bet · H101CU17 · 2014-03-11 00:00:00 — beslutade regeringen om ytterligare ett tilläggsdirektiv (dir. 2013:37) som innebär att den del av huvuduppdraget som avsåg analys av rättskraftens räckvidd i fråga om sådana tillstånd och äldre rättigheter som meddelats före ikraftträdandet av vattenlagen skulle redovisas i ett delbetänkande. Detta uppdrag redovisades i ett delbetänkande (SOU 2013:69). Uppdraget i övrigt ska redovisas . I sitt delbetänkande Ny tid ny prövning – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2013:69) redovisar sina ställningstaganden avseende analys av rättskraftens räckvidd i fråga om sådana tillstånd och äldre rättigheter som meddelats före ikraftträdande. Betänkandet innehåller förslag till ändrade regler för att aktuella anläggningar och verksamheter utformas och drivs i enlighet med de krav som följer av och . Utredningen föreslår bl.a. ett system med ny prövning enligt av äldre tillstånd och rättigheter. För att myndigheter, domstolar och andra aktörer ska klara av den ökade belastning som nyprövningssystemet innebär föreslås ett prioriteringsförfarande. Utredningen föreslår också att de regler som gäller för miljöfarlig verksamhet om prövningens omfattning vid ändring och ändringstillstånd även ska gälla för vattenverksamhet. Därutöver föreslås att det införs ett bemyndigande för regeringen att för vattenverksamhet meddela generella föreskrifter och föreskrifter om miljörapport. Miljöminister anförde i ett interpellationssvar att båda delbetänkanden är remissbehandlade och bereds tillsammans inom (svar på ip. 2013/14:190). Motionsyrkanden om åtgärder till förmån för fiske har behandlats av utskottet , i betänkande 2012/13:CU12. Utskottet hänvisade bl.a. till pågående beredningsarbete inom och föreslog att skulle avslå motionsyrkandena. Liksom motionärerna anser utskottet att reglerna på området är föråldrade. Detta har bl.a. fått till följd att grundläggande principer för miljörätten, såsom principen om att förorenaren betalar och att bästa möjliga teknik ska användas, inte har fått genomslag när det gäller vattenverksamheter i samma utsträckning som för miljöfarliga verksamheter. och restvattenlagens bestämmelser om vattenverksamheter är därför i stort behov av att ses över och ändringar behöver föreslås så att principerna ovan, på samma sätt som gäller för miljöfarliga verksamheter, även får genomslag i den vattenrättsliga regleringen. Utskottet välkomnar därför att regeringen har tagit initiativ till en översyn av reglerna om vattenverksamheter i och restvattenlagen. Direktiven och tilläggsdirektiven till innebär att en omfattande utredningsarbete inletts. Utredningen har redan redovisat två delbetänkanden som bereds inom . Utredningsuppdraget ska slutredovisas . I motion 2013/14:C311 begärs att regeringen ska se över möjligheten att hitta en samsyn mellan behovet av insatser för vandrande fisk i sjöar och vattendrag och behovet av en effektivisering av vattenkraften. Ett liknande förslag läggs fram i motion 2013/14:C414. Motionären i motion 2013/14:C433 anser att regeringen i den mån det är möjligt bör uppmuntra ägarna till befintliga vattenkraftverk att vidta åtgärder för att underlätta för vandrande fisk i sjöar och vattendrag. Utskottet vill här peka på att utredningsdirektiven innebär att utredaren ska föreslå de ändringar i reglerna som behövs för att miljörättens grundläggande principer – såsom principen om att förorenaren betalar och principen att bästa möjliga teknik ska användas – får genomslag även i den vattenrättsliga regleringen. De ändringar som utredningen föreslår ska enligt direktiven säkerställa att alla tillståndspliktiga vattenverksamheter har tillstånd i överensstämmelse med de miljökrav som ställs i och att de lever upp till de krav som följer av EU-rättsliga åtaganden i fråga om vattenkvalitet och påverkan på djur- och växtliv, som en fortsatt hög regler- och produktionskapacitet i den svenska vattenkraftproduktionen eftersträvas. Utskottet kan inte komma till någon annan slutsats än att och tilläggsdirektiv även omfattar de frågor som tas upp i motionerna. Önskemålen i motionerna måste därför anses tillgodosedda. Ställningstagandet innebär att motionerna avslås. I motion 2013/14:MJ424 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med lagförslag som innebär att kraftbolagen blir skyldiga att bygga laxtrappor och andra fiskvandringsvägar i våra reglerade vattendrag. Som redovisats ovan ingår den fråga som aktualiseras i motionen i uppdrag. I delbetänkandet Ny tid ny prövning – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2013:69) lämnar utredningen förslag om hur man på ett samhällsekonomiskt effektivt sätt kan se till att de anläggningar som inte har tillstånd enligt utformas och drivs på ett sådant sätt att hänsynsregler och krav i förhållande till vattenkvalitet och påverkan på djur och växtliv uppfylls. Delbetänkandet bereds inom . Enligt utskottet finns det inte anledning för att föregripa resultatet av det pågående arbetet. Motionen bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet Utskottet avslår ett motionsyrkande om vattenverksamheter. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete. Jämför reservation 5 (S, MP, V). I motion 2013/14:C225 föreslår (MP) ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med ett lagförslag om att upphäva 4 kap. 6 § tredje stycket . Motionären menar att bestämmelsens formulering innebär att kraftbolagen med påstående om att en ny exploatering endast innebär en obetydlig miljöpåverkan kan starta processer i alla de älvsträckor där de ser möjligheter att göra stora vinster. Motionären anser att det inte är rimligt att rättsväsendet ska lägga en stor del av sina resurser på sådana processer. Enligt motionären har ett flertal mål där kraftbolagen hänvisat till skyddets undantag i tredje stycket avvisats. I motion 2013/14:C314 anser (S) att det att effektivisera gamla vattenkraftverk är en oerhört viktig del i arbetet med att ställa om den svenska elproduktionen. Att tillföra mer el från vattenkraften är också en förutsättning för att bygga ut vindkraften. I har flera gamla vattenkraftverk framgångsrikt renoverats genom att ny teknik har satts in i befintliga anläggningar. har dock dessa investeringar avstannat helt. Bakgrunden till detta är att Kammarkollegiet kräver att hela tillståndet för befintliga kraftverk ska omprövas vid renoveringar av dessa. Motionären anser att regelverket bör ses över så att effektiviseringen av befintliga vattenkraftverk underlättas. Ett tillkännagivande begärs i enlighet med detta. Enligt 4 kap. 6 § första och andra stycket får vattenkraftverk samt vattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamål inte utföras i vissa angivna älvar, älvsträckor och andra vattendrag. Enligt tredje stycket gäller första och andra stycket inte vattenverksamhet som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan. Utbyggnadsförbudet i 4 kap. 6 § ersatte bestämmelsen i 3 kap. 6 § lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m., förkortad NRL, och motsvarar i huvudsak den bestämmelsen. 3 kap. 6 § NRL var i sin tur en kodifiering av riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen om undantag från vattenkraftsutbyggnad. Dessa riktlinjer utgick från de mycket stora naturvårds-, kulturminnesvårds- och friluftsintressen som finns utefter de älvar och älvsträckor som berörs samt de betydande värden som outbyggda vattensystem bedömdes ha också för andra intressen, t.ex. fisket och rennäringen. Lagstiftarens syfte med 4 kap. 6 § och dess föregångare i NRL var emellertid inte att införa ett absolut förbud mot ny vattenkraft-verksutbyggnad eller mot åtgärder hänförliga till redan befintlig vattenkraftverksutbyggnad. Tanken var att sådana åtgärder som huvudregel skulle vara förbjudna men att åtgärder med endast obetydlig miljöpåverkan skulle undantas förbudet och således även fortsättningsvis kunna tillåtas (prop. 1985/86:3 s. 110). Ett exempel på ny utbyggnad som, enligt förarbetena, kunde aktualisera undantaget var uppförandet av minikraftverk på en plats där det redan fanns en anläggning som påverkade vattendraget. Vidare angavs beträffande redan befintlig vattenkraftsutbyggnad att undantaget kunde aktualiseras för smärre åtgärder som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan, t.ex. ersättningsbyggnader till ett befintligt kraftverk, ombyggnader och effektiviseringar. Som tidigare nämnts beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att se över reglerna om vattenverksamhet i och lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet, den s.k. restvattenlagen (dir. 2012:29). Utredningen antog namnet . beslutade regeringen genom tilläggsdirektiv (dir. 2012:60) att uppdraget även skulle omfatta en särskild analys av 4 kap. 6 § . Detta uppdrag redovisades i ett delbetänkande (SOU 2012:89). beslutade regeringen om ytterligare ett tilläggsdirektiv (dir. 2013:37) att den del av huvuduppdraget som avsåg analys av rättskraftens räckvidd i fråga om sådana tillstånd och äldre rättigheter som meddelats före ikraftträdandet av vattenlagen skulle redovisas i ett delbetänkande. Detta uppdrag presenterades sedan i ett delbetänkande (SOU 2013:69). Uppdraget i övrigt ska redovisas . I sitt delbetänkande 4 kap. 6 § (SOU 2012:89) redovisar att den från samtliga mark- och miljödomstolar i landet har begärt in uppgifter om avgjorda eller pågående mål där ansökan avser lagligförklaring eller tillstånd till ombyggnation och utvinning av vattenkraft i de älvar, älvsträckor och andra vattendrag som anges i 4 kap. 6 § . Utöver de mål utredningen fått uppgift om från domstolarna har några ytterligare mål kommit till utredningens kännedom genom dess experter. När det gäller domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § konstaterar utredningen inledningsvis att det sedan trädde i kraft endast har slutligt avgjorts cirka tio mål där ansökan avsett lagligförklaring och tillstånd till ombyggnation och utvinning av vattenkraft i de skyddade vattendragen. Därutöver finns ett antal mål där prövning pågår. Något enstaka mål avser ny vattenkraftsutbyggnad. De flesta mål avser dock tillståndsansökningar kopplade till befintlig vattenkraftsutbyggnad och avser åtgärder såsom ersättningsbyggnader, ombyggnader och effektiviseringar. Det är således fråga om sådana åtgärder som, enligt förarbetena, kan vara tillåtna om de förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan. Utredningen anför vidare att det finns mycket få avgöranden där en miljödomstol eller mark- och miljödomstol prövat de sökta åtgärdernas tillåtlighet enligt 4 kap. 6 § och därmed vad som utgör obetydlig miljöpåverkan. Det finns inte något avgörande i detta avseende från Mark- och alternativt . Vidare framgår att det finns endast ett lagakraftvunnet avgörande där tillstånd beviljats efter ansökan från verksamhetsutövaren. Enligt utredningens mening finns det för få avgöranden för att kunna dra några säkra slutsatser om hur tillämpningen av 4 kap. 6 § överensstämmer med bestämmelsens syfte enligt förarbetena. Endast det faktum att det förekommer tillståndsansökningar avseende åtgärder i de skyddade vattendragen innebär inte, enligt utredningen, att slutsatsen kan dras att bestämmelsen tillämpas i strid med sitt syfte. Mot bakgrund av det relativt begränsade antalet tillståndsansökningar sedan trädde i kraft anser utredningen att 4 kap. 6 § inte heller förefaller innebära en obefogad belastning för myndigheter och domstolar. Utredningen finner därför inte skäl att i något avseende föreslå några ändringar beträffande 4 kap. 6 § . Delbetänkandet har remissbehandlats. Miljöminister redovisade i ett interpellationssvar att inte fann skäl att föreslå någon ändring i 4 kap. 6 § . Vidare anförde miljöministern att betänkandet överlämnades och remissbehandlades pågick en domstolsprövning av en ansökan om tillstånd till uppförande av en ny kraftstation vid Untra kraftverk. Kraftverket ligger i ett vattendrag som omfattas av regleringen i 4 kap. 6 § . Tillståndsfrågan handlade om huruvida den planerade kraftstationen innebar en sådan obetydlig miljöpåverkan att en undantagsbestämmelse skulle kunna tillämpas. Avgörandet i målet har stor betydelse för regeringens fortsatta hantering av utredningens betänkande. Mark- och miljödomstolen gav tillstånd till kraftstationen med motiveringen att stationen inte innebar någon ändrad användning av det vattenområde där det nuvarande Untra kraftverk ligger. Mark- och upphävde tillståndet med motiveringen att uppförandet av den nya kraftstationen skulle innebära mer än en obetydlig miljöpåverkan. Efter Högsta domstolens beslut, som kom , att inte meddela prövningstillstånd står Mark- och dom fast. Det betyder att undantagsmöjligheten inte kunde utnyttjas och att det fortfarande inte finns något belägg för att förbudet i 4 kap. 6 § tillämpas i strid med dess syfte. har lämnat ytterligare ett delbetänkande som även det avser förutsättningar för tillstånd till anläggande och drift av vattenkraftverk. Det delbetänkandet är remissbehandlat och remisstiden gick ut . Eftersom båda delbetänkandena har ett nära samband kommer de enligt miljöministern att beredas tillsammans inom . Hon uppger att det pågår ett intensivt arbete med att analysera samtliga remissvar (svar på ip. 2013/14:190). Ett motionsyrkande om att upphäva 4 kap. 6 § tredje stycket behandlades av utskottet i betänkande 2011/12:CU5. I likhet med motionärerna ansåg utskottet att det fanns ett behov av att se över bestämmelsen. Utskottet konstaterade att även Kammarkollegiet var av denna uppfattning. Utskottet ansåg därför att det var mycket bra att regeringen hade beslutat om tilläggsdirektiv till som omfattade denna fråga och att frågan hade getts prioritet inom ramen för utredningen. Enligt utskottet var det angeläget att säkerställa ett väl fungerande skydd mot utbyggnad och ändrad vattenföring i de vattendrag som är viktigast ur skyddssynpunkt. Genom tilläggsdirektiven ansåg utskottet motionsyrkandet helt tillgodosett. Som redovisats ovan har delbetänkande 4 kap. 6 § (SOU 2012:89) remissbehandlats. Remissbehandlingen av delbetänkandet Ny tid ny prövning – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2013:69) avslutades . I ett interpellationssvar har miljöministern uppgett att båda delbetänkanden har ett nära samband och att de därför bereds tillsammans inom samt att man analyserar samtliga remissvar. Vidare har miljöministern uppgett att arbetet med delbetänkandena är prioriterat. Som utskottet tidigare uttalat är det angeläget att säkerställa ett väl fungerande skydd mot utbyggnad och ändrad vattenföring i de vatten som omfattas av bestämmelsen i 4 kap. 6 § tredje stycket . Utskottet välkomnar därför det arbete som pågår med denna fråga och att arbetet är prioriterat. Enligt utskottet vore det mycket olämpligt om nu tog något initiativ i frågan och föregrep resultatet av det pågående beredningsarbetet. Motionerna bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som gäller åtgärder mot stranderosion. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 6 (SD). I motion 2013/14:C300 föreslår m.fl. (M) olika åtgärder i syfte att motverka stranderosion. I motionen föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska se till att staten ökar sitt engagemang i problematiken kring stranderosion (yrkande 1). Motionärerna föreslår vidare ett tillkännagivande om att regeringen ska se över lagstiftningen avseende strandfodring i syfte att minska antalet inblandade instanser och renodla hanteringen (yrkande 2). I motionen föreslås också ett tillkännagivande om att regeringen ska se till att staten inte kräver ersättning av kommuner som återför sand från havet till sina erosionsdrabbade stränder genom strandfodring (yrkande 3). I motion 2013/14:C438 av och (båda SD) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med ett lagförslag som förenklar miljöprövningen vid strandfodring (yrkande 1). Motionärerna begär också ett tillkännagivande om att regeringen ska utreda om staten delvis bör bidra ekonomiskt till åtgärder mot stranderosion (yrkande 2). I motionen begärs slutligen ett tillkännagivande om att regeringen ska utreda om en myndighet bör ha det övergripande ansvaret för åtgärder mot stranderosion (yrkande 3). I 2 kap. 5 § (2010:900) föreskrivs att bebyggelse och byggnadsverk ska lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet med hänsyn till bl.a. människors hälsa och säkerhet samt risken för olyckor, översvämning och erosion. Lagen innehåller också möjligheter för kommunen att i en detaljplan bestämma skyddsåtgärder för att motverka olyckor, översvämning och erosion (4 kap. 12 §). ska, inom ramen för sitt tillsynsansvar, överpröva kommunens beslut om att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser om beslutet kan antas innebära bl.a. att bebyggelse blir olämplig med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion. kan också överpröva beslut om lov eller förhandsbesked (11 kap. 10–12 §§). Kommunen ska varje mandatperiod sammanställa risk- och sårbarhetsanalyser och fastställa en plan för hur extraordinära händelser ska hanteras. Sådana analyser måste beakta konsekvenserna av klimatförändringarna och kan utgöra ett underlag för den fysiska planeringen (2 kap. 1 § lagen [2006:544] om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap). () har ett sektorsövergripande ansvar för miljögeotekniska och geotekniska frågor. Detta innebär att institutet ska upprätthålla och utveckla kunskap inom området samt tillhandahålla geoteknisk kunskap och rådgivning till statliga myndigheter med ansvar för olika områden med koppling till miljö, infrastruktur, fysisk planering och byggande samt till övriga aktörer på dessa områden. Institutet har ett särskilt ansvar för ras- och skredfrågor och för stranderosion. Institutet har för att få en uppfattning om omfattningen av stranderosion i landet gjort en översiktlig kartläggning av var erosion förekommer och var förutsättningar för erosion finns i . Till stöd för institutets arbete med samordningsansvaret för stranderosion finns ett nätverk med myndigheter som har ansvar för eller verksamhet som berör stranderosion. Nätverket ska vara ett kontakt- och samverkansorgan för frågor med betydelse för stranderosion. SGI ska bl.a. verka för att de risker som är förknippade med stranderosion minskar. Institutet har i uppgift att stödja samtliga länsstyrelser och kommuner i planprocessen rörande geotekniska säkerhetsfrågor. har detta stöd varit begränsat till . Den utvidgade uppgiften är en klimatanpassningsåtgärd för att nå ett långsiktigt hållbart samhällsbyggande. Samtliga länsstyrelser och kommuner har fått information om myndighetsstödet och SGI:s nya roll. Stödet omfattar granskning, remissyttranden, samråd samt förslag till åtgärder gällande geotekniska säkerhetsfrågor om ras, skred, erosion och översvämning. På grund av den utvidgade uppgiften har verksamheten ökat med i omfattning jämfört (antal arbetade timmar). Verksamheten har resulterat i att geotekniska säkerhetsfrågor har klarlagts och nödvändiga åtgärder säkerställts i planprocessen. SGI bedriver utvecklingsprojekt både i fråga om havsanknuten erosion och erosion i vattendragen. Det gäller dels hanteringen och lösningar av befintliga problem, dels frågor om den fysiska planeringen med inriktningen att undvika framtida problem. SGI har också gett ut bl.a. en kunskapssammanställning som är avsedd för dem som berörs av stranderosion i samband med fysisk planering och projektering av åtgärder mot stranderosion samt fastighetsägare som har egendom att bevara. Syftet med sammanställningen är att öka kunskapen om vilket ansvar och vilka regler som finns, för att åstadkomma en bättre dialog mellan olika berörda aktörer och ökad förståelse för de olika intressen som kan vara aktuella på en viss plats. Av SGI:s årsredovisning framgår bl.a. att SGI har fortsatt kartläggningen av var stranderosion kan förekomma som underlag för bedömning av områden med potentiell risk för erosion och behov av skyddsåtgärder längs kuster, sjöar och vattendrag. genomförde SGI även en inventering av erosion längs 21 vattendrag. En metodik för inventering av risker för stranderosion längs kuster och vattendrag har även utvecklats . SGI har genomfört flera aktiviteter för kunskapsförmedling i samarbete med extern svensk och internationell kompetens. Kustmötet, den årliga nationella konferensen om kustfrågor, genomfördes i med temat Hållbar utveckling av strandnära områden – Planering och byggande i teori och praktik. Kunskap har också förmedlats vid möten och seminarier hos nationella myndigheter, länsstyrelser och kommuner med information om stranderosion med fokus på klimatanpassning och fysisk planering. Inom ramen för SGI:s samverkan med andra myndigheter har ett möte genomförts med information om pågående verksamhet och där har SGI presenterat den kunskap som har tagits fram i utvecklingsprojekt. Nätverkets roll och dess ansvar har även reviderats och anpassats till nuvarande verksamhet hos deltagande myndigheter. SGI har publicerat flera rapporter om stranderosion. Ett exempel på en sådan rapport är Metodik för översiktlig kartering av risker för stranderosion. Av rapporten framgår att den kunskap som SGI har byggt upp inom sitt nationella samordningsansvar för stranderosion och erfarenheterna från älv-utredningen har använts för att utveckla en metodik för översiktlig kartering av erosionsrisker i dagens och framtidens klimat. Efter förslag från Klimat- och sårbarhetsutredningen har Lantmäteriet fått i uppdrag att skapa en ny nationell höjddatabas med tätare och noggrannare höjddata än den som finns . Databasen ska vara allmänt och kostnadsfritt tillgänglig för kommuner och myndigheter och i digital form. Höjdmodellen framställs med hjälp av laserskanning från flygplan. Med bra höjdinformation får man större möjligheter att ange riskområden av olika slag. Höjdmodellen ska vara färdigställd . Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare med uppdraget att föreslå ett system för fysisk planering av territorialhavet och ekonomiska zon samt föreslå nödvändiga författningsändringar. Utredningen, som antog namnet , redovisade sina förslag i betänkandet Planering på djupet – fysisk planering av havet (SOU 2010:91). Utredningen föreslår ett nytt system för statlig fysisk planering av havet och att bestämmelser om planeringen tas in i en ny lag, havsplaneringslagen. Planeringen ska leda till att havsområden används för det eller de ändamål som de är mest lämpade för, med hänsyn till beskaffenhet, läge och behov. Enligt förslaget ska det göras en havsplan som bl.a. ska innehålla en plankarta över det havsområde som den omfattar. Den ska vidare redovisa dels grunddragen för hur havsområden ska nyttjas, skyddas och förvaltas, dels de allmänna intressen som ska beaktas vid beslut om användningen av havsområden. Enligt utredningen kan havsplanen komma att behandla och redovisa ställningstaganden till anspråk som rör bl.a. skydd mot erosion och högvatten. skickade ut promemorian Hushållning med havsområden (M2013/2403/Nm) på remiss. I promemorian behandlas slutsatser och lämnas förslag till nya bestämmelser om hushållningen med havsområden. I promemorian föreslås även en ny bestämmelse i som innebär att regeringen för hushållningen med havsområdena , och ska besluta om vägledning till myndigheter och kommuner när de prövar anspråk på användningen av områdena. Vägledningen ska ges med en havsplan för vart och ett av områdena och omfatta ekonomiska zon och de områden som inte är fastigheter i svenskt territorialhav från en nautisk mil utanför baslinjen. Regeringen ska få meddela föreskrifter om förbud mot eller begränsningar för verksamheter och åtgärder inom det område som omfattas av en havsplan. En proposition om hushållning med havsområden är aviserad till . Havs- och vattenmyndigheten och regeringen deltar i det internationella samarbetet om havsplanering.