bet · H101UU15 · 2014-03-31 00:00:00 — Enligt World Report 2014 från människorättsorganisationen har varken en konstitution, lagstiftande församling som fungerar, ett oberoende rättsväsen, val, oberoende press, eller icke-statliga organisationer; inga val äger rum och makten är koncentrerad i händerna på landets president, som har innehaft sitt ämbete sedan landet blev självständigt 1993. för mänskliga rättigheter () antog en resolution om situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i och fördömde där starkt fortsatta utbredda och systematiska brott mot mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Den eritreanska regeringen uppmanades att frige alla politiska fångar. Resolutionen stöddes av och övriga medlemsstater i EU. FN:s specialrapportör för människorättssituationen i lade fram sin första rapport sedan hennes mandat inrättats. I rapporten, som baserades på bl.a. intervjuer med flyktingar från , konstaterade hon att grundläggande rättsstatsprinciper inte respekteras i landet. Genom FN:s universella granskningsmekanism () inom ramen för samarbetet i för och EU en dialog med om situationen för de mänskliga rättigheterna, något som senast ägde rum . Vidare tas situationen för de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer regelbundet upp av och EU i den politiska dialog som förs med den eritreanska regeringen, som förs i enlighet med som reglerar relationerna mellan EU och AVS-länderna (länderna i , och som EU har ett partnerskap med). Det senaste tillfället för denna dialog var . Av EU:s årsrapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen framgår att unionen fortsatte att ge uttryck för stark oro över brott mot förpliktelser i fråga om de mänskliga rättigheterna och uppmanade regeringen vid ett flertal tillfällen att vidta tydliga åtgärder för att förbättra situationen. EU uppmanade bl.a. de eritreanska myndigheterna att frige och alla andra fängslade journalister. gjorde EU:s höga representant ett uttalande om politiska fångar i och uttryckte då sin djupa oro över brotten mot de mänskliga rättigheterna i landet. Hon tog i uttalandet särskilt upp situationen för de tio oberoende journalister, inklusive , som fängslades och krävde att omgående släpps. Även uppmärksammar regelbundet , vilket senast skedde vid en manifestation . har antagit en resolution i samband med årsdagen för gripandet av och övriga journalister som fängslades . Situationen för journalisten och andra fängslade journalister i , som uppmärksammas i motioner, har i varit föremål för behandling i ett flertal betänkanden från utrikesutskottet och uppmärksammats i skriftliga frågor till utrikesministern och i interpellationsdebatter i kammaren. Utskottet välkomnar att arbetet för frigivning är en fråga med hög prioritet för regeringen. Utskottet välkomnar att regeringen tar upp hans fall i utrikesdeklarationen för att även offentligt markera engagemang för hans frigivning. ambassadör i besöker regelbundet landet och för samtal med företrädare för den eritreanska regeringen. Utskottet konstaterar att regelbundet tas upp i EU, inklusive genomförandet av säkerhetsrådets resolutioner. Fallet tas, som framgått ovan, regelbundet upp av EU såväl i offentliga uttalanden som i dialogen med den eritreanska regeringen och i . Utskottet anser att det är viktigt att och EU även i fortsättningen fäster uppmärksamhet på situationen för och andra personer i en liknande situation. bör fortsätta att verka för att problemen även tas upp i och av EU-institutionerna, exempelvis i EU:s återkommande politiska dialogmöten med . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2012/13:U216 (KD), 2012/13:U250 (FP), 2012/13:U255 (S), 2012/13:U258 (M), 2012/13:U263 (S), 2012/13:U265 (C), 2012/13:U301 (FP), 2012/13:U306 (S) yrkandena 31 och 73, 2012/13:U337 (M), 2013/14:U235 (V) yrkande 11, 2013/14:U236 (S) yrkande 1, 2013/14:U244 (M), 2013/14:U255 (S) och 2013/14:U303 (S) yrkandena 42 och 85. Socialdemokraterna understryker i kommittémotionerna 2012/13:U306 av m.fl. yrkande 72 och 2013/14:U303 av m.fl. yrkande 84 att omvärldens krav på det etiopiska styret måste stå fast. Detta innebär krav om att samtliga politiska fångar ska släppas fria, trakasserierna av den etiopiska oppositionen ska upphöra och lagen om det civila samhällets organisationer, som begränsar de demokratiska fri- och rättigheterna, ska avskaffas. anser enligt kommittémotion 2013/14:U235 av m.fl. yrkande 10 att världssamfundet endast i begränsad utsträckning har riktat kritik mot brott mot de mänskliga rättigheterna och menar att detta är en konsekvens av att etablerat sig som en regional allierad till flera stormakter. bör uppmärksamma de omfattande brotten mot de mänskliga rättigheterna i såväl i bilaterala kontakter med regimen som i EU och FN. Av EU:s årsrapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen (EU Annual Report on Human Rights and Democracy in the World in 2012 [Country Reports], publicerad ) framgår att EU är oroad av situationen när det gäller mänskliga rättigheter i , och framför allt i fråga om politiska och medborgerliga rättigheter i landet. På grundval av en antiterrorismlag började etiopiska myndigheter 2012 arrestera och ställa journalister, medlemmar i oppositionspartier och religiösa ledare inför rätta. Många av rättegångarna slutfördes eller överklagades . Flera resulterade i långa fängelsestraff. EU har frågor om kvaliteten på de bevis som lagts fram i dessa fall och om rättegångsordningen har beaktats, och för en regelbunden dialog med den etiopiska regeringen om dessa frågor. Unionen har också sett till att rättegångarna följs på ett systematiskt sätt genom effektiv samordning och bördefördelning mellan EU:s medlemsstater och EU-delegationen i . Verksamheten i civilsamhällesorganisationer i har enligt påverkats starkt av de riktlinjer som utfärdats genom den lagstiftning (Charities and Societies Proclamation) som reglerar verksamheten för inhemska och internationella civilsamhällesorganisationer som är verksamma i landet. bedömer att lagen har förödande inverkan på arbetet för de mänskliga rättigheterna, både i form av praktiska hinder för människorättsförsvarare, och genom att skapa ett klimat som kännetecknas av rädsla. Lagstiftningen äventyrar bevakningen och skyddet av varje persons rättigheter i , anser Amnesty. Också organisationen tecknar i sin årsrapport en mörk bild av MR-situationen i (Human Rights Watch World Report 2014 – Events of 2013). Human Rights Watch konstaterar att det fanns förhoppningar om att landets ledarskap skulle driva fram människorättsreformer efter premiärminister bortgång men att dessa inte har infriats. Inga synbara policyförändringar ägde rum , enligt Human Rights Watch. I stället fortsätter de etiopiska myndigheterna att starkt begränsa yttrandefriheten, föreningsfriheten och mötesfriheten genom att tillämpa repressiva lagar som inskränker verksamheten i det civila samhället och oberoende medier och riktas mot individer genom politiskt motiverade åtal, rapporterar Human Rights Watch. Den tar vid möten med etiopiska företrädare regelbundet upp behovet av att förbättra situationen för de mänskliga rättigheterna och att främja demokrati i . Detta skedde senast . Även EU arbetar intensivt för att förbättra respekten för de mänskliga rättigheterna i , inte minst genom den dialog som förs med den etiopiska regeringen i enlighet med , som reglerar relationerna mellan EU och AVS-länderna. Både kommissionens ordförande och rådets ordförande har tagit upp MR-situationen i landet med den etiopiske premiärministern. Utskottet konstaterar att bistånd till är inriktat på främjande av demokrati, mänskliga rättigheter och god samhällsstyrning. Stödet går också till bl.a. privatsektorutveckling och social utveckling (hälsa och utbildning) inklusive stärkande av kvinnors ekonomiska egenmakt. Det svenska biståndet kanaliseras huvudsakligen genom icke-statliga aktörer och multilaterala organisationer och uppgår till . Inriktningen och omfattningen har anpassats till den försämrade situationen för de mänskliga rättigheterna och demokratin . Även EU:s bistånd till är inriktat på att bidra till att förbättra situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna och demokratin i landet. Regeringen beslutade om anvisningar för ett uppdrag till Sida att ta fram underlag för utarbetande av en resultatstrategi för internationella bistånd till . I anvisningarna anges att fokus även i fortsättningen ska ligga på främjande av mänskliga rättigheter och demokrati, och att samarbetet med staten ska vara begränsat. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2012/13:U306 (S) yrkande 72, 2013/14:U235 (V) yrkande 10 och 2013/14:U303 (S) yrkande 84. tar i kommittémotion 2012/13:U312 av m.fl. yrkande 4 upp slaveriet i . Slaveriet har fortsatt att vara accepterat, och slavar köps och säljs öppet i landet. Trots att slaveriet kriminaliserats har inte ett enda fall tagits upp i domstol. I stället straffas personer som protesterar mot slaveriet. bör enligt fördöma bestraffningen av dem som protesterar mot slaveri och att de som begår den kriminaliserade handlingen att hålla någon som slav inte lagförs. Enligt () senaste rapport om mänskliga rättigheter i , som publicerades , har reformsträvanden ägt rum i landet . Reformerna har bl.a. gällt kriminalisering av slaveri, förhindrande av våld mot kvinnor, förstärkning av barnets rättigheter och återvändande av flyktingar som var offer för etniska motsättningar och fördrivning. I förutsågs att det skulle ta tid innan reformerna ledde till resultat i det mycket traditionella, etniskt segregerade och hierarkiskt uppbyggda mauretanska samhället. EU:s senaste årsrapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen (Country Reports) uppmärksammar flera huvudfrågor när det gäller de mänskliga rättigheterna i . Det gäller förekomsten av dolda former av slaveri, våld mot kvinnor i hemmet och sexuellt våld mot kvinnor, oacceptabla häktesförhållanden samt individuella fall av tortyr. Dödsstraffet finns kvar, men ett de facto-moratorium tillämpas . EU är särskilt oroat av att dödsstraff kan utmätas för ett brett spektrum av brott och för samkönade sexuella relationer. Problemen försvåras enligt EU:s av ett effektivt och otillförlitligt rättssystem och en svag politisk vilja när det gäller engagemang i meningsfulla reformer. Slaveri, som behandlas i den aktuella motionen, förbjöds i och kriminaliserades 2007. Enligt en rapport från FN:s människorättsråds specialrapportör om nutida former av slaveri förekom, trots lagstiftning och åtgärdsprogram, fortfarande slaveri i landet. Specialrapportören genomförde ett undersökningsuppdrag i och studerade då i vilken utsträckning olika faktorer som diskriminering, fattigdom, kultur, religion, utbildning och sysselsättningspolitik förhindrar eller bidrar till ett slut på slaveriet. Hon fann att det förelåg en djupt rotad acceptans för ärvt slaveri, som hade sin grund bl.a. i avsaknad av alternativa utkomstmöjligheter, omfattande analfabetism och bristande tillgång till information. Utifrån undersökningsresultaten lämnade FN:s specialrapportör följande rekommendationer: slaverilag (Slavery Act) borde ändras så att den innefattar en tydligare definition av slaveri, som stöder juridiskt verkställande, och möjligheter bör införas för offer att få tillgång till stöd och socioekonomiska program för att underlätta återintegrering av offer i samhället. Utöver detta rekommenderades att utveckla en allsidig nationell strategi för att bekämpa slaveri. Utskottet konstaterar att det finns ett antal ILO-konventioner2[ ILO=Internationella arbetsorganisationen ().] och andra internationella och regionala instrument och initiativ som syftar till att få ett slut på tvångsarbete, slaveri och liknande företeelser samt människohandel. De viktigaste i sammanhanget avser tvångs- eller obligatoriskt arbete (konvention nr 29 ), avskaffande av tvångsarbete (nr 105) och förbud mot och omedelbara åtgärder för att avskaffa de värsta formerna av barnarbete (nr 182), som alla hör till åtta s.k. kärnkonventioner (core conventions). har ratificerat samtliga åtta kärnkonventioner. Genom ett särskilt handlingsprogram agerar för bekämpande av tvångsarbete. Inom ramen för detta bedrivs verksamhet i . En rad tekniska ILO-delegationer har sänts till för att hjälpa regeringen och parterna på arbetsmarknaden att genomföra konvention nr 29, och utarbetas tekniska samarbetsprogram om tvångsarbete i landet. I detta sammanhang kan nämnas att har finansierat ett ILO-projekt för att bekämpa tvångsarbete och slaveri i . Utskottet välkomnar att har beslutat att bekämpande av tvångsarbete blir ett av tre huvudteman vid organisationens arbetskonferenser och 2015 (tvåårsbehandling). Mer än efter att nr 29 om tvångsarbete antogs, och trots nära nog universell ratifikation av konventionen, finns det fortfarande tvångsarbete, även om formerna har förändrats . Enligt utskottet är det angeläget att fortsätta ansträngningarna att utrota tvångsarbete. I den rapport som ligger till grund för arbetskonferensen, Strengthening action to end forced labour (2013), belyses det internationella ramverket för att utrota tvångsarbete, nationell politik och institutionella ramverk, preventiva åtgärder, skydd, kompensation och tillgång till rättvisa, åtgärder för genomförande av juridiska ramverk samt roll i sammanhanget. På alla dessa områden identifierar rapporten problem med att genomföra det internationella ramverket och möjligheter att komma till rätta med problemen. I rapporten diskuteras också vilka fördelar som skulle kunna finnas med ett nytt ILO-instrument, exempelvis i form av en rekommendation eller ett tilläggsprotokoll, för att man effektivare skulle kunna eliminera alla former av tvångsarbete. Utskottet konstaterar att stöd till uppgick till ca , varav utgjordes av medlemsavgiften till organisationen. Sidas stöd till uppgick till nära . Utskottet välkomnar att stöder en samlad gemensam EU-linje i fråga om utvecklingen i . Inom ramen för bl.a. och Sahelstrategin har EU:s delegation i regelbunden kontakt och en dialog med politiska företrädare och andra aktörer i landet. Utskottet har i ett tidigare avsnitt i betänkandet behandlat motioner om Sahelregionen, som innefattar . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2012/13:U312 (MP) yrkande 4. begär i kommittémotion 2013/14:U304 av m.fl. yrkande 6 att tydligare ska visa sitt stöd för utsatta kristna i . bör i FN och EU verka för att de kristnas säkerhet garanteras och våldsamheterna upphör. Enligt rättigheter i präglas landet av etniska, religiösa och regionala konflikter. Även om grundlagen förbjuder diskriminering på basis av etnisk tillhörighet eller religion förekommer diskriminering i stor utsträckning. befolkning fördelar sig på över 250 etniska grupper. Ända sedan landet blev självständigt 1960 har förhållandet mellan de tre största etniska grupperna varit spänt. Spänningarna är också betydande bland befolkningsgrupperna i till följd av motsättningar i fråga om kontrollen över oljeutvinningen. Övergången till demokrati har enligt inneburit att olösta konflikter, som tidigare kontrollerades med militära maktmedel, kommit upp till ytan. Detta förklarar den ökning av upplopp med etniska och religiösa förtecken som kan observeras sedan den civila regimen återtagit makten. Konflikter baserade på religion och etnicitet har tilltagit . På flera håll i landet förekommer omfattande upplopp med våldsamma skärmytslingar mellan muslimer och kristna, med stora grupper internflyktingar som följd. Konflikterna har oftast sitt ursprung i kampen om tillgång till föda och mark mellan nomader och bofasta bönder. De grupper som är en minoritet inom ett bestämt geografiskt område utsätts enligt om människorättssituationen i för olika former av diskriminering och förföljelse. Införandet av sharia har generellt sett försämrat situationen framför allt för den kristna minoriteten i norr. Konstitutionen förbjuder delstater och lokalregeringar att ge fördelaktig behandling på grund av religion eller etnicitet. I praktiken favoriserar delstater dock utövare av majoritetsreligionen, dvs. islam i norr och kristendom i söder. har Boko Haram blivit ett hot mot politisk och säkerhetsmässig stabilitet i . Hotet har främst varit koncentrerat till de nordöstra delarna av landet. Många människor har dödats i attacker utförda av sekten, som vill införa sharialagstiftning. Enligt det sydafrikanska forskningsinstitutet beräknades Boko Haram dittills ha dödat närmare 4 000 människor och skadat många tusen fler. införde undantagstillstånd i tre delstater i de nordöstra delarna av landet, och detta förlängdes med ytterligare . bedömde Ocha (FN:s kontor för samordning av humanitära biståndsinsatser) att den humanitära situationen i nordöstra blivit allt mer oroande till följd av våldsamma attacker utförda av den militanta väpnade gruppen Boko Haram och väpnade insatser för att bekämpa Boko Haram. Enligt Ocha hade efter beslutet om undantagstillstånd drygt 1 200 personer dödats och ett okänt antal skadats i attacker utförda av Boko Haram. EU:s höga representant har gjort offentliga uttalanden där hon har starkt fördömt terroristattacker i . redovisade i betänkande 2012/13:UU15, som beslutades , sina överväganden med anledning av motioner om religiösa minoriteters rättigheter, och slog då fast att religions- och övertygelsefriheten är central i ett öppet samhälle. Religions- och övertygelsefriheten är en universell mänsklig rättighet som kräver beskydd, överallt och för alla. I betänkandet redogjorde utskottet för EU:s och ansträngningar för att stärka religions- och övertygelsefriheten. Där nämndes bl.a. för mänskliga rättigheter och demokrati och en handlingsplan knuten till ramverket. Utskottet välkomnar att utrikesrådet , med stöd av och i enlighet med handlingsplanen, antog människorättsriktlinjer om att främja och skydda religions- och trosfrihet. Där slås fast att EU inte företräder någon särskild religion eller tro, och att riktlinjerna återspeglar unionens beslutsamhet att i den människorättspolitik som förs i de yttre förbindelserna främja religions- och trosfrihet som en rättighet som ska omfatta alla överallt. Människorättsriktlinjerna om att främja och skydda religions- och trosfrihet innehåller en rad komponenter, däribland grundläggande principer och prioriterade områden för EU:s agerande. Där anges också vilka verktyg unionen kan använda, t.ex. övervakning, bedömning och rapportering; demarscher och offentlig diplomati; politiska dialoger; besök av EU och medlemsstater i unionen; finansiella instrument i fråga om yttre förbindelser; agerande i multilaterala forum samt utbildning för personal inom EU:s utrikestjänst. Av EU:s årsrapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen (Thematic Reports) framgår att unionen, när allvarliga kränkningar hade ägt rum eller det fanns oro i fråga om religiös frihet, intolerans eller diskriminering, framförde sin uppfattning via diplomatiska kanaler, offentliga uttalanden och rådsslutsatser. hade EU framfört sådana uppfattningar till och en rad andra länder. I dylika fall visar unionen systematiskt full respekt för tanke- och samvetsfrihet och för förbudet mot tillskyndan till religiöst hat eller våld och uppmanar till dialog och yttrandefrihet för att på så vis reagera mot tal eller innehåll som uppfattas som stötande. Utskottet konstaterar att relationerna mellan och bygger på och att en politisk ramöverenskommelse, –EU Joint , som undertecknades 2009, syftar till en intensifierad dialog och ett ökat samarbete på en rad områden, däribland demokrati, god samhällsstyrning, mänskliga rättigheter och migration. Vid det tredje och senaste ministermötet inom ramen för överenskommelsen, som ägde rum , var parterna ense om behovet av att garantera rätten till respekt för religions- och trosfrihet. En tredje omgång av en lokal informell människorättsdialog mellan och EU ägde rum , liksom möten på tjänstemannanivå där frågor om de mänskliga rättigheterna behandlades. EU kommer i FN:s olika forum för de mänskliga rättigheterna att fortsätta att främja religions- och trosfrihet som en grundläggande mänsklig rättighet och fortsätter att ge stöd till FN:s specialrapportör för främjande av religions- och trosfrihet. Detta framgår av de slutsatser som antogs av utrikesrådet . Utskottet välkomnar ett gemensamt och samordnat agerande från EU i enlighet med unionens människorättsriktlinjer om att främja och skydda religions- och trosfrihet. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2013/14:U304 (SD) yrkande 6. anser i kommittémotion 2013/14:U235 av m.fl. yrkande 6 att ska ta initiativ inom ramen för EU och FN för att uppmärksamma konflikten i södra . Sedan mer än tre decennier råder en väpnad konflikt i i södra . Regionen är en geografiskt nära nog avskuren del av landet. Den skiljer sig från övriga såväl historiskt som ekonomiskt, etniskt och religiöst. behandlade i betänkande 2009/10:UU15 ett motionsförslag om konflikten i södra där rebellgrupper agerar för självständighet för regionen respektive regionalt självstyre och statliga satsningar i området. I betänkandet redovisade utskottet uppgifter om konflikten som inleddes och fredsinitiativ och därefter. Utskottet konstaterade att EU och gemensamt utarbetade strategidokument och indikativa program för utvecklingssamarbetet –2013 där uppmärksammades. I EU:s givarstöd till ingick medel för regionala projekt direkt inriktade på Casamanceområdet. Utöver EU-stödet lämnade vissa av unionens medlemsstater bilateralt stöd till insatser i Casamance. Även har lämnat betydande stöd till insatser i , vilket har inkluderat särskilda insatser i Casamance. Som exempel på projekt med finansiering från kan nämnas ett program för stimulans av ekonomiska och sociala aktiviteter i Casamance (PRAESC, Programme de Relance des Activités Economiques et Sociales en Casamance), som omfattat fyra huvudkomponenter: minröjning; demobilisering, återanpassning och återintegrering; lokal utveckling samt återuppbyggnad och reparation av infrastruktur som förstörts eller förfallit till följd av konflikten. FN:s löpande bevakning av inklusive sköts av Unowa (United Nations Office for West ), som rapporterar direkt till säkerhetsrådet. EU-delegationen i för en kontinuerlig politisk dialog med . I den politiska dialog som förs mellan och enligt artikel 8 är frågor om de mänskliga rättigheterna en viktig komponent. Enligt EU:s årsrapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen var stöd till fredsprocessen i Casamance ett av fokusområdena i den politiska dialogen . I årsrapporten ges exempel på projekt till stöd för mänskliga rättigheter i , som finansieras av EU. Ett av de exempel som nämns är ett projekt med finansiering från tionde Europeiska utvecklingsfonden för att stärka kvinnors sociopolitiska rättigheter i fredsprocessen i Casamance. Efter presidentvalet installerades Macky Sall som president i . Därefter har enligt uppgifter från ett de facto-vapenstillestånd rått i . En överenskommelse träffades mellan och demokratiska krafter (Mouvement des Forces Démocratiques de Casamance, MFDC) om en dagordning för fredssamtal. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2013/14:U235 (V) yrkande 6. anser i kommittémotion 2013/14:U235 av m.fl. yrkande 12 att det finns tecken på att inbördeskriget i kan vara på väg mot sitt slut. bör i EU, FN och andra internationella forum verka för en långsiktig freds- och försoningsprocess där såväl förhållandena i behandlas som förhållandet mellan och de grannstater som är inblandade i konflikten i . Kvinnorna i måste inkluderas i freds- och försoningsarbetet och det nuvarande vapenembargot upprätthållas och efterlevas. åttaåriga transitionsperiod gick till ända då makten fredligt överlämnandes från övergångsinstitutionerna till en ny federal regering.