bet · H101KU20 · 2014-05-28 00:00:00 — Utskottet noterar att i sitt svar på regeringens uppdrag har förklarat att den långsiktiga lösningen är en kraftfull utveckling av självbetjäningstjänster och digitala kanaler och att servicekontor i samverkan bör vara kvar till dess att förmågan att ytterligare utveckla och tillfredsställa kundbehoven har byggts upp. Andra mer flexibla och behovsanpassade lösningar kan komma att ersätta servicekontoren . Därutöver kan utskottet konstatera att Statskontoret, som haft i uppdrag att beskriva vilka behov som medborgare och företag har av myndigheternas service och hur det behovet uppfylls , i en rapport , Service i medborgarens och företagens tjänst (2012:13), anser att regeringen bör utse en servicedelegation som bör få i uppdrag att samordna utvecklingen av myndigheternas service till medborgare och företag. Ut- skottet är väl medvetet om att myndigheten själv råder över sin organisation men anser att frågan om lokala service är en mycket angelägen fråga. Utskottet avser därför att även i fortsättningen noga följa frågans utveckling utifrån tillkännagivandet om att skapa förutsättningar för tillgänglighet lokalt med möjlighet till personliga möten och som bidrar till ökad samverkan mellan statliga myndigheter. I betänkande (bet. 2011/12:KU21) nämns inte den specifika frågan om lokala närvaro. inkom med ett svar (dnr ) på regeringsuppdraget att genomföra en djupgående analys om hur myndighetens olika kundgruppers och medborgarnas servicebehov kan tillgodoses på ett ändamålsenligt och långsiktigt sätt (dnr S2011/4202/SF, S2011/4945/SF). I uppdraget ingick en analys av behovet av lokala tillgänglighet och hur myndigheten säkrar möjligheten till en viss grad av personliga möten med medborgare. När det gäller servicekontoren ser en utmaning i att det nuvarande servicekontorsnätet inte kan anses utgöra en jämn service för hela landet. På många ställen är det långt till ett servicekontor, och besöksfrekvensen på kontoren varierar stort. Som underlag för svaret för regeringsuppdraget har man genomfört en behovsanalys där man har konstaterat att det behövs servicekontor eftersom kunderna upplever ett behov av att få information, få hjälp med blanketter och komma till avslut i sina ärenden. 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL dock att allt eftersom socialförsäkringarna förenklas och förbättrar och utvecklar självbetjäningstjänster, hjälper kunden att upptäcka och använda de tjänsterna och i övrigt förbättrar kundupplevelsen kommer antalet besök på servicekontor att minska. Behovet av personliga möten kommer dock att kvarstå för ett antal grupper, t.ex. nyanlända och utlandsfödda, personer med kognitiva eller intellektuella funktionsnedsättningar och personer som genomgår en livskris. Behovet av lokal tillgänglighet kommer därmed att kvarstå men kostnaden för servicegivandet med det nuvarande servicekontorskonceptet kommer troligen att bli orimligt hög. Som sammanfattande kommentarer konstaterar (s. 2) följande: Servicekontor i samverkan bör vara kvar till dess att vår förmåga att ytterligare utveckla och tillfredsställa kundbehoven har byggts upp. Dock ser vi att en gradvis anpassning av kontorsnätets storlek och utformning kommer att ske . På lång sikt ser vi att andra, mer flexibla och behovsanpassade lösningar kan komma att ersätta servicekontoren. Tidpunkten för när dessa lösningar kan implementeras bedömer vi kommer tidigast och fram . [– – –] Den långsiktiga lösningen bedöms bli möjlig att genomföra inom ramen för normal verksamhetsutveckling och beräknas därmed rymmas inom de föreslagna nivåer som framgår av budgetunderlag . Dagens kostnader för servicekontoren bedömer vi kommer att kvarstå . , och Arbetsförmedlingen har fått möjlighet att lämna synpunkter på den långsiktiga lösning som redogör för i svaret till regeringen. Av synpunkterna framgår att samtliga myndigheter arbetar med att utveckla och förbättra digitala lösningar för att leverera bättre service. Myndigheternas syn på bedömning av utvecklingen skiljer sig sedan åt i de synpunkter som har inkommit. anser att om servicekontorsverksamheten kan utvecklas i takt med den digitala utvecklingen, finns det goda möjligheter till fortsatt tjänstesamverkan eftersom detta innebär en successiv anpassning av servicekontorsnätet. Enligt är bedömning av storleken på kundgrupper med specifika behov (ca 100 000 personer) inte realistisk. vill därför inte dra långtgående slutsatser men menar att om scenario realiseras finns det inte förutsättningar för en tjänstesamverkan i form av nuvarande servicekontor. är det viktigt att samverkan bedrivs i enlighet med de avtal som har upprättats mellan berörda myndigheter, samt att samarbetet underlättas av stabila förutsättningar och långa avtalsperioder. Förändringar måste ske i ordnade former och får inte innebära att kostnader vältras över på Arbetsförmedlingen. delar analys att servicekontoren behövs men anser att det är för tidigt, och kanske t.o.m. hämmande, att ange en fast tidpunkt för en övergång till en annan typ av lokalt möte i tjänstesamverkan. En kraftig förändring av servicekontorsnätet skulle i mycket hög grad 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL påverka möjlighet att bedriva verksamhet och innebära försämrad service till personer med pensioner och pensionsrelaterade för- måner, samt ge ökade kostnader. Ett lokalt fysisk möte är en viktig förutsätt- ning för att myndigheten ska klara sitt uppdrag. Statskontorets uppdrag om myndigheternas service i samverkan fick Statskontoret i uppdrag av regeringen att ta fram ett samlat underlag om myndigheternas service i samverkan (dnr S2011/3603/SFÖ I uppdraget skulle Statskontoret redovisa vilka behov medborgare och företag har av myndigheternas service i samverkan, hur myndigheterna till- gängliggör sin service i samverkan och hur dagens service i samverkan överlämnade Statskontoret rapporten i medborgarnas och företagens tjänst (2012:13) som svar på regeringsuppdra- Statskontoret konstaterar i rapporten att nyttan av service i samverkan inte är en helt lättbesvarad fråga, mycket beroende på brister i kunskapsläget om kundbehovet av service i samverkan. Man lyfter dock fram som en av de få myndigheter som har gjort en analys av behoven utifrån driv- krafter, och inte enbart mäter kundens upplevelse eller i vilken utsträckning en kund använder en kanal. Statskontoret anser att myndigheter har nytta av att samverka och bedömer att samverkan har gjort det möjligt för de enskilda myndigheterna att etablera sig eller vara kvar på orter där de har bedömt befolkningsunderlaget som för litet, och besöksvolymerna för låga. kan kring servicekontor är ett steg i rätt riktning som sannolikt har lett till bättre service och ökad tillgänglighet, trots att t.ex. serviceskyldigheten inte är tydligt definierad. anser Statskontoret att fler myndigheter bör samverka. är det möjligt att inkludera ytterligare myndigheter i samverkan vid de lokala Arbetsförmedlingens kontorsstruktur kan vara en bra bas för en utvidgad servicesamverkan. På lång sikt konstaterar att service i samverkan är en förvalt- Dagens frivilliga servicesamverkan kring servicekon- tor är ett steg i rätt riktning, men den fungerar inte tillfredställande eftersom samverkansmyndigheterna är självständiga, har olika uppdrag, olika kund- grupper och gör olika prioriteringar. Statskontorets slutsats är därför att rege- ringen på kort sikt bör formulera tydligare mål för vissa myndigheters service- givande, tydliggöra kraven på samverkan i myndigheters instruktion, se över finansieringsformer för service i samverkan samt ge uppdrag med för myndig- heters serviceskyldighet och öka tydligheten i finansieringen för att uppnå ökad stabilitet och långsiktighet. Utformningen av kontorsnät och bedömning av rimlig lokal servicenivå bör föregås av samråd med berörd länsstyrelse och På bör regeringen inrätta en servicedelegation, 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL ställa krav på att myndigheters samtliga kanaler omfattas av service i samverkan och inkludera flera myndigheter i samverkan vid lokala kontor. ställde (S) en skriftlig fråga (fr. 2011/12:708) till statsrådet om vilka initiativ statsrådet avsåg att ta för att förbättra förutsättningarna för en kontinuerlig och långsiktig utveckling av myndigheternas service i samverkan. Frågeställaren hänvisar till Statskontorets ovan nämnda rapport och den översyn som Statskontoret anser att regeringen bör göra av myndigheternas service i samverkan. I svaret anförde statsrådet följande: Regeringens förvaltningspolitik bygger på att myndigheterna i största möjliga utsträckning själva ska avgöra var deras resurser gör mest nytta för att uppfylla de mål för verksamheten som och regeringen fastställer. Regeringen har i propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (prop. 2009/10:175) framhållit att myndigheterna är de som är bäst skickade att på det egna området bedöma hur de kan tillgodose sina kunders behov av service och tillgänglighet. Utgångspunkten för myndigheternas arbete ska vara en likvärdig tillgång till service för alla. långsiktiga arbete med att bedriva verksamhetsutveckling där behovsanpassade lösningar ingår åligger denna myndighet i det uppdrag som regeringen och har gett den. är det min utgångspunkt att de statliga myndigheternas kontakter med medborgare och företag har betydelse för förtroendet för förvaltningen. Det är därför viktigt med fortsatt lokal samverkan mellan myndigheterna i syfte att upprätthålla en god offentlig service i hela landet. Statskontorets rapport, som frågeställaren refererar till, innehöll ett antal förslag om att se över olika möjligheter för service i samverkan. bereder Statskontorets rapport. ställde (S) en skriftlig fråga (fråga 2012/13:116) till statsrådet om vilka initiativ statsrådet avsåg att ta för att fortsatt tillförsäkra i Sydnärke ett servicekontor. Bakgrunden var att det hade fattats ett beslut om att lägga ned , och gemensamma servicekontor i . I svaret på frågan anförde statsrådet följande: Bakgrunden är att , och har genomfört en omstrukturering av kontorsnätet i landet för de gemensamma servicekontoren. Denna myndighetssamverkan med gemensamma servicekontor påbörjades . En sådan nyetablering behöver självklart följas upp och ses över, och de samverkande myndigheterna har konstaterat att besöksströmmarna ser något annorlunda ut jämfört med vad man först planerade för. För att kunna stärka servicen på de kontor där efterfrågan är stor har myndigheterna beslutat att avveckla vissa kontor. De kontor som läggs ned har alltså få besök, och myndigheterna har bedömt att det finns andra servicekontor inom rimligt avstånd. För invånarna i finns till exempel ett servicekontor i att tillgå. Genom omstruktureringen kommer servicen att kunna förbättras på de kontor som har haft många besökare. Myndigheterna ger även god service i telefon och på webben, och för kunder med stort servicebehov kommer 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL det som tidigare att vara möjligt att boka ett personligt möte med och . I budgetpropositionen (prop. 2012/13:1 utg.omr. 10 s. 61) redogör regeringen för hur man har behandlat tillkännagivandet från och meddelar att man nu har slutbehandlat det. har i ett tillkännagivande (bet. 2010/11:SfU10, rskr. 2010/11:223) bett regeringen återkomma till med förslag som dels tillgodoser medborgarnas behov av att är tillgänglig lokalt med möjligheter till personliga möten, dels bidrar till en ökad samverkan mellan statliga myndigheter. Regeringen gav därefter i uppdrag att analysera medborgarnas servicebehov och utforma en långsiktig lösning för hur ska möta medborgarna. inkom med sitt svar, där myndigheten bedömer att servicekontoren bör vara kvar till dess att förmågan att ytterligare utveckla och tillfredsställa de försäkrades behov har byggts upp. Den långsiktiga lösningen är, enligt , en kraftfull utveckling av självbetjäningstjänster och digitala kanaler. För att ge förutsättningar för lokal närvaro avser regeringen att öka anslaget med . Tillkännagivandet är därmed slutbehandlat. Att anslagsnivån 2013 är lägre än förklaras av att fått tillfälliga medel för att underlätta anpassningen till en långsiktigt lägre anslagsnivå. I socialförsäkringsutskottets budgetbetänkande (bet. 2012/13:SfU1) kommenteras utskottets tillkännagivande om lokala närvaro i samband med behandlingen av kommittémotion 2012/13:Sf381 av m.fl. (S). I motionens yrkande 22 begärs ett tillkännagivande om servicekontor. Enligt motionärerna är det viktigt att säkerställa att medborgarna får tillgång till god service och möjlighet till personliga möten. Utskottet avstyrker motionen i berörda delar med följande motivering (s. 61 f.): har i ett tillkännagivande (bet. 2010/11:SfU10, rskr. 2010/11:223) uppdragit åt regeringen att återkomma till med förslag som dels tillgodoser medborgarnas behov av att är tillgänglig lokalt med möjligheter till personliga möten, dels bidrar till en ökad samverkan mellan statliga myndigheter. På uppdrag av regeringen rapporterade att myndigheten bedömde att servicekontoren bör vara kvar till dess att förmågan att ytterligare utveckla och tillfredsställa de försäkrades behov har byggts upp. Den långsiktiga lösningen är, enligt , en kraftfull utveckling av självbetjäningstjänster och digitala kanaler. För att ge förutsättningar för lokal närvaro avser regeringen att öka anslag med . Utskottet noterar att det av budgetpropositionen framgår att tillförs för att kunna behålla befintliga servicekontor och serviceplatser. 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL generaldirektör uppgav vid sammanträdet att , och har enats om att stänga 13 servicekontor. Skälet är att dessa kontor har få besökare och att det är ett rimligt avstånd till ett annat servicekontor. Regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser I regeringens skrivelse 2012/13:75 (s. 63 f.) till meddelar regeringen att skrivelse 2011/12:223 är slutbehandlad: gav regeringen i uppdrag att analysera medborgarnas servicebehov och utforma en långsiktig lösning för hur ska möta medborgarna. Uppdraget har redovisats . bedömer att servicekontoren bör vara kvar till dess att förmågan att ytterligare utveckla och tillfredsställa de försäkrades behov har byggts upp. Den långsiktiga lösningen är en kraftfull utveckling av självbetjäningstjänster och digitala kanaler. För att ge förutsättningar för lokal närvaro angav regeringen i Budgetpropositionen (prop. 2012/13:1, utgiftsområde 10, s. 61) sin avsikt att öka anslaget till med . Riksdagsskrivelsen var med detta slutbehandlad. I socialförsäkringsutskottets yttrande till över regeringens skrivelse 2012/13:75 (yttr. 2012/13:SfU7y) nämns inte ärendet om lokala närvaro. I budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 10) nämns inte servicekontor. Regeringen konstaterar dock att tillgänglighet har förbättrats genom omfattande satsningar på digitalisering, dvs. självbetjäning, automatiserad handläggning och utveckling av digitala kanaler (s. 18). Regeringen föreslår att anslag utökas med , och . Anslaget höjs för att möjliggöra en välfungerande verksamhet (s. 39). I socialförsäkringsutskottets budgetbetänkande (bet. 2013/14:SfU1) kommenteras utskottets tillkännagivande om lokala närvaro i samband med kommittémotion 2013/14:Sf379 av m.fl. (S). I motionens yrkande 24 begärs ett tillkännagivande om servicekontor där motionärerna anför att den fortsatta processen för att säkerställa att medborgarna får tillgång till god service och möjlighet till personliga möten måste följas noga. Utskottet avstyrkte motionen med följande motivering (s. 63): har i ett tillkännagivande (bet. 2010/11:SfU10, rskr. 2010/11: 223) uppdragit åt regeringen att återkomma till med förslag som dels tillgodoser medborgarnas behov av att är tillgänglig lokalt med möjligheter till personliga möten, dels bidrar till en ökad samverkan mellan statliga myndigheter. På uppdrag av regeringen rapporterade att myndigheten bedömde att servicekontoren bör vara kvar till dess att förmågan att ytterligare utveckla 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL och tillfredsställa de försäkrades behov har byggts upp. Den långsiktiga lösningen är, enligt , en kraftfull utveckling av självbetjäningstjänster och digitala kanaler. Utskottet noterar att tillförts för att kunna behålla befintliga servicekontor och serviceplatser. Av budgetpropositionen framgår även att avsätts för att skapa förutsättningar för lokal närvaro. Utskottet noterar även att anslag, som angetts i tidigare avsnitt, ökas med för att möjliggöra en välfungerande verksamhet. debatterades socialförsäkringsutskottets budgetbetänkande (bet. 2013/14:SfU1) i kammaren (protokoll 2013/14:41). Som svar på frågor om lokala tillgänglighet anförde statsrådet bl.a. följande: Beträffande lokalkontor gäller naturligtvis de beslut som är fattade. får inte avveckla enligt den ursprungliga intention som man hade. Traditionella, rutinmässiga och interna försäkringskassebeslut om hur kontoren ska lokaliseras lägger sig inte och regeringen i. Vad det handlade om den gången var att man inte fick avveckla en hel struktur som då av ekonomiska skäl ville göra. Det beslutet gäller naturligtvis. [– – –] Jag känner inte till vartenda enskilt försäkringskassekontor i , trots att jag har besökt många av dem. Jag förutsätter att följer de av och regeringen fattade besluten om vad man får och inte får göra. Om den här kammaren anklagar för att bryta mot dessa beslut är det en allvarlig anklagelse. I så fall bör den preciseras, och sedan får vi undersöka om det kan vara på det sättet. Jag förutsätter att följer beslut. I regeringens skrivelse Regeringens förvaltningspolitik (skr. 2013/14:155) av ger regeringen en samlad redogörelse för regeringens insatser på det förvaltningspolitiska området och för utvecklingen inom statsförvaltningen . Insatser som berörs är bl.a. statsförvaltningens lokala service (s. 14 f.). Regeringen konstaterar att utvecklingen av myndigheternas lokala service i huvudsak är positiv och utgår från en rimlig avvägning mellan effektivitet och tillgänglighet. För att möjliggöra lokal närvaro på ett effektivt sätt samverkar myndigheter med varandra. Ett exempel på samverkan kring lokal närvaro som lyfts fram i skrivelsen är det gemensamma nät av servicekontor som har utvecklats av , och . I detta fall har samverkan utvecklats för att göra det möjligt för de deltagande myndigheterna att effektivisera sin verksamhet och upprätthålla lokal närvaro och en god servicenivå. Regeringen konstaterar att myndigheterna genom samverkan har kunnat behålla närvaro på orter där man annars inte har haft underlag för att motivera ett lokalt kontor. Genom samverkan kan myndigheternas lokala närvaro effektiviseras så att resurser frigörs för ärendehantering och andra verksamheter i myndigheterna. 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL Regeringen konstaterar vidare att det är varje myndighet som bäst känner medborgares och företags behov på det egna området. Det är därför myndigheterna som är bäst skickade att bedöma var de behöver vara lokalt närvarande. kan samverkan göra det möjligt för myndigheterna att upprätthålla lokal närvaro. Samverkan med andra kan alltså öka utrymmet för myndigheten att göra självständiga verksamhetsbeslut på det egna området. Regeringen konstaterar att det därför är rimligt att regeringens insatser i första hand inriktas mot att ge myndigheterna goda förutsättningar för att göra sina egna verksamhetsöverväganden. Ett exempel på detta är regleringen i samtjänstlagen och samtjänstförordningen. En vanlig form av riksdagsuttalanden är s.k. tillkännagivanden till regeringen (m.fl., Grundlagarna, 3:e uppl. 2012, s. 67). (SOU 2008:125 s. 304 f.) framhöll att möjligheten att besluta om tillkännagivanden till regeringen utgör en viktig funktion för . Detta kommer dock inte till uttryck i regeringsformen, där begreppet tillkännagivanden inte nämns. Inom hade det bl.a. mot denna bakgrund diskuterats om det fanns anledning att i någon form reglera användningen av tillkännagivanden. Någon konstitutionell skyldighet för regeringen att följa ett tillkännagivande från finns inte, konstaterade utredningen. Om regeringen inte följer ett tillkännagivande har möjlighet att utnyttja sin normgivningsmakt eller finansmakt för att åstadkomma det resultat som tillkännagivandet syftade till. har även ytterst möjligheten att avge en misstroendeförklaring mot regeringen. ställde frågan om praxis för tillkännagivanden borde återspeglas i regeringsformen. Det skulle t.ex. kunna ske genom att en bestämmelse infördes som innebar att regeringen inom den tidsgräns som ges i ett tillkännagivande ska underrätta om vilka åtgärder som vidtagits eller som man avser att vidta med anledning av önskemål. kunde konstatera att dagens ordning i allt väsentligt fungerar väl. Det kunde dessutom inte uteslutas att dagens praxis kan komma att utvecklas ytterligare, något som skulle kunna försvåras med en reglering i grundlag. Sammanfattningsvis ansåg således att någon bestämmelse som reglerar tillkännagivanden till regeringen inte bör införas i regeringsformen. Även i Översyn av riksdagsordningen (2012/13:URF3) behandlas tillkännagivanden. av riksdagsordningen fann inte skäl att göra några ytterligare uttalanden om tillkännagivandenas status. har vid ett flertal tillfällen tagit upp frågan om regeringens skyldighet att efterkomma tillkännagivanden. 1 VISSA FRÅGOR OM REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL 1994/95:KU30 (s. 42) underströk utskottet att utgångspunkten måste vara att det önskemål som tillkännagivandet avser bör tillgodoses. Om det visar sig föreligga omständigheter som hindrar ett genomförande eller om regeringen gör en annan bedömning än måste regeringen dock kunna underlåta att vidta de åtgärder som tillkännagivandet avser. En förutsättning borde då enligt utskottet vara att regeringens bedömningar redovisades för . uttalade utskottet (bet. 2002/03:KU30 s. 28) följande: Som tidigare anfört förutsätter utskottet att regeringen hörsammar tillkännagivanden och att regeringen redovisar för sina bedömningar om de begärda åtgärderna inte vidtas. Om regeringen inte avser att vidta en begärd åtgärd i enlighet med riksdagsbeslutet måste detta enligt utskottets mening redovisas för inom tidsramen, om en sådan uppställts av . Även skälen för att riksdagsbeslutet inte följs bör tas upp i sammanhanget. Om en redovisning inte kan ges i skrivelse eller proposition till bör den enligt utskottets mening lämnas till i annan form som gör den tillgänglig för samtliga ledamöter. Vid behandlingen av senare regeringsskrivelser om behandlingen av skrivelser och i granskningen hänvisades till detta och tidigare uttalanden (bet. 2002/03:KU29, 2003/04:KU21, 2004/05:KU24 och 2005/06:KU20). granskade (bet. 2008/09:KU20 s. 221) vilka åtgärder dåvarande socialförsäkringsminister hade vidtagit för att ge rimliga villkor att sköta sitt uppdrag. Utskottet framhöll att regeringen bär ett ansvar för myndigheters verksamhet och att det ansvariga statsrådet har ett särskilt ansvar. Det ankommer på vederbörande statsråd att sörja för att regeringen vid behov vidtar sådana åtgärder som kan erfordras för att avhjälpa brister i myndigheters verksamhet, även om varje förvaltningsmyndighet är självständig i den omfattning som följer av 11 kap. 7 § regeringsformen och myndighetens chef är ansvarig för att myndighetens verksamhet bedrivs författningsenligt och effektiv. Genom en skrivelse till begärde utskottet svar på ett antal frågor. Utskottet fick en svarspromemoria utarbetad vid (bilaga A1.5.2). Utskottet önskade i sin skrivelse svar på frågan hur stängningen av 13 servicekontor 2013 förhåller sig till det som statsrådet anförde i kammaren om att de beslut om lokalkontor som fattats gäller. I svarspromemorian anförs det att statsrådet bl.a. anförde att inte får avveckla enligt den ursprungliga intention som myndigheten hade. Detta gäller alltjämt när fattar beslut om sin egen service.