lån för upprustning av lägenheter i flerfamiljshus med möjlighet att subventionera garantiavgifter i socioekonomiskt svaga områden, vilket skulle kunna vara en alternativ lösning i . Programmet för energieffektivisering i energiintensiv industri (PFE) har varit mycket framgångsrikt för den svenska industrins energieffektivisering. Regeringen bör ge i uppdrag att ta fram förslag till ett nytt energieffektiviseringsprogram för hela den svenska industrin. Avslutningsvis anser motionärerna att de statliga forsknings- och utvecklingsinsatserna för att bättre stimulera utvecklingen av smarta nät bör ses över. Med det energieffektiviseringsmål som föreslås i propositionen kommer inte att bidra till EU:s gemensamma mål om att minska energislöseriet, sägs det i kommittémotion 2013/14:N14 av m.fl. Motionärerna anser att det är viktigt att fokusera på en minskad energianvändning, inte bara på att användningen ska bli mer effektiv. De anser att intensitetsmål är komplexa och att resultatet inte nödvändigtvis är en minskad energianvändning. Motionärernas uppfattning är att mål för energianvändning bör omformuleras så att det innebär en minskning av energianvändningen i i absoluta tal, inte bara relativt. Målet bör utgå från EU:s mål om 20 procents minskad energianvändning till 2020 (yrkande 1). För att skapa långsiktiga villkor för energieffektivisering behövs ett nytt EU-mål till 2030 om 40 procents minskad energianvändning. Den bör förorda ett sådant mål i EU:s pågående förhandlingar (yrkande 2). Ett införande av s.k. vita certifikat förordas också i motionen (yrkande 3). Regeringen har valt en alternativ lösning men utan att precisera vilka åtgärder man avser genomföra i stället för vita certifikat. Motionärerna redovisar stark skepsis mot slutsats att det redan finns tillräckliga verktyg för energieffektivisering. Motionärerna refererar till där det slås fast att potentialen för effektivisering är mycket stor och att effektiviseringar är lönsamma redan på kort sikt både för den enskilde och för samhället men att de ändå inte genomförs därför att styrmedel saknas och att de som finns inte fungerar i detta syfte. Motionärerna påpekar att alla internationella erfarenheter visar att ett system med vita certifikat är effektivt och fungerar som drivkraft. Motionärerna konstaterar också att människor i praktiken saknar andra möjligheter att reagera på det elpris de erbjuds än att avstå från att använda el. Med elmätare som registrerar elanvändningen timme för timme, i kombination med differentierade elpriser, får elkunderna mycket större möjlighet och motiv att styra sin elanvändning bort från de effekttoppar då elen är som dyrast att producera. Det innebär att energisystemet avlastas och utnyttjas effektivare. Om elkunderna kunde läsa av sina elmätare och elpriset kontinuerligt skulle många anpassa sin användning av el till tider då elen är billigast. Att aktiva elkonsumenter numera ges möjligheten att ansöka om timmätning är ett första steg, men även regeringens egen bedömning är att detta enbart kommer att omfatta ett begränsat antal elkonsumenter. Det som saknas är en plan för hur samtliga hushåll ska kunna få timmätning och timdebitering (yrkande 4). En stor del av hushållens elkostnad består av fasta kostnader som konsumenterna i praktiken inte kan påverka genom att minska sin elanvändning, konstateras det i motionen. För att få en bättre styrning vill motionärerna att elräkningens fasta delar slopas och att kostnaden integreras i elpriset (yrkande 5). Det finns stor potential att göra energideklarationen till ett aktivt instrument som ger ordentliga resultat i form av minskad energiförbrukning, sägs det också i motionen. Motionärerna föreslår att åtgärdsförslagen ska baseras på varje verkliga förutsättningar och att man inför ett mål för åtgärdsförslagen om hur det är möjligt att halvera byggnadens energianvändning. Vidare föreslås att regeringen ska låta utreda hur man ekonomiskt kan motivera husägare att genomföra de åtgärder som föreslås i energideklarationen (yrkande 6). Bostäder och lokaler står för en tredjedel av den totala energianvändningen i , sägs det vidare i motionen. Många hushåll betalar onödigt höga el- och värmekostnader eftersom deras hus inte är energieffektiva. EU har fastslagit en ambition att gå mot ett nära-nollenergi-byggande . Motionärerna delar den visionen och vill att det fastställs mål om att de hus som byggs ska ligga omkring passivhusstandard (yrkande 7). Motionärerna konstaterar att regelverket för krav på energianvändning vid byggnation styr mot ökad elanvändning för uppvärmning. Ökad användning av el för uppvärmning innebär dock högre pris- och förbrukningstoppar. Motionärerna anser att regeringen bör ge i uppdrag att revidera regelverket så att det utgår från byggnadens värmeförlust i stället för köpt energi (yrkande 8). Motionärerna konstaterar vidare att med enkla medel som isolering, byte av fönster och värmeåtervinning, kan mer än hälften av det totala energibehovet för byggnader sparas in. Motionärerna vill att staten inrättar en investeringsfond från vilken företag som arbetar med energieffektivisering kan låna pengar för att göra effektiviseringar direkt hos kund mot en avbetalning utifrån den insparade energikostnaden (yrkande 9). Förslaget resulterar enligt motionärerna i fler jobb och en större marknad inom energi- och miljöteknikområdet, mindre behov av energi och ett lägre resursutnyttjande och dessutom ekonomisk vinst för kunder, företag och statskassa. I motion 2013/14:N13 av (SD) förordas ett avslag på regeringens proposition. Motionären anser att det inte är möjligt att genom den förda politiken minska globala utsläpp och bibehålla europeiska företags konkurrenskraft. Motionären anser att prioriteringen i första hand bör vara att minska globala utsläpp genom globala handels- och miljöavtal, detta för att förhindra sådant koldioxidläckage som uppkommer när europeiska företag flyttar produktionen till länder som saknar eller har näst intill obefintliga miljölagar. Att försöka lösa alla individuella miljöproblem genom att sätta högre utsläppsmål, ökade kostnader och mer administration för alla sektorer och företag riskerar att bli kontraproduktivt. Att även belägga konsumenterna med ökade kostnader i form av subventioner på förnybar elproduktion, skatter på befintlig elproduktion och ökade nättariffer är långsiktigt ohållbart, både för ekonomin och för miljön. Motionären ser betydelsen av förslagen i propositionen men ställer sig frågande till särskilt kostnadsdrivande lösningar med liten eller ingen miljönytta och till EU:s negativa inflytande på svensk energi- och miljöpolitik. Medlemsländernas olikheter bör återspeglas på ett mer realistiskt sätt, och målen bör sättas därefter. I kommittémotion 2013/14:N11 av m.fl. (V) vänder sig motionärerna mot att kopplar energieffektivisering till ekonomisk tillväxt (BNP), vilket kan leda till att den faktiska primärenergianvändningen ökar. Det finns enligt motionärerna en långt högre energieffektiviseringspotential i , som inte tas till vara. För att ska kunna minska primärenergianvändningen bör regeringen, enligt motionärernas uppfattning, återkomma till med förslag till ett nytt och mer ambitiöst mål än det nuvarande (yrkande 1). Det saknas förslag till ekonomiska styrmedel för att öka omfattningen av energieffektiviserande renoveringar, sägs det vidare i motionen. Det begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag som inkluderar hyresfastigheter och bostadsrättsföreningar i ROT-programmet för att skapa förutsättningar för landets hyresgäster att bo i lägenheter med ökad tillgänglighet och låg energiförbrukning (yrkande 2). Härutöver framhålls det i motionen att står bakom alla de kommuner som tar fram byggnormer för att minska energiförbrukningen. Motionärerna konstaterar att det i stort sett saknas enhetliga byggnormer inom byggbranschen. Regeringen bör därför återkomma med förslag till enhetliga byggnormer för minskad energiförbrukning som möjliggör för kommunerna att ha ambitiösare målsättningar (yrkande 3). Vidare förespråkas ett kvotpliktssystem för energieffektivitet med dithörande s.k. vita certifikat i stället för regeringens föreslagna alternativa lösning. För att genomföra energieffektivisering i den omfattning som behövs för att nå uppsatta mål bör regeringen därför återkomma med förslag om att införa ett kvotpliktssystem (yrkande 4). Motionärerna vill också att definitionen av stora företag ändras i förslaget till ny lag om energikartläggningar så att fler företag omfattas av kravet på energikartläggning. För att få till en genomgripande energieffektivisering inom industrin bör lagen, enligt motionärernas uppfattning, utformas så att definitionen stora företag utgår från den faktiska energiförbrukningen (yrkande 5). skyldighet att införa energieffektiviseringsdirektivet Med anledning av vad som sägs i motion 2013/14:N13 (SD) bör erinras om att EU:s medlemsstater är skyldiga att sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. Direktivets artikel 28 innehåller bestämmelser om införlivande. Här anges att medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. Flera av de nu aktuella motionsyrkandena har behandlats av tidigare under innevarande valperiod. behandlade utskottet regeringens skrivelse om energieffektivisering inom industrin – effekter av statens insatser (skr. 2013/14:42, bet. 2013/14:NU10). Utskottet tog även ställning till ett motionsyrkande (S) om ett mål för energianvändningen i . Utskottet konstaterade att vid återkommande tillfällen har behandlat frågan om mål för energieffektivisering och redovisade uppfattningen att det mål som fastställts av om effektivare energianvändning till 2020 ska kvarstå och att därmed inte bör uppmana regeringen att vidta några åtgärder med anledning av den då aktuella motionen. I en reservation (S, V) framfördes uppfattningen att målet för energianvändningen i bör vara effektivare användning till 2020, jämfört med regeringens mål om . I en motivreservation (MP) redovisade reservanten att hon ville se ett tydligt mål för minskad energianvändning i absoluta tal, och inte bara som , ett relativt mål. Det är den totala energianvändningen som räknas för miljön eftersom den är direkt kopplad till utsläpp av växthusgaser och annan miljöpåverkan. Reservanten ansåg att målet bör ha 2020 som slutår likt EU:s energieffektiviseringsmål. har vid åtskilliga tillfällen också behandlat motionsyrkanden om s.k. vita certifikat. Senast skedde detta (bet. 2013/14:NU10). avstyrktes yrkanden om sådana certifikat med hänvisning till utskottets tidigare ställningstagande (bet. 2012/13:NU17) där följande anfördes: Utskottet har vid upprepade tillfällen ställt sig tveksamt till införandet av ett system med vita certifikat. Det finns inga skäl att ompröva denna ståndpunkt, utan utskottet hänvisar till vad det anförde i frågan (bet. 2011/12:NU4). Utskottet vill dessutom ta tillfället i akt och påminna om slutsatser i delanalysen av genomförandet av energieffektiviseringsdirektivet i , nämligen att en förstärkning av befintliga styrmedel i regel är att föredra framför inrättande av helt nya styrmedel, eftersom det finns erfarenhet om genomförande och verifiering av befintliga styrmedel, vilket är viktigt då tiden för genomförande av energieffektiviseringsdirektivet är kort. Därefter kan det, vilket även menar, bli aktuellt med nya styrmedel för att nå de ambitiösa och uppsatta målen. Här är det dock viktigt att komma ihåg att regeringen nu arbetar med hur energieffektiviseringsdirektivet lämpligast införs i . Det är fortfarande utskottets uppfattning att inte ska uttala sig till förmån för införandet av ett system med vita certifikat. Vid behandlingen fogades en reservation (S, MP, V) till betänkandet till förmån för ett system med vita certifikat. behandlade civilutskottet ett antal motioner från den allmänna motionstiden om planering och byggande (bet. 2013/14:CU10). I det nyssnämnda betänkandet förekom även motionsyrkanden som var identiska med eller snarlika de här aktuella om energieffektivisering i byggnader. avstyrkte motionerna och anförde bl.a. följande: Bestämmelserna i lagen om energideklaration av byggnader har ändrats i flera avseenden . genomfördes ändringar till följd av en omarbetning av EU-direktivet om byggnaders energiprestanda, men även mot bakgrund av ett behov av att utveckla och effektivisera det svenska systemet med energideklarationer. Som framgår ovan antog regeringens förslag om ytterligare ändringar i lagen. Lagändringarna syftade till att göra det möjligt att införa ett nytt system med certifiering av de personer som upprättar energideklarationer. Bestämmelser på förordningsnivå med krav på att den person som ska upprätta energideklarationer har certifierats för uppgiften av ett ackrediterat certifieringsorgan trädde i kraft . Enligt utskottet kan motionsförslaget om certifiering i samband med energideklaration därmed anses vara tillgodosett. Det gäller även motionsförslagen om tillkännagivanden av behovet att främja systemet med energideklarationer och göra det till ett effektivt verktyg för energieffektivisering. Detta har givetvis varit det övergripande syftet med de senaste årens ändringar av systemet. Det är rimligt att avvakta utfallet av dessa ändringar innan det kan bli aktuellt med en ny översyn av lagstiftningen. I en reservation (MP) argumenterades för en förstärkning av energideklarationerna i enlighet med den då aktuella motionen. Även de i motionerna nu aktuella förslagen om ett mål för energieffektivitet i nybyggnation och om el för uppvärmning var föremål för civilutskottets behandling i samma betänkande. Kraven på energihushållning i bostäder och övriga byggnader kommer successivt att behöva skärpas . Detta är också inriktningen av såväl direktivet om byggnaders energiprestanda och energieffektiviseringsdirektivet som den svenska handlingsplan för nära-nollenergibyggnader som regeringen redovisade för . Vid den kontrollstation som har satts ut till 2015 kommer både frågor om skärpta energihushållningskrav och energikravens teknikneutralitet behandlas med utgångspunkt i det beslutsunderlag som har tagits fram . Avsikten är att skärpningar av energihushållningskraven som är miljömässigt, fastighetsekonomiskt och samhällsekonomiskt motiverade ska genomföras. har behovet av skärpta energihushållningskrav även diskuteras med utgångspunkt bl.a. i förslag om att begränsa kommunernas möjlighet att i vissa sammanhang ställa s.k. särkrav vad gäller byggnaders tekniska egenskaper som går utöver de krav som kan ställas med stöd av . Sådana särkrav har ofta gällt energianvändningen för de byggnader som planeras inom ett exploateringsområde. Som framgår ovan har regeringen mot denna bakgrund gett i uppdrag att se över och skärpa nivåerna för energihushållning i föreskrifter. ska lägga förslag till nivåer för energihushållning . Vidare har regeringen, som redovisats ovan, gett och två uppdrag med inriktning på arbetet med den svenska handlingsplanen för nära-nollenergibyggnader. Uppdragen gäller dels att utarbeta ett underlag för den kontrollstation för arbetet som är bestämd till 2015, dels att föreslå en kvantitativ riktlinje avseende energihushållningskraven för nära-nollenergibyggnader. Utskottet kan därmed konstatera att det redan pågår ett omfattande arbete med den inriktning som efterfrågas i motionerna. När det gäller motionsförslagen om närmare nivåer för byggnadernas specifika energianvändning saknas det skäl att genom ett riksdagsuttalande föregripa det pågående arbetet. Därmed avstyrker utskottet samtliga motionsförslag om energihushållningskrav i byggreglerna. I en reservation (MP, V) argumenterades till förmån för förslagen i motionen. tog utskottet ställning till samma motionsyrkande (MP) som det nu aktuella om timmätning av el (bet. 2013/14:NU9). Utskottet avstyrkte yrkandet med hänvisning till pågående timmätningsreform och till att följer upp denna reform och kommer att rapportera sina iakttagelser . I en reservation (MP) stöddes kraven i motionen om ett tillkännagivande. I budgetpropositionen (utg.omr. 21) anges att regeringen i enlighet med bestämmelserna i direktivet kommer att överlämna tredje handlingsplan för energieffektivisering till kommissionen. Enligt direktivet ska medlemsstaterna göra detta . har lämnat sin rapport till handlingsplanen för energieffektivisering (ER 2013:31) till regeringen. Det kan tilläggas att har lämnat in två handlingsplaner, , till kommissionen i enlighet med bestämmelserna i energitjänstedirektivet. Energitjänstedirektivet upphävdes i samband med att energieffektiviseringsdirektivet trädde i kraft. Som nämnts ovan har granskat regeringens program för energieffektivisering inom industrin (PFE). Regeringen har därefter kommenterat iakttagelser och rekommendationer i en skrivelse (skr. 2013/14:42). I skrivelsen refereras bl.a. till budgetpropositionen (utg.omr. 21) där det framgår att frågan om hur energieffektivisering i energiintensiv industri kan främjas bereds inom . Regeringen avser att beakta rekommendationer i sina fortsatta överväganden i denna fråga. Direktivet om byggnaders energiprestanda En omarbetad version av EU-direktivet om byggnaders energiprestanda antogs (2010/31/EU). Av direktivet framgår bl.a. (artikel 9.1) att medlemsstaterna ska se till att alla nya byggnader är nära-nollenergibyggnader och att nya byggnader som används och ägs av offentliga myndigheter är nära-nollenergibyggnader efter . Medlemsstaterna ska upprätta nationella handlingsplaner för att öka antalet nära-nollenergibyggnader. Regeringens förslag och bedömningar om genomförandet av direktivet redovisades för genom propositionen Vägen till mer effektiva energideklarationer (prop. 2011/12:120, bet. 2011/12:CU26) och skrivelsen Vägen till nära-nollenergibyggnader (skr. 2011/12:131, bet. 2011/12:CU27). I skrivelsen redovisades en handlingsplan för nära-nollenergibyggnader och att en kontrollstation för genomförande av direktivets krav om nära-nollenergibyggnader har satts ut till 2015. Plan- och bygglagstiftningens krav på energihushållning och värmeisolering finns specificerade i byggregler (avsnitt 9). En närmare beskrivning av bestämmelserna finns i civilutskottets betänkande 2013/14:CU10. gav regeringen i uppdrag att se över och skärpa nivåerna för energihushållning i föreskrifter. Myndigheten ska redovisa uppdraget i form av en rapport med analys och förslag till nivåer för energihushållning . Enligt lagen (2006:985) om energideklaration för byggnader ska den som för egen räkning uppför eller låter uppföra en byggnad se till att det finns en energideklaration upprättad för byggnaden. överlämnade regeringen propositionen Kompetens och oberoende vid upprättandet av energideklarationer (prop. 2012/13:171) till . I propositionen föreslogs vissa ändringar i lagen om energideklaration för byggnader. Förslagen syftade till att göra det möjligt att införa ett nytt system med certifiering av de personer som upprättar energideklarationer. beslutade att anta förslaget till lagändring (bet. 2013/14:CU3). De ovan återgivna bestämmelserna i förordningen om att certifieringen av en oberoende expert ska utföras av ett ackrediterat certifieringsorgan trädde i kraft . Fasta kostnader på elfakturan Förslag liknande de nu aktuella i motion 2013/14:N14 (MP) om fasta kostnader på elfakturan har avstyrkts av utskottet . Senast hänvisade utskottet till att inget nytt hade tillkommit som motiverar en omprövning av tidigare ställningstaganden (bet. 2013/14:NU10). Noteras i sammanhanget bör att regeringen i regleringsbrevet till konstaterar att det är centralt för en fungerande elmarknad att alla elkunder får den information de behöver för att kunna göra aktiva val. har därför fått i uppdrag att föreslå vilken information en elfaktura ska innehålla och hur informationen ska presenteras. Förslagen ska göra det möjligt för elkunder att i större utsträckning göra aktiva val. Uppdraget ska redovisas till . Utskottet tar inledningsvis ställning till lagförslagen i propositionen och det yrkande om avslag på propositionen som finns i en av motionerna. Därefter behandlar utskottet övriga motioner. En effektivare användning av energi har flera fördelar. Det bidrar inte bara till ökad lönsamhet och förbättrad konkurrenskraft för företag utan även till lägre energikostnader för hushållen. Därutöver är energieffektivisering ett viktigt medel i arbetet med att motverka utsläpp av växthusgaser och därmed sammanhängande negativa effekter på klimatet. Utskottet har således en positiv grundinställning till att EU agerar för att energi ska användas så effektivt som möjligt. När det gäller motion 2013/14:N13 (SD), vari ett avslag på propositionen förordas, kan utskottet konstatera att som medlem i EU är skyldigt att införliva energieffektiviseringsdirektivet i svensk lagstiftning. Enligt direktivet ska detta ha skett . Utskottet har inget att invända mot de nya lagar eller ändringar i befintliga lagar som regeringen föreslår i propositionen och som alltså syftar till att införliva direktivet i svensk lagstiftning. Utskottet har dock uppmärksammats på behovet av att göra en mindre rättelse i förslaget till ändring av naturgaslagen (2005:403) när det gäller förbudet mot att ta ut vissa avgifter i 7 kap. 13 §. Som framgår av motivtexten i propositionen (s. 155–156) ska förbudet i nämnda bestämmelse även omfatta gasnätsföretagen. Utskottet föreslår mot denna bakgrund att antar regeringens förslag till ändring i naturgaslagen med den ändring av den ovannämnda paragrafen som utskottet föreslår och som återfinns i detta betänkandes bilaga 3. Bland lagförslagen i propositionen återfinns förslag till ändringar i jordabalken och i bostadsrättslagen (1991:614).