bet · H101UU12 · 2014-05-19 00:00:00 — De diskrimineras och fördrivs från sina marker på grund av väpnade konflikter eller ekonomiska intressen. har fått internationell kritik för att inte ha ratificerat konvention nr 169 om ursprungsfolk och stamfolk, och för mänskliga rättigheter har kommit med ett stort antal rekommendationer som ännu inte har hörsammat. Minoriteters rättigheter kränks runt om i världen. och menar att rätten till den egna kulturella identiteten är grundläggande i länder med olika befolkningsgrupper. Vidare måste fortsatt stödja de som långsiktigt arbetar för att förändra de normer och strukturer som hindrar barns, kvinnors, minoriteters och hbtq-personers rättigheter, och verka för att stärka dessa grupper rättigheter och livsvillkor. Det ska ske genom en samstämmig politik och såväl bilateralt som multilateralt utvecklingssamarbete. Inom biståndet har frågan om transparens och ansvarsutkrävande varit desto mer närvarande. har, som en av landets första myndigheter, fått en s.k. visselblåsarfunktion. Lika viktigt som att bereda beslut med hänsyn till PGU, är möjligheten att följa upp dem. Beslut kan få oförutsedda och okända konsekvenser och dessa skulle kunna samlas upp i en klagomålsmekanism. kan, även fortsättningsvis, vara ett föregångsland genom att utveckla ett system där regeringar, enskilda medborgare och civilsamhällets organisationer i berörda länder ges möjlighet att via ambassader eller civilsamhällets organisationer presentera klagomål till om svensk politik bidrar till att hindra fattiga människor från att få sina rättigheter tillgodosedda. och menar att det krävs oberoende och regelbundna utvärderingar i syfte att följa upp målen om en samstämmig politik. har, vid ett flertal tillfällen, kritiserat då det saknas ett trovärdigt system. Mål och indikatorer måste fokusera på resultat och inte, i den utsträckning som görs , på process. bör vara uppdragsgivare till en oberoende utvärdering av PGU. är ett av de organ som måste ansvara för att all granskning också beaktar PGU. Den expertgrupp som tillsattes 2013 måste få mandat att utvärdera PGU. Biståndets kvalitet är minst lika viktigt som dess kvantitet. En stor del av det internationella biståndet har inte fattiga människors behov i fokus, utan används för att finansiera rika länders utrikespolitiska mål. Bistånd används för ekonomiska och säkerhetspolitiska intressen. Detta riskerar att gynna givarländerna på bekostnad av fattiga människor. Biståndet kan t.o.m. bli konfliktdrivande. Givarländerna och de multilaterala institutionernas krav utgår inte från mottagarländernas egna fattigdomsstrategier och riskerar därmed att köra över demokratiska beslutprocesser. Det har länge framförts krav på att biståndet måste bli effektivare och resultaten tydligare. Samarbetsländerna dignar fortsatt under alltför många olika krav och önskemål från givarna, skilda system för rapportering och ständigt tillresande tjänstemän som vill diskutera sina länders bistånd och projekt. och vill att svenskt bistånd följer och utvecklar den process för utvecklingseffektivitet som inleddes med den s.k. Parisagendan. Biståndspolitiken måste utgå från fattiga människors verklighet, erfarenheter och prioriteringar. Huvudansvaret för att åstadkomma en rättvis och hållbar utveckling finns hos varje lands befolkning, parlament och regering. bistånd ska stödja demokratiska processer och ge röst åt marginaliserade och diskriminerade grupper. ska också stödja uppbyggnaden av samarbetsländernas demokratiska system och förvaltning. Vi ska underlätta för en förenklad och samordnad hantering av planering och resultatredovisning och ta ömsesidigt ansvar för biståndets kvalitet. Det ska vara transparent, långsiktigt och förutsägbart. Folkrörelser, religiösa samfund, fackföreningar och näringsliv har viktiga roller i utvecklingssamarbetet. Svenskt bistånd ska präglas av delaktighet och dialog. Kvalitet bygger på ständiga lärdomar, kontinuerliga förbättringar och möjligheter till innovation. I dialogen kring biståndet ska kunna ställa krav på resultat. Samarbetsländerna ska, å andra sidan, kunna ställa krav på givarländerna att driva en politik som river utvecklingshinder. Exempel på detta är arbetet för att förhindra kapital- och skatteflykt, samt skapa rättvisare handelsregler och fungerande globala klimatavtal. Genom Lissabonfördraget har beslutsmandatet för flera av de centrala frågorna hamnat på EU-nivå i utrikesförvaltningen Europeiska utrikestjänsten, EEAS. bör, med sin erfarenhet av PGU, stärka sitt arbete att påverka EU i en riktning mot en samstämmig politik som tar hänsyn till fattiga människors perspektiv, rättigheter och en hållbar utveckling. saknar svensk policy en tydlig riktning för hur politiska, civila, biståndsinstrument och militära instrument ska samverka. Det gör att förutsättningarna för samverkan i praktiken är små. Policyn ger inte heller tillräckliga verktyg för hur instrumentens olika mål och mandat ska efterlevas. Det har lett till en förskjutning där militära mål och mandat i vissa fall har blivit styrande för biståndets inriktning på bekostnad av biståndets egna målsättningar. De olika policyer och strategier som berör området beskriver vikten av samverkan men är mångtydiga vad gäller riktningen för denna samverkan. I exempelvis policyn Fred och säkerhet för utveckling framhävs vikten av åtskillnad mellan civila och militära instrument, med hänvisning till att internationell militär närvaro kan riskera att uppfattas som part i konflikten. Andra gånger, som i regeringens PGU-skrivelser , betonas vikten av synergier, samordning och en kombination av åtgärder. Biståndet ges också flera olika roller i olika dokument och bidrar omväxlande till långsiktig hållbar utveckling och till att stabilisera säkerhetsläget. Svensk handel och investeringar, punkt 3 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U208 av m.fl. (V) yrkande 6, 2013/14:U235 av m.fl. (V) yrkande 7 och 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkandena 15, 18, 19, 61 och 63. EU-länderna har avskaffat många tidigare handelshinder. kvarstår subventioner till jordbruk, tullar och kvoter som bidrar till en orättvis världshandel och försämrade möjligheter till omställning. Det visar inte minst EU:s strafftullar på import av solpaneler. () ramverk för handel har inte utformats med hänsyn till utvecklingsländernas intressen eller miljöhänsyn – industritullarna är en av de stora stötestenarna. Förhandlingarna om de ekonomiska partnerskapsavtalen (EPA) mellan EU och länderna i , och (AVS-länderna) har fått kritik för att skapa ännu mer ojämlika konkurrensvillkor. Utvecklingsländerna ges inte möjlighet att skydda känsliga sektorer och begynnande industri. måste verka för att alla förhandlingar om nya handelsavtal också ska vara förenliga med gällande internationell rätt om mänskliga, sociala och arbetsmässiga rättigheter och säkerställer att miljöhänsyn tas. Det rapporteras ofta om företag som bryter mot de mänskliga rättigheterna, som inte tar miljöhänsyn eller hänsyn till arbetstagarnas rättigheter. Det sker överallt i världen. För att sätta stopp för företag som agerar fel eller som missköter sig behövs det ett bindande globalt regelverk. Ett sådant skulle leda till en hållbar konkurrens och innebära att goda bolag premieras. Det behövs ett minimiregelverk, med sanktioner, ett golv som inget företag i världen får lov att gå under. Utan ett bindande regelverk, kopplat till någon form av sanktioner, kan vi aldrig ställa företagen till ansvar för att de inte har upprätthållit respekten för miljön och de mänskliga rättigheterna. Ett globalt regelverk är på gång, men tyvärr har regeringen inte anammat idén att det ska vara bindande utan i stället agerat för att det ska fortsätta att vara frivilligt. Den internationella handeln med konfliktmineraler orsakar många övergrepp och så mycket lidande. I östra återfinns av jordens coltan. Landets rikedom har blivit dess förbannelse och en motor i en konflikt som har skördat miljontals dödsoffer och påverkat en hel region. I konflikten utsätts kvinnor för systematiskt sexuellt våld och hela samhällen traumatiseras. En hel del görs för att få stora företag att efterfråga råvaror som är certifierade men det saknas en bindande lagstiftning. måste verka för en EU-lagstiftning och ett globalt certifieringssystem om konfliktmineraler. Svenska företag är viktiga aktörer på världsmarknaden och har ett stort kunnande både som leverantörer till gruvindustrin och vid själva utvinningen. På hemmaplan har vi kommit långt på miljöområdet och socialt. Det är viktigt att vårt tekniska kunnande och processkunnande kan komma andra till del. är det viktigt att vi ställer om vårt tänkande mer till hushållning och effektivisering, i stället för att fokusera främst på utvinning. Inom EU förs det genom råvaruinitiativet en samordnad politik för att säkra EU:s tillgång till naturresurser, inte för fattigdomsbekämpning. Handels- och utvecklingspolitiken måste öka handlingsutrymmet för utvecklingsländerna och säkra råvaror, förädlingen och jobben. ska också verka för ökad transparens och stödja sådana initiativ som utvinningsindustrins initiativ för ökad öppenhet (EITI). FN:s deklaration om ursprungsfolkens rättigheter och konvention nr 169 om ursprungsfolk och stamfolk är viktiga verktyg. har den stora majoriteten av länder, till skillnad från , ratificerat konvention nr 169. Det är avgörande att garanterar att svenska investeringar, exportfrämjande och pensionsplaceringar inte bidrar till att kränka eller inskränka ursprungsfolkens rättigheter i . Regeringen bör se över gällande regelverk för att garantera att svenska investeringar, exportfrämjande och pensionsplaceringar inte bidrar till att kränka eller inskränka ursprungsfolkens rättigheter i . I , där huvuddelen av oljeutvinningen sker, lever av befolkningen på per dag. För stora delar av befolkningen är förorenade vattendrag och åkermarker det enda synliga resultatet av den enorma oljeutvinningen. I flera fall har lokala protester brutalt slagits ned. FN:s miljöprogram () uppskattar att det kan ta för regionen att återhämta sig och föreslår att en särskild fond om inledningsvis 1 miljard USD ska upprättas för att påbörja saneringen. och anser att de multinationella företagen måste ta sitt ansvar för att en större del av oljeintäkterna kommer nigerianerna till del, att den omfattande miljöförstöringen upphör och att den omfattande korruptionen upphör. kräver att bidrar med det fulla beloppet, 1 miljard USD, för att starta upp fonden och därmed visa att de är redo att börja ta sitt ansvar. Vi stöder detta krav. bör verka för att de oljebolag som är verksamma i tar sitt ansvar och bidrar till att starta en fond för sanering av regionen. Av de 1,3 miljarder människor i världen som lever i fattigdom är kvinnor. Kvinnor har i regel svårare att få tillgång till utbildning, egendom, krediter och politiska beslutsinstanser. Att motverka diskriminering och stärka kvinnors ekonomiska ställning och inflytande är därför avgörande för att nå en effektiv bekämpning av fattigdomen världen över. bör verka för att nya handelsförhandlingar föregås av en analys av hur avtalen påverkar kvinnor och möjligheten att nå de av FN:s millenniemål som berör kvinnors situation. En översyn av samstämmigheten mellan målen för jämställdhetspolitik och handelspolitik behövs. bör verka för att EU ska bistå utvecklingsländerna med att utveckla kapaciteten att utforma, förhandla fram och genomföra en handelspolitik som främjar en jämnt könsfördelad ekonomisk utveckling. Genusbudgetering som standardverktyg i handelspolitiken kan vara ytterligare en strategi för att bidra till jämställdhet. Den globala utmaningen migrationsströmmar, punkt 4 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkande 56 och 2013/14:U23 av m.fl. (SD) yrkandena 7–9. menar att flykt inte är ett brott. Det är en överlevnadsmekanism. Oavsett om det handlar om flykt för att få mat för dagen eller flykt undan politisk förföljelse, har individen samma värde och behov av skydd. Om möjligheten finns väljer de allra flesta människor att bo i sina hemländer, men har möjligheten att flytta varit en reglerande ventil för både människor i konfliktområden som söker säkerhet och människor i fattiga länder som söker en ljusare framtid. Skillnaden dem emellan är att den som söker skydd undan en konflikt har möjlighet att söka asyl i ett annat land, medan den som flyr fattigdom eller klimatpåverkan inte omfattas av något internationellt rättsligt skydd. Det behövs därför en ny Genèvekonvention som är anpassad till dagens flyktorsaker och inte gårdagens. Den globala utmaningen migrationsströmmar, punkt 4 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U23 av m.fl. (SD) yrkandena 7–9 och 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkande 56. Regeringen har i sin skrivelse 2013/14:154 Genomförandet av samstämmighetspolitiken för utveckling – fokus: den globala utmaningen migrationsströmmar återrapporterat om genomförandet av den s.k. samstämmighetspolitiken för utveckling. Regeringen framför i den aktuella skrivelsen de positiva effekter cirkulär migration kan leda till. håller med om att migration som sköts på ett ansvarsfullt sätt med ansvarsfulla nivåer kan bidra till positiva effekter både för människornas ursprungsländer och de länder de migrerar till. Problemet är dock att regeringen inte för en ansvarsfull invandringspolitik, och det är dessutom beklagligt att regeringen i denna skrivelse nästan helt bortser från de utmaningar som en hög nivå av invandring också kan innebära. står för en ansvarsfull invandringspolitik. för och har så gjort en extrem invandringspolitik om man ser på jämförbara länder. har beviljat över 1,5 miljoner uppehållstillstånd, en siffra som få andra länder kan mäta sig med i förhållande till deras folkmängd. Den förda politiken har lett till en sammantaget allvarlig situation med problem som segregation, utanförskap, sjunkande betyg i skolan, religiösa motsättningar, ökad kriminalitet och en försämrad välfärd. Vad behöver är en ansvarsfull invandringspolitik som kraftigt minskar den nuvarande invandringen. Detta kan uppnås genom flera steg: En kraftig begränsning av asyl och anhöriginvandringen, vilket kan uppnås genom skärpta regler för anhöriginvandrare och genom att asyl endast beviljas åt dem som uppfyller kriterierna i och kvotflyktingar som kan erhålla asyl enligt avtal med UNHCR. Vi förespråkar även att ska följa Dublinförordningen som säger att asylprocessen ska ske i det första medlemsland den asylsökande inträder i. Vi vill även se åtgärder mot asylmissbruk, öka medborgarskapets betydelse samt utfärda endast temporära uppehållstillstånd som praxis. Åtgärder som dessa har vi länge förespråkat och kommer så att fortsätta göra då den utveckling som vi sett måste vända. En annan viktig aspekt är arbetskraftsinvandringen. har ca 430 000 arbetslösa som säkert inget hellre vill än att få ett jobb. råder en generell och näst intill fri arbetskraftsinvandring, och den kategori som är överrepresenterad bland de som kommer till återfinns i lågkvalificerade yrken. Detta innebär en ökad konkurrenssituation för dem som är arbetslösa. förespråkar en behovsprövad arbetskraftsinvandring då det måste finnas möjlighet för företag att finna spetskompetens som inte finns att tillgå inom landet, medan de arbetstillfällen som inte kräver sådan kompetens främst ska gå till inhemsk arbetskraft. Vi satsar i våra budgetförslag betydande resurser för att minska den missmatchning som finns mellan lediga jobb och arbetsutbud. Skydd och varaktiga lösningar för flyktingar Det kan inte nog understrykas att UNHCR och andra hjälpinsatser i krisers närområde har en mycket viktig roll att spela när det gäller uppbyggandet av en hållbar och rättvis flyktingpolitik. Hur välvillig flyktingpolitik än är, så är det ett ofrånkomligt faktum att huvuddelen av världens flyktingar inte har möjlighet att förflytta sig över halva jordklotet för att nå en i . Även regeringen framhåller i den aktuella skrivelsen att majoriteten människor som tvingas fly från sitt hemland ofta söker en i ett grannland. De allra flesta flyktingar befinner sig alltså i krisens närområde, där de kan bli kvar i flyktingläger eller i andra flyktingområden under mycket långa perioder. I den situationen är det oerhört viktigt att det finns resurser för att göra tillvaron för dessa människor så dräglig som möjligt. Barnens möjlighet till skolgång kan vara avgörande för deras möjlighet att senare skapa sig en framtid och om möjligt återvända och bygga upp sitt hemland. prioriterar regeringen mångdubbelt mer resurser och fokus på asylmottagning i än vad de prioriterar hjälp till närområdet. anser det vara en varken klok, rättvis eller human flyktingpolitik. I stället är det av stor vikt att lägger större fokus på att understödja UNHCR:s och andra betydelsefulla organisationers insatser än vad som är fallet. Det är också viktigt att på olika sätt stödja de länder som befinner sig nära konflikter och tar emot en stor andel flyktingar för att deras ekonomi inte ska få en ohållbar belastning. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Klimatförändringar och miljöpåverkan, punkt 5 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkandena 24, 26, 29, 35–37, 65 och 81 samt 2013/14:MJ468 av m.fl. (V) yrkande 17 och 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkandena 19 och 68 samt 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkandena 31 och 80. De länder som har svarat för merparten av utsläppen och kunnat bygga upp sitt välstånd med billig olja och kol har ett ansvar att hjälpa andra länder. Denna insikt kommer till uttryck i termer som klimaträttvisa. och överenskommelserna inom klimatförhandlingarna bygger på denna princip. visar i en modell1[ Greenhouse Development Rights (GDR).] hur vi kan anta klimatutmaningen och slå vakt om de fattigas rätt till utveckling. Modellen baseras på ländernas historiska ansvar och deras ekonomiska förmåga att bidra, men undantar alla som lever på mindre än per dag, oavsett var de bor i världen. Detta är en bra utgångspunkt. De rika länderna har lovat att överföra 100 miljarder USD för klimatarbete . Beloppet ligger långt under vad de flesta anser kommer att behövas. Klimatinvesteringar bör ske utan att vi kräver kompensation i form av mer eller mindre fiktiva utsläppsrätter. Finansieringen ska utgöras av nya medel, utöver en bibehållen biståndsnivå, i enlighet med våra åtaganden enligt . I betyder det en satsning utöver den av BNI som går till insatser för fattigdomsbekämpning och demokrati. Genom att öppet och tydligt redovisa vilka nya internationella klimatinsatser som görs minskar låsningarna i de internationella förhandlingarna. och ser gärna att klimatarbetet finansieras genom innovativa finansieringsmekanismer, så länge dessa uppfyller rimliga kriterier. Exempel är globala skatter på internationell sjöfart och flyg, eller finansiella transaktioner, där intäkterna helt eller delvis går till finansiering av klimatarbetet i syd. Det är en fördel om finansieringen också i sig bidrar till klimatnytta. måste driva på för att höja EU:s ambitioner. EU-målet om utsläppsminskningar bör höjas till till 2020 och det behövs ett ökat åtagande för klimatfinansiering i utvecklingsländerna. Medlen kan återföras till syd genom demokratiskt uppbyggda fonder, i huvudsak den FN-ledda gröna fonden. Det är viktigt att pengarna används på ett mål- och kostnadseffektivt sätt, samt passar in i mottagarländernas prioriteringar och utvecklingsstrategier. EU behöver också ta ett större ekonomiskt ansvar för att stödja dem som drabbas värst av klimatförändringarna. Men EU har ingen enskild budgetpost för klimatbistånd. bör i klimatförhandlingar verka för att det inrättas en enskild budgetpost för klimatbistånd i EU:s budget för att garantera att klimatinsatser inte sker på bekostnad av gjorda åtaganden rörande utvecklingsbistånd. Brist på energi hänger ihop med fattigdom i en ond cirkel: Utan större tillgång till energi går det inte att bekämpa fattigdom eller öka jämställdheten mellan kvinnor och män. Det är ett cyniskt kretslopp, ett moment 22 i arbetet med att nå FN:s millenniemål. FN:s initiativ Sustainable Energy for All syftar till att öka tillgången till energi, men arbetet går långsamt och det finns dessutom en inneboende konflikt: När energitillförseln ökar är risken stor att det görs med ohållbara energikällor, såsom fossila kraftverk eller vattenkraftverk, vilket strider mot ambitionerna i och millenniemålet om hållbar utveckling. Framtidens energi måste komma från förnybara källor. Inom EU förs en diskussion som syftar till att säkra medlemsländernas och unionens tillgång till energi till låga priser. Diskussionen bygger på en förlegad ansats. Ur såväl ett långsiktigt som globalt perspektiv behövs en politik som bygger på energirättvisa. Utgångspunkten är att alla har rätt till grundläggande energitjänster som matlagning, värme och belysning. måste produktionen och konsumtionen av energi hålla sig inom de ekologiska ramarna. Allt fler industriländer lämnar nu den storskaliga och centraliserade elproduktionen i ett fåtal kraftverk till förmån för en småskalig produktion i miljontals olika anläggningar. Utbyggnaden av förnybar energi kan gå mycket fort när många deltar och medborgaren får större kontroll över användningen och kostnaderna. Dessutom demokratiseras produktionen. Användning av feed-in tariffer är en verksam modell för en snabb expansion av småskalig elproduktion också i utvecklingsländer, främst på landsbygden. Dessa länder har inte i lika hög grad som i-länderna byggt fast sig i förlegad teknik, såsom kärnkraft, utan kan ta ett tekniskt språng direkt till de möjligheter som sol, vind och vågor erbjuder – där själva energiråvaran är kostnadsfri och påtagligt mer jämnt fördelad över världen än såväl förekomsten av uranmalm som fossila fyndigheter. måste få tydliga ägardirektiv att upphöra med investeringar i fossil industri och det bör utredas hur det statliga exportstödet och utvecklingssamarbetet kan riktas helt mot förnybar energi. Regeringens direktiv för pensionsfonderna bör ändras så att det inte längre blir möjligt att investera i företag med fossil energi som huvudsaklig inriktning. Biologisk mångfald är, vid sidan av klimatet och kvävecykeln, ett av tre områden där mänsklig påverkan bedöms överskrida planetära gränsvillkor. Bevarad biologisk mångfald är viktig för ekosystemens förmåga att återhämta sig från störningar såsom klimatförändringar och för att även fortsatt kunna tillhandahålla livsnödvändiga ekosystemtjänster. Avskogning och omvandling av naturskogar till skogsplantager, utvidgning och omvandling av jordbruket, fiske och föroreningar är orsaker till att biologisk mångfald går förlorad. En växande och allt rikare befolkning, samt behovet av att minska konsumtionen av fossila råvaror, kommer att öka trycket på markanvändning och hoten mot biologisk mångfald. Konventionen om biologisk mångfald antogs vid i och följdes upp av Nagoyaprotokollet 2011. Det kommer att krävas stort ekonomiskt stöd för att hjälpa fattiga länder att klara av att genomföra protokollets krav på att bl.a. skydda av landområden och av havsområden. bör motverka satsningar med betydande negativa konsekvenser för biologisk mångfald, både i det bilaterala och i det multilaterala utvecklingssamarbetet. Inom jordbruket är det i första hand konstbevattning som leder till ett överutnyttjande av vatten.