· H101MJU16 · 2014-04-02 16:50:49 — Just detta att kommunerna får ansvar för detta fastighetsnära är ett sätt att åstadkomma detta.Arbetsgruppen ska ta fram ett förslag, och säger att aktörerna måste acceptera förslagen och till och med vara överens. Betyder det att ni från regeringens sida har abdikerat? är det ju politikernas ansvar att göra avvägningen. Det kan finnas motstående intressen, men då måste det politiska systemet kunna lösa frågan. Eller har ni gett aktörerna vetorätt, så att arbetsgruppen får jobba tills de är överens, eller är ni beredda att ta ert ansvar?Det skulle ha kommit en proposition , och kommer det kanske ett förslag . Det vore bra om kunde utveckla det lite grann, så att vi får veta. Jag sitter inte på andra sidan vattnet, så att jag kan avslöja allt. Men det som är viktigt och den information som jag ändå kunde delge och som vi också har hört tidigare under debatten gäller den här viktiga arbetsgruppen.Nej, det kom ingen proposition, för det saknades en hel del. Utredningen var inte till fyllest. Däremot finns det ett stort behov av att tydliggöra vissa saker, att kunna peka på en långsiktighet där de olika aktörerna tillsammans kan ta steg framåt, givetvis under ledning av miljöministern.I utredningen fanns det oerhört många förslag som det inte råder någon tvekan om. Det handlar om en höjd ambitionsnivå, att tydliggöra, att ställa krav. Det handlar om tillsyn, och det handlar också om avfallshierarkin. Här råder det inga delade meningar. Jag tror att det gäller det sista - vem som ska ha huvudansvaret. Där borde man under ledning av miljöministern kunna komma framåt. Här gäller det att ge och ta.Det viktigaste är att samhället och politiken ställer krav på vad vi vill uppnå. Vem som ska utföra det är egentligen en sidosak - det är inte det viktigaste. Den remissbehandlades , och en proposition anmäldes till . har det snart gått . Även om utredningen kanske var ofullständig i vissa avseenden tycker jag att man kan förvänta sig av en regering att den kan komma fram med en proposition i en så här pass viktig fråga, inte minst mot bakgrund av att återvinningen har minskat under den borgerliga regeringen.Det behöver tas konkreta steg. Ett kommunalt insamlingsansvar är inget hinder. Även de privata aktörerna måste vara inne i systemet. Men som på andra områden är det naturligt att kommunen har ett helhetsansvar för en planeringsfråga. Någon måste se till helheten, och det är naturligt att kommunerna gör det. Jag tycker att ni från den borgerliga sidan borde lyssna till era kommunpolitiker. Om man frågar dem är det nog många som tycker att vi ska ha ett kommunalt insamlingsansvar.Nej, det har inte blivit mycket. Det har blivit en tummetott av utredningen. kommer ett förslag. Jag vet inte om det sedan ska remissbehandlas. Om alliansregeringen tyvärr sitter kvar kommer det i så fall att dröja ytterligare innan det från borgerlig sida skulle komma en proposition. Här har gått. Det beklagar jag i denna viktiga fråga. Det viktigaste i den här viktiga frågan är att det blir ett bra och långsiktigt resultat. Här behöver branschen och aktörerna veta vad som gäller under framöver. Jag förstår att kommunpolitiker och kommuner är mycket intresserade och engagerade i den här frågan, för här finns en naturlig koppling mellan att samla in material och kanske också använda restprodukter i värmekraftverken. Här finns givetvis en ekonomi som vi inte kan bortse från.Men här måste vi som politiker höja blicken och tillvarata också entreprenörer. Vi har fantastiska entreprenörer som också kan lösa det problem som vi behöver få löst, det vill säga att på ett effektivt, säkert och konsumentvänligt sätt åstadkomma insamlingar och också ha kraven på sig att det vid tillsyn ska fungera tillfredsställande. Jag tror att det är det viktigaste.Det säger om att det har varit stiltje och inte hänt något stämmer inte. På område efter område har ändå steg tagits. Vi jobbar väldigt hårt med till exempel matsvinn. Vi jobbar med farligt avfall. har lämnat en skrivelse efter uppdrag från regeringen och från Miljömålsberedningen. Jag menar att det händer väldigt mycket positivt. Steg tas i rätt riktning.Men jag delar uppfattning att om vi här hade kunnat presentera en proposition hade vi självklart varit tacksamma och nöjda. Men kommer vi förhoppningsvis att se en lösning . Åhörare som kanske finns på distans och inte på läktaren!Vi debatterar miljö- och jordbruksutskottets betänkande 16 om avfall och kretslopp. Jag ska upprepa det som jag tror att jag sade i förra årets debatt, men det är värt att säga igen, nämligen att jag tycker att det är fel att tala om avfall. Jag vill hellre tala om resurser. Avfall är en resurs som har hanterats fel och därmed inte kan tas till vara. Avfall kan också uppkomma om resurser förorenas med kemikalier eller farliga ämnen. Därmed försvåras en återanvändning av resurserna. Om man tar naturen som exempel finns det inget avfall där naturligt, utan det är resurser i ett kretslopp. Målet för samhället måste vara precis detsamma, alltså att skapa resurseffektiva kretslopp av material. talade mycket vältaligt om cirkulär ekonomi. Det är precis det som det handlar om, att hitta samhälleliga kretslopp och samhälleliga resursflöden. Ett bra exempel på det som har hänt och som har utvecklats inom detta område är utsorteringen av matavfall. Vi hade en sådan situation att det fanns ett etappmål, eller delmål, i miljömålssystemet till 2010. Jag tror att det då var ungefär lite av kommunerna som hade utsortering av matavfall. Om de stora kommunerna, inte minst , då hade varit med på banan hade detta mål nåtts. I fanns det länge en ambition och egentligen ett lite flashigt kvittblivningsperspektiv att man skulle ha avfallskvarnar. Man skulle köra ned bra resurser, förstöra dem på vägen i ett avloppssystem och sedan återvinna dem i avloppsreningsverket. Ni vet alla vilka problem vi har med rötslam och med att kunna använda den resursen. Som tur är har backat från detta nu och är med på tåget i och med att regeringen, efter förslag från Miljömålsberedningen, är tydlig med att det inte bara ska utvinnas näringsämnen. Förut var målet att man skulle utvinna näringsämnen. Då kunde man ha rötslam eller kompost. är det också tydligt att det ska utvinnas näringsämnen och energi. Det styr tydligt mot det som det har talats om, alltså biogasutvinning. Då får man biogas, biogödsel och väl fungerande kretslopp. Det är värt att understryka att det nu har skett. Som nämnde i sitt anförande ligger vi nu på helt andra nivåer när riktlinjen från staten är tydlig. ligger långt fram när det gäller att skapa resurseffektiva kretslopp. Grunden lades av miljöminister , centerpartist, med kretsloppspropositionen. Det är kul för mig som centerpartist att kunna säga. Då infördes också producentansvaret. Man talar nu om avfallshierarkin. Jag tror att har talat om trappa. Det handlar om hur man ska tänka när man ska minska uppkomsten av avfall och återanvända saker först och främst innan man återvinner via energiutvinning och har deponering. Vi är, som sagt var, bra på återvinning. Men målet med kretsloppsarbetet var att minska uppkomsten av avfall, eller snarare minska cirkulationen av resurser. Att vi ska ha resurseffektiva kretslopp innebär att det inte bara är ett mål att återvinna till exempel förpackningar utan att minska uppkomsten av förpackningar och minska uppkomsten av avfall. Det är just därför som det i fråga om resurshantering och kretslopp är viktigt att få in innovation. Om man är lite osäker på varför det blev som det blev får man gå tillbaka till källorna. Jag har pratat med , och det fanns en tanke med att det var branschen som fick detta ansvar från början just för att man skulle få in innovation. Tyvärr - det är viktigt att veta - togs checks and balances, alltså uppföljnings- och sanktionsåtgärder, bort . Det var , som var miljöminister , som tog bort dem. Sedan har vi fått en infekterad diskussion om vem som ska ha ansvaret för insamlingen. Min känsla är att kommuner och landsting och Avfall , som kanske inte fanns då men som finns , egentligen aldrig förlikade sig med att de inte fick insamlingsansvaret. Jag brukar ibland känna att det finns likheter med arbetsmarknadens parter. Vi har arbetsgivarparter och arbetstagarparter. Enligt svensk modell är det bästa att de kommer överens. Om de inte kommer överens springer de till regeringen och ber om lagstiftning för att dra åt sitt håll. Jag känner att det lite grann är likadant på detta område. Det bästa är om parterna på denna marknad skulle komma överens. huvudtanke när han lade fram betänkande var att han skulle hitta en förhandlingslösning. Men skyttegravarna var tyvärr lite för djupa, och han fick tidsbrist. Han lade fram ett förslag enligt vilket han principiellt tyckte att man skulle flytta insamlingsansvaret. Detta förslag talade om att det skulle göras men inte hur. Jag har en stor respekt för att man utifrån ett principiellt ställningstagande kan vilja förändra huvudmannaskapet för insamling av förpackningar och tidningar och föra över det till kommunerna. Men då bör man också ha en tanke om hur ett sådant förändrat huvudmannaskap ska gå till och hur själva överföringen ska ske. Vi har privata aktörer, både när det gäller fastighetsnära insamling och annan form av insamling, som har ett uppbyggt system. Ska kommunerna bara ta över detta, eller hur ska själva övertagandet ske rent fysiskt? Alla är överens om att vi ska ha ett ekonomiskt producentansvar kvar för dem som för ut förpackningar och tidningar på marknaden. Men hur ska ersättningen se ut om det är någon annan som har insamlingsansvaret? Hur garanterar vi att det inte blir kostnadsdrivande för producenterna eller för skattebetalarna? Detta ska funka i stora kommuner. och har nämnts här. Och det ska funka i och också. Det är viktigt. Därför måste man understryka att inte gav svar på dessa frågor. gav ett principiellt svar på att det skulle ske men inte hur. Det är bara att konstatera att det inte gick att göra en proposition och föreslå lagstiftning utifrån underlaget från . Hade vi principiellt gjort det hade vi fått fundera på hur detta ska gå till i praktiken. Det hade blivit processer och så vidare. Vi hade fått mycket mindre innovation. Ingen hade under den tiden velat investera och öka effektiviteten i detta system. Tittar man på reservation 12 från Socialdemokraterna, och vill de principiellt flytta huvudmannaskapet till kommunerna. Jag kan ha respekt för detta principiella ställningstagande. Men respekten kräver att man har en aning om hur man skulle vilja göra ett sådant överförande. Annars är det inte ansvarsfullt. Det är just därför som regeringen under har överlämnat denna fråga till en arbetsgrupp. Detta gör man för att hitta en långsiktig och stabil lösning som leder till bättre service, ökad effektivitet och ett bättre samarbete. Man vill gärna, om möjligt, att parterna är överens om hur detta system ska funka. Flyttar vi ansvaret till en annan huvudman och fortfarande har skyttegravskrig tror jag nämligen inte att världen kommer att bli så väldigt mycket bättre heller.Det gäller alltså att göra det här. Regeringsmakten kräver lite ansvar. Det är lätt att som opposition säga: flyttar vi det här. När sedan ett sådant principiellt ställningstagande träffar verkligheten gäller dock att man också ska kunna genomföra det, och lade inte grunden för hur ett sådant genomförande skulle gå till. Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till betänkandet och avslag på samtliga reservationer. känner man att man skulle vilja recirkulera sina tidigare anföranden i dessa ämnen. Med tanke på vad detta betänkande heter, nämligen Avfall och kretslopp, kunde det kanske vara lämpligt i kretsloppet för vad vi säger i talarstolen också. Jag tror att vi till viss del hade kunnat skriva varandras manus , herr talman. Att vi vill tala om de här frågorna visar väl också på att vi har konstaterat att de är viktiga, och jag har satt upp några ord jag tror är viktiga för mig att konstatera. Det är "förvaltarskap", det är "tydlighet" och det är "långsiktighet". Detta gör att avfallshierarkin är väldigt central. Det är viktigt att vi kan leva upp till den. För någon vecka sedan diskuterade vi i kammaren en giftfri vardag, och vi tangerar det i det här betänkandet också. En giftfri vardag är egentligen förutsättningen för ett hållbart kretslopp - att vi kan hantera våra resurser på ett sådant sätt att vi håller dem så rena som möjligt för att använda dem i så många olika former som möjligt. Vi har från talarstolen hört ett antal exempel på vad vi behöver göra, och när jag förberedde detta och läste lite grann kunde jag konstatera följande: Som medelsvensk väger de kemikalier jag konsumerar i mina kläder mer än vad jag själv väger. Någon här får försöka räkna ut vad jag försöker hålla i vikt, men det är ett ganska skrämmande exempel. Det är oerhört skrämmande att vi har ett konsumtionsmönster som gör att vi i princip inte kan återanvända det här på ett bra sätt. är det, herr talman, för mig centralt att vi involverar det civila samhället i det regeringen nu har satt i gång när det gäller målsättningar för återvinning av textilier och så vidare - kollegerna har nämnt det tidigare, och jag tänker inte upprepa det. är det väl så att vi har ett antal aktörer i vårt samhälle som gör stora insatser på området. Det handlar inte minst om att använda textilier igen, genom att öppna secondhandbutiker där inkomsterna går till behjärtansvärda ändamål eller genom att skicka textilierna som sådana till dem som av olika skäl har behov av dem. Jag tror att det är mycket viktigt att vi tar med de civila aktörerna i arbetet med att utveckla det här för framtiden. Jag ska inte upprepa vad sade i sin genomgång av varför det inte har kommit någon proposition. Jag har dock sagt - och jag upprepar väl det, herr talman - att det gäller att det vi nu gör med anledning av hur vi hanterar våra resurser fungerar i , , och . Det handlar om insamlingsarbetet vad gäller såväl matavfall som det vi har producentansvar för och det som kan komma som nya producentansvar. Det gör också, herr talman, att precis det tryckte på är oerhört väsentligt: Det måste vara så att aktörerna i det här sammanhanget - våra kommuner, som har ansvaret för insamlingsstrukturerna utifrån ett producentansvar - faktiskt kan hjälpa till att forma detta på ett bra sätt. Lagar och regler kan vi stifta, och vi kan lägga på styrmedel, avgifter och subventioner eller vilken väg vi nu väljer att gå. Men har vi inte med aktörerna på banan kommer detta inte att fungera.Det måste nämligen fungera också för mig som landsortsbo. Även om jag får stoppa in det här i bagageluckan på bilen måste jag veta att det fungerar när jag lämnar det ifrån mig. Det gör att jag tror att den grupp nu har tillsatt kommer att kunna visa på resultat, och jag känner att man äntligen har börjat få insikten att det här är vårt gemensamma ansvar.När det gäller matavfall, herr talman, har vi konstaterat att det inte ska vara något avfall. Vi måste lära oss att använda näsan och smaksinnet, och våra andra sinnen, och handla på ett sätt som gör att vi konsumerar det vi köper. Det är dock bara den ena delen av detta - vi måste också se till att våra grossistled och annat hanterar råvarorna på ett sådant sätt att de går att använda. Det finns mycket att göra i det här, och jag tror att många aktörer även här visar på möjligheterna . Sedan får vi inte begå misstag i diskussionen som gör att vi kanske inte kan använda det vi skulle vilja använda. Vi kan utvinna biogödsel, som är rent, men vad gör vi med vårt rötslam? Då är vi tillbaka, herr talman, i den cirkel jag tycker är oerhört central: Vi måste i första hand få ut gifterna ur kretsloppet för att kunna återanvända så mycket som möjligt. När vi har fått ut till exempel läkemedel och hormonstörande preparat kan vi på ett helt annat sätt använda rötslammet för att göda våra åkrar, för att producera livsmedel och för att öka möjligheterna att få ett hållbart konsumtionsmönster. Utifrån den rapport några stycken av oss här fick oss till livs på ett lunchseminarium om och just hur vi kommer att ha behov av att hitta helt andra strukturer för livsmedelsproduktion och livsmedelsförsörjning har vi inte råd med det stora svinn som sker. Det är moraliskt förkastligt, och vi måste hitta strukturer som hjälper till med det. Det arbete som pågår i för att göra detta är ett viktigt steg i rätt riktning.Med det, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer.