· H101MJU9 · 2014-03-05 10:26:15 — Så var det återigen aktuellt med fiskedebatt, och handlar det om ett motionsbetänkande där det mesta inom fisket tas upp. Det är allt från vilka fiskeavtal EU tecknar med tredjeland, såsom eller andra afrikanska stater, till om hur vi ska väga fisken som fångats från vår svenska kust.Fisket som näring i är mindre än någonsin, och än färre yrkesfiskare kommer det att bli. Det är i mångt och mycket beroende på de regelverk som vi politiker skapar och som sedan våra myndigheter omsätter i nästan obegripliga regler.Trots att det är väldigt få yrkesfiskare i är ändå fisket och dess förutsättningar ofta debatterade frågor i vårt samhälle. Detta beror nog mest på att fritidsfisket är en av de större fritidsaktiviteterna i vårt land.Herr talman! I den nya fiskeripolitiken har utkastförbudet fått mycket stor publicitet. Troligen är det för att folk i allmänhet anser att det är ett enormt resursslöseri att kasta död fisk tillbaka i havet.För att undvika att kasta död fisk tillbaka i havet måste utvecklingen av selektiva redskap ske betydligt fortare än vad som sker . Ingen vill kasta död fisk eller döda skaldjur tillbaka i havet.Sverige har drivit denna fråga . Men inte har myndigheterna fått uppdraget att upprätta en projektplan för utvecklingen av selektiva redskap för att möta den nya fiskeripolitiken. Risken är stor att patienten dör innan medicinen är framställd.Herr talman! Yrkesfiskarna och de som tillverkar redskap har ofta goda idéer om hur de vill utveckla redskapen, men det finns hinder för detta. Det handlar naturligtvis om ekonomi. Men framför allt handlar det om att det ska finnas möjlighet att utveckla redskapen.I dag innebär det rigorösa regelverket ett förbud mot att testa idéer för att minska bifångster och fångster av undermålig storlek. Näten och trålarna ska ha vissa maskstorlekar, och de ska vara utformade på visst sätt.Testar de som fiskar andra trålar och andra nät för att minska problemen med oönskad fångst kan de prickas. De kan bötfällas, och inte minst kommer de att hängas ut som kriminella. Däremot kommer de inte att rödlistas av WWF, trots att de är utrotningshotade.Ska vi från staten och myndigheternas sida hjälpa till att skapa mer selektiva redskap måste regelverket ge möjlighet till utveckling. De 9 miljoner som regeringen satsar de kommande fyra åren behöver då troligen förstärkas.När det gäller att förvalta bestånden handlar det också om att anpassa fiskeansträngningen till de fiskemöjligheter som finns.Nu har man ju inom EU kommit överens om att varje land är skyldigt att anpassa sin fiskeflotta till de kvoter som de har tillgängliga.I dag används skattepengar till att köpa in fiskerättigheter från länder utanför EU för att upprätthålla , och stora fiskeflottor. Så man kan ju undra om inte också vi ska satsa pengar på att köpa upp kvoter så att vårt svenska fiske kan bli mer lönsamt. Det finns ju tydligen pengar att hämta i EU för sådana aktiviteter. Eller är våra fiskare undantagna från dessa möjligheter?Sverige skulle ju kunna köpa upp fiskerättigheter från så att våra räkfiskare fick större kvoter och högre lönsamhet.I dag är det tyvärr så att EU och har kört förhandlingarna med in i väggen, så de fiskemöjligheter vi har haft där är vi utestängda ifrån - detta på grund av ett osedvanligt klumpigt handhavande i förhandlingarna.Herr talman! Fiskepolitiken är ju en gemensamhetspolitik. Ministrarna sitter i dygn efter dygn och förhandlar fram regelverk som omfattar det mesta.Regelverket skapas för de stora fiskeflottorna och inte för den småskaliga verksamhet som fisket i är. Regelverket blir allt som oftast ett hinder för det fiske som vi säger oss värna.Men vi skapar också egna regler som innebär att våra svenska fiskare har andra regler än en fiskare från ett grannland har.Vi kan se på det regelverk som vi infört när det gäller ålfisket. Vi stoppar fisket på , men på den danska östkusten kan man fiska ål.Vi stänger av delar av som fredad zon för torskfiske för svenska och danska fiskare, men tyska fiskare får fiska där i denna fredade zon.Sverige har infört speciella regler för svenska laxfiskare. Där svenska fiskare fiskade lax ihop med tyskar, danskar och polacker får inte svenska fiskare fiska lax längre om de är yrkesfiskare.Ett annat exempel är att infört ett förbud mot att fiska hälleflundra från december till mars.Detta är ju bra. Det märkvärdiga är att när den svenska fiskaren kastar tillbaka fisken så kan den danska fiskaren ta samma hälleflundra som den svenska fiskaren var tvungen att kasta tillbaka i havet, för den danska fiskaren omfattas inte av förbudet.Att fiskare som fiskar i samma område inte omfattas av samma regler undergräver all trovärdighet när det gäller regler om fiske.Ska vi ha en gemensam fiskepolitik måste vi samordna reglerna i samma fiskeområden.Herr talman! Jag vill lyfta fram en motion som handlar om laxfisket.Vi vet ju alla att fisket efter lax i söder har stoppats och att kvoterna ska användas för laxfisket norröver. Laxen ska fångas i så kallade laxfällor - detta för att kunna återsätta vildlaxen och ta vara på den odlade laxen. Åtgärderna är vidtagna för att stärka vildlaxbestånden i många vattendrag, speciellt de mindre som ligger långt under MSY-målen.Vi kan vara överens om att åtgärder behövs, men det verkar konstigt att det återigen är yrkesfisket som ska ta smällen.Den mesta laxen kommer att fiskas i laxfällor där det kan ske en gallring så att vildlaxen återsätts.Vi ska alla vara klara över att det regelverk som är skapat är avsett för yrkesfisket.De är tvungna att rapportera sin fångst så att den kan räknas av mot den svenska kvoten.Fritidsfisket eller det så kallade husbehovsfisket behöver inte rapportera sina fångster.En laxfälla som är som en stor ryssja kostar ca . Det är ganska normalt för en laxfälla. Och ska ni veta att av alla laxfällor ägs av fritidsfiskare eller så kallade husbehovsfiskare. I stort sett ägs och används var tredje laxfälla av fritidsfiskare.Den lagstiftning som fritidsfiskarna omfattas av är att de inte får saluföra sin fångst, utan den ska konsumeras av dem och deras familjer till så kallat husbehov.Ser vi till hur många laxar yrkesfisket tar upp kan vi räkna ut den andel som fritidsfiskaren tar upp i sina fällor.Eftersom de inte får sälja sin fångst kan man undra var de gör av den.De måste äta lax morgon, middag, kväll året runt och ändå slänga en hel del.Vi socialdemokrater anser att laxen ska värnas så att bestånden växer till. Detta är en enorm tillgång för att utveckla fisketurismen i vårt land, oftast i kommuner där turismen har en oerhört stor potential.Det kan inte vara rimligt att man på fritidsbasis har kommersiella redskap för och sedan är befriad från all form av redovisning. Att fiska är viktigt och roligt, och att fånga lax med krok är ett bra sätt att tillgodose husbehovet.Jag yrkar därmed bifall till reservation 10. ska vi återigen - tiden går - debattera miljö- och jordbruksutskottets betänkande 9 om fiskeripolitik.Givetvis står jag bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 14 angående bottentrålning.Vi i anser att måste prioritera miljön framför sociala och ekonomiska mål, för utan fisk kan det inte finnas något fiske. Målet att alla fiskbestånd ska förvaltas över nivåer som kan producera maximal hållbart utnyttjande, MSY. Det är oerhört viktigt för att vara säker på att fisket är långsiktigt hållbart. Jag tror nog att den insikten har trängt in i de flesta partierna i utskottet.Ett annat fokusområde för är fiskeavtal med tredje land. EU:s fiskeavtal med tredje land har haft många brister, och vi i har kritiserat avtalen och röstat mot att teckna sådana. Vi vill att olika villkor ska vara uppfyllda för att vi ska kunna acceptera ett fiskeriavtal med tredje land. Även här ser vi med tillfredställelse att regeringen och övriga partier har närmat sig position.Ett huvudkrav är att avtal inte träffas med diktaturer. Mänskliga fri- och rättigheter måste respekteras av det land som EU ska sluta fiskeavtal med. Innan förhandlingar om förnyat fiskeavtal startar måste gedigna utvärderingar finnas tillgängliga.Ett annat grundkrav är att fiske bara får bedrivas på ett överskott, alltså inte tära på kapitalet. Det är ett stort problem att fastställa hur stort fiskbeståndet är för att kunna hävda att fiske sker på ett överskott. Här måste det finnas tillfredsställande dokumentation, till exempel tillförlitliga beståndsuppskattningar och offentligt tillgängliga fristående utvärderingar.Tredje land måste kunna visa vilket fiske som bedrivs på dess vatten, så att fiskbeståndet inte utnyttjas två, tre eller . Allt fiske måste räknas samman vid bestämmande av vad som är maximalt uthålligt fiske - alltså fram på bordet med alla protokoll och avtal.Vi anser också att det minst miljöskadliga fisket ska prioriteras. Samma regler bör gälla för EU:s fiskare både i EU:s vatten och utanför.Fiske bör ske för humankonsumtion och inte gå till foder.Vidare ska EU:s miljö- och sociala standarder gälla vid fiske i tredje lands vatten. I avtalet måste tillräckligt stor kustzon undantas för det kustnära fisket. Likaså ska regionalt samarbete eftersträvas.Vi anser att det är fiskeoperatörerna, alltså de som tjänar på avtalen, som ska betala kostnaderna för tillträdet till fiskevattnen enligt fiskeavtalen, inte skattebetalare.För att kunna övervaka att ingångna avtal efterlevs måste någon form av kontroll utövas. Vi förordar satellitövervakade skepp från EU enligt så kallade VMS.Vi vill att ekonomiskt stöd till tredje lands fiskeutvecklingsprogram måste stödja uthållig utveckling.Likaså vill vi att ersättning för fiskerättigheter måste frikopplas från erhållna fångster. Vi anser också att stöd ska utgå även om fångsterna uteblir eller inte är tillräckliga. När man sedan slutligen står inför uppgiften att förkasta eller acceptera ett fiskeavtal mellan EU och tredjeland blir det en fråga om en helhetsbedömning. Där är frågan: Vad är alternativet till avtalet?Herr talman! Jag tänkte tala lite grann om bottentrålning. Det används för att fiska räkor, torsk och strömming. Metoden är omdiskuterad eftersom den har stor inverkan på miljön. Ändå ökar trålningen, framför allt på djupare vatten. Ny forskning visar att bottentrålning resulterar i grumligt bottenvatten och att miljögifter som var låsta i bottnen frigörs och återinförs i ekosystemet. Båda dessa faktorer kan ha stor negativ påverkan på ekosystemet, som består av känsliga bottenorganismer och livsstadier.Den utveckling som sker av miljövänligare fiskeredskap, så kallade trålbord, tycker vi är positiv. Men huruvida man genom dessa undviker att grumla bottenvattnet återstår att se. Fram till dess att den tekniken är framme och visar sig leva upp till alla förhoppningar anser vi att ska införa förbud mot bottentrålning. Om det sedan visar sig att redskapen håller vad de lovar måste det ändå införas rigorösa regler för hur, var och när trålning ska få utföras i de olika havsområdena.Herr talman! kommer jag till en hjärtefråga för mig. Det handlar om ålen. Ålen är akut hotad. Det har aldrig funnits så lite europeisk ål. fanns det faktiskt lite mer än vad det finns , så beståndet är minskande. Trots att vi har en förvaltningsplan som sjösattes minskar beståndet. Ålen är nu rödlistad och akut hotad. Det finns stor risk för att ålen dör ut inom en snar framtid.Ålen hotas av fiske, förändringar av livsmiljön och miljögifter. Den största inverkan har fisket. Vattenkraftsturbiner inverkar också negativt, men dödar färre ålar än fisket. Eftersom fisket sker på nästan alla ålens livsstadier - från glasål till blankål - har det sammanlagda fisketrycket under uppväxtfasen inneburit att utvandringen av vuxen ål nästan har utraderats. Den vetenskapliga rekommendationen för att kunna uppnå målen i den europeiska förvaltningsplanen är allt ålfiske upphör samt att all övrig mänsklig påverkan på ålbeståndet reduceras till ett minimum. Det råder nu ingen tvekan om att ett fiskestopp är den avgörande åtgärden för ålens möjligheter till återhämtning.Den svenska delen av förvaltningsplanen har inte visad önskad effekt och beräknas inte heller göra det . Ett problem är de överdrivna förväntningar som finns på frivilliga åtgärder från kraftbolagen. Ett allvarligare problem är att planen i mycket hög grad förlitar sig på utsättningar, det vill säga flytt av ålyngel från till , och inte i tillräckligt hög grad på att minska fisket.Herr talman! Varför är jag då så negativ till utsättning av ålyngel? Jo, mycket allvarliga invändningar mot effekterna av ålutsättningar har kommit fram genom forskningen . Ingenting har tytt på att flyttad ål kan hitta tillbaka till lekområdena i , och navigeringsförmågan hos utsatt och flyttad ål försämras. Visserligen har det kommit en forskarrapport om utsatt ål som har spårats ut i , men ytterligare forskning måste till för att säkert kunna fastställa att utsatt ål i så fall hittar tillbaka till Sargassohavet.Utsättningar måste därför betraktas endast som ett stöd för ålfiskare som annars skulle tvingas sluta fiska därför att ålen försvinner. Utsättningar upprätthåller antalet ålfiskare på konstgjord väg. Därmed får de möjlighet att också fånga ål som annars skulle ha simmat till för att leka. Utsättningar av ål måste därför stoppas och den svenska ålförvaltningsplanen revideras.Vi tycker att det är dags att följa och exempel, det vill säga att helt stänga fisket av denna akut utrotningshotade art. Eftersom ålar från ofta migrerar längs den svenska kusten på väg till kan ålar som fångas av svenska fiskare vara ålar som har överlevt som resultat av räddningsåtgärder i andra länder runt . Om skulle tillåta fortsatt ålfiske riskerar vi inte bara att ålen utrotas utan även att spoliera andra länders, till exempel , åtgärder enligt förvaltningsplanerna. Det är alltså inte konstigt om vissa fiskare tycker att det finns hyfsat med ål.Ett ålfiskestopp får konsekvenser för de ca 300 personer som har licens att fiska ål. De har minskat med 450 personer . En stor del av dessa är ålderspensionärer. Avvecklingsstöd kan finnas inom ramen för den europeiska fiskefonden. Ett totalt ålfiskeförbud innebär därmed vissa kostnader, som måste vägas mot utsikterna att aldrig mer kunna fiska ål och att arten försvinner. Utrotning är tyvärr för evigt. Jag inleder med att yrka bifall till reservation nr 16.I dag debatterar vi fiskeripolitik. I samband med detta kan det vara värt att erinra om att sedan urminnes tider har varit en nation med långtgående traditioner inom såväl jordbruk som fiske. Vi har stora arealer av brukbar mark, enorma kustlandskap och otaliga sjöar. Dock har vi aldrig haft något omfattande vattenbruk, vilket är konstigt då vi är ett av de länder i världen som har goda förutsättningar för just detta. Detta är någonting som jag vill tala om här i dag.Jag vill dock börja med ett annat ämne. Jag konstaterar att det i detta betänkande finns flera reservationer som tar upp EU:s externa fiskeripolitik. har ingen egen reservation i ämnet i just detta betänkande. Jag tycker ändå att det kan vara värt att nämna att vi från sida konsekvent har avstyrkt EU:s fiskeavtal vid överläggningar inför ministerråden.Det finns ofta en aspekt om mänskliga rättigheter där EU helt enkelt förhandlar med stater som bryter mot dessa. Vi ifrågasätter också kostnadseffektiviteten i dessa fiskeavtal. Vi ser allvarligt på att pengar från den svenska medlemsavgiften - alltså svenska skattepengar - där vi är stora nettobetalare till EU delvis går till att upprätthålla en fiskeflotta, kanske främst i och . Man kan tycka att dessa borde ha anpassats till hållbara fiskenivåer vid det här laget.Herr talman! 2007 uppdrog regeringen till en särskild utredare att analysera förutsättningarna för hur vattenbruket kan utvecklas i . avlämnades en färdigställd SOU, Det växande vattenbrukslandet. Den gav en mycket positiv bild av möjligheterna där man för en relativt liten penning i form av stöd från staten skulle kunna bygga upp en för svensk del betydande näring som på ett mycket kostnadseffektivt sätt skulle kunna skapa nya jobb på landsbygden. är näringen för liten för att kunna bekosta till exempel avelsprogram, vilket gör att stöd initialt är nödvändigt.Efter det att utredningen lades på regeringens bord har det nu gått ungefär , och även om frågan i viss mån har gått framåt är det förvånansvärt tyst om vattenbruket. De få gånger det hörs någonting är det ur ett problemperspektiv, och inget som handlar om den stora potential som finns i näringen.Om man ser närmare på hur regeringen har hanterat frågan tycks det vara EU som driver på i bakgrunden för utvecklingen. En större tydlighet från regeringen vore önskvärd i frågan. Jag tror man skulle kunna nå långt bara genom en tydlig signalpolitik - givetvis i kombination med regelförenklingar, forskning och andra åtgärder. Detta är förhoppningsvis på gång genom regi.I dagsläget kan vi se att näringen förvisso växer. Men det är fortfarande en försvinnande liten industri.Medan vårt grannland står för av hela världsproduktionen av odlad fisk är andel så liten att den inte ens kan uttryckas i hela promille - ca närmare bestämt.Herr talman! Världens befolkning växer så det knakar, och i takt med befolkningsökningen och att många människor sakta men säkert tar sig ur fattigdomens bedrövelser ökar efterfrågan på animaliska produkter.Den ökande konsumtionen av fisk utgör en av de största utmaningarna under överskådlig framtid, då fiskebestånden i våra hav minskar. Även om vissa ©ljusningar finns i fråga om vissa arter minskar bestånden av de flesta arter av matfisk, och de flesta är redan gravt utfiskade eller på gränsen till utrotning.Nästan hälften av de fisk som konsumerades i världen var odlad. Vi menar att denna andel går att öka.De resurs- och miljömässiga fördelarna med fiskodling är avsevärda, då fiskodling har en av de lägsta foderomvandlingsfaktorerna för någon animalisk produkt. Med andra ord krävs det förhållandevis lite foder för att producera fisk jämfört med andra köttprodukter, såsom fläsk och nöt.Även musslor är ett utmärkt odlingsalternativ, som dessutom bidrar till att rena sjöar och vattendrag på de närsalter som kan vara en eventuell bieffekt av fiskodling. Musselodling i form av så kallade närsaltsfällor är inte bara ett verktyg för att kompensera för eventuella utsläpp av närsalter utan utgör i sig ett strategiskt medel för att höja kvaliteten i våra svenska sjöar och hav.Såväl fisk som skaldjur är dessutom rika på näring i form av protein och fettsyran omega 3.Sammantaget är vattenbruk ett bra sätt att producera näringsrik, resurseffektiv och miljövänlig mat, och har bättre förutsättningar än de flesta att bygga upp en effektiv industri kring detta. Ett välutvecklat vattenbruk skulle också innebära många nya arbetstillfällen. Den blygsamma produktion bedriver omsätter bara några hundra helårsarbeten. Hade produktionen varit lika omfattande som den i hade det inneburit tusentals fler arbetstillfällen.Värt att nämna i sammanhanget är att fiskodlingen i genererar exportinkomster på ungefär 17 miljarder norska kronor.Våren 2009 släpptes, som jag tidigare nämnde, utredningen Det växande vattenbrukslandet. Där redogörs för en rad åtgärder för att nå en expansion av vattenbruket i . Om utredningen följs och det leder till en ökad produktion på , från ungefär , beräknas det innebära 1 100 nya årsarbetstillfällen till en kostnad av under fem år.Det är en förhållandevis blygsam insats i jämförelse med de enorma resurser som ofta läggs på sysselsättningspolitik.Arbetstillfällen i form av kringverksamheter är här inte medräknade och kommer givetvis att växa i takt med den ökande mängden fisk.Värt att tillägga i sammanhanget är dock att odlad fisk är en mycket låg nivå jämfört med - ungefär 6 procent.Allt detta förutsätter dock att det sker en rad förändringar i statens och samhällets sätt att se på vattenbruk. För statens del gäller det att undanröja och förenkla framför allt de byråkratiska hinder som utgör en anledning till att många väljer att inte satsa på branschen.Ska en näringsidkare i starta upp ett vattenbruk behöver han ofta ha att göra med flera olika myndigheter, länsstyrelser och kommuner för att få det lagstadgade tillståndet till vattenbruk. Ofta sker kontakterna mellan dessa myndigheter dåligt, vilket resulterar i långa handläggningstider.Utbildningen bland regionala och kommunala tillsynsmän och kontaktpersoner är ofta undermålig, vilket behöver åtgärdas.Vidare går denna verksamhet in under flera olika lagstiftningar och reglementen, vilket gör det snårigt för den enskilde företagaren att sätta sig in i desamma.Handläggningstiderna på länsstyrelserna varierar kraftigt, och på sina ställen tar det uppemot att gå igenom det byråkratiska maskineriet. Sammantaget innebär detta hinder för den enskilde att ge sig in i denna bransch, då det kan ta att få tillstånd.En central styrning av ansökan om tillstånd för vattenbruk är nog ett måste för att få vi ska få i gång denna näring. Ur ett lagstiftarperspektiv vore det högst önskvärt om man kunde begränsa antalet involverade myndigheter.Enligt kommer man att släppa en handlingsplan med åtgärder för vattenbruket, och det ska bli mycket intressant att ta del av vad den innehåller. befinner sig i en unik position att utvidga sitt vattenbruk, inte minst för att detta är eftersträvansvärt för landsbygdsjobben. av världshaven är utfiskade, och våra svenska vatten är inget undantag. Orsaken till denna stora utfiskning är förstås det kommersiella fisket och det illegala fisket. Men andra viktiga orsaker till att fiskarna försvinner från våra hav och vatten har att göra med spridning av miljögifter, med vattenkraften, med oljeutsläpp och med de pågående klimatförändringarna. Att ta tag i denna fråga och återställa balansen i våra hav är förstås en mycket stor fråga. Den rör inte bara fisket, utan den rör en mängd olika områden. Som jag sade är våra svenska vatten inget undantag. Bestånden av torsk, abborre och ål, som har nämnts, är mer eller mindre direkt hotade av det storskaliga fisket. politik i detta avseende har varit att fiskekvoterna alltid måste anpassas till vad forskningen och expertisen säger. Vi kan se att EU alldeles för länge har drivit en politik där man lyssnat på kortsiktiga särintressen och tillåtit långt mycket större kvoter än vad som är hållbart. Jag tycker att vi nu ser en utveckling som åtminstone sakta går åt rätt håll, där man lyssnar mer på rådgivningen från expertisen. Vi i vill, precis som , ha ett totalstopp för fisket av ål, och vi står förstås bakom reservationen om det. Vi driver också att det ska tas fram selektiva redskap, så att oönskat fiske inte blir av utan att man fiskar upp endast de fiskar som är avsedda. Vi driver att stora subventioner till fiskesektorn ska avskaffas, och vi vill ha kvar endast de subventioner som är påvisat hållbara, som bidrar till utvecklingen av den miljön och som inte bidrar till utfiskning. Vi vill ha ett förbud mot bottentrålning, och jag yrkar härmed bifall till reservation 14, där denna fråga lyfts fram. Det handlar inte bara om att vi vill skydda bestånden av fisk, utan kampen mot bottentrålning är i allra högsta grad också en miljöfråga eftersom dessa bottentrålare river upp mycket av bottensedimentet. I vår budgetmotion ökar vi kraftigt anslagen till Havs- och vattenmyndigheten och anslagen som rör skydd av områden och havs- och vattenmiljö över lag. Jag nämnde miljöskadliga subventioner tidigare. Om vi tittar på EU:s fiskeripolitik ser vi att det bokstavligen är en miljardrullning som går till fiskesektorn.