bet · H201FöU1 · 2014-12-04 00:00:00 — 2011/12:UFöU2) framhölls att det är av central betydelse att biståndsinsatserna genomförs på ett sätt som inte bidrar till sammanblandning med de militära insatserna. UFöU ansåg att det var av stor vikt att se helheten av det svenska engagemanget i norra , där hade både en militär trupp och en civil representation. Utskottet kan konstatera att omfattningen av verksamhet som kan kopplas till säkerhetssektorreform (SSR) och kapacitetsuppbyggande insatser har ökat kraftigt och att de ofta genomförs parallellt med, eller i anslutning till, internationella förbandsinsatser. beslutade mot denna bakgrund att ändamålet för och namnet på anslaget 1:2 Fredsfrämjande förbandsinsatser skulle ändras så att SSR- och kapacitetsbyggnadsinsatser kunde finansieras genom anslaget 1:2 (numera benämnt Försvarsmaktens insatser internationellt). Utskottet ser ett värde i att förutsättningarna för att på ett samlat sätt besluta om, redovisa och följa upp Försvarsmaktens alla typer av internationella insatser förbättrats. har dessutom förutsättningar att vid enskilda beslut om fredsfrämjande förbandsinsatser beakta förutsättningarna för att de genomförs på ett sätt som inte bidrar till sammanblandning med biståndsinsatser. kan väga in såväl detta som kraven på civilmilitär samverkan. Utskottet ser mot denna bakgrund inte att det finns skäl för att kräva ytterligare åtgärder och bedömer därför att motionen bör avslås. 2014/15:FöU1 UTSKOTTETS ÖVERVÄGANDEN Anslagen för utgiftsområde 6 Utskottets förslag i korthet anvisar anslagen inom utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap enligt utskottets förslag i bilaga 3 med de anslagsvillkor som utskottet har angett. bifaller vad regeringen föreslår om bemyndiganden, krediter i och investeringsplaner. Jämför särskilda yttrandena 1 (S, MP, V) och 2 (SD). I budgetpropositionen understryker regeringen vikten av att förstärkningen av försvarsförmåga påskyndas och beskriver bakgrund till och bevekelsegrunder för detta. Regeringen konstaterar därför också att förbandsverksamheten och materielanskaffningen i Försvarsmakten successivt behöver förstärkas i enlighet med Försvarsberedningens förslag. I budgetpropositionen beskrivs att förmågan i insatsorganisationen har ökat i takt med att försvarsreformen genomförs. Regeringen redovisar att stora delar av insatsorganisationen hade beredskapskrav innan försvarsreformen. Andelen förband i insatsorganisationen som är tillgängliga inom har ökat i takt med att reformen genomförs. Mot bakgrund av omvärldsutvecklingen bedömer regeringen dock att takten behöver ökas. Försvarsmakten rapporterar att arméförbanden , bl.a. genom övningen 13, ökade sin förmåga, att verka med sammansatta förband. Marinförbanden vidmakthöll sin förmåga, men begränsningar fanns inom vissa områden, främst undervattens- och sjöminröjningsförmågan. Stridsflygförbanden svarade upp mot ökade krav på incidentberedskapen, men vissa förband nådde inte sina produktionsmålsättningar fullt ut, på grund av problem med utbytes- och reservdelar som begränsat flygtidsproduktionen. Basbataljonerna och helikopterbataljonen nådde inte sina produktionsmålsättningar fullt ut beroende på utebliven övningsverksamhet och uteblivna funktionsutbildningar. Inom förbandsverksamheten har en försvarsmaktsgemensam övning (FMGÖ) genomförts med deltagande från marin-, flyg- och arméförband. An- talet gruppbefäl, soldater och sjömän som anställdes för kontinuerlig eller tjänstgöring var ca 2 000 personer. Totalt har uppfyllnaden av denna personalkategori därmed nått 8 000 personer. Verksamhet med andra länder har bl.a. omfattat internationell övningsverksamhet. Dessutom har samverkan med civila myndigheter övats i en stabsövning. Internationella insatser har genomförts bl.a. i och . Regeringens bedömning är att Försvarsmakten hade förmåga att möta de krav som då ställdes på myndigheten, men att begränsningar och utmaningar skulle uppstå vid ett försämrat omvärldsläge och vid högre konfliktnivåer. Be- gränsningarna i förmåga att verka vid högre konfliktnivåer hänger samman med att många förband fortfarande till stor del bemannas med värnpliktig personal. Krigsförbandens värnpliktiga personal tas inte in till övningar, vilket begränsar förmågan att verka vid högre konfliktnivåer även om förbanden efter mobilisering är nominellt fulltaliga. Begränsningarna i förmåga att verka med förbanden innan beslut om höjd beredskap beror på att värnpliktig personal inte kan utnyttjas då. Regeringen framhåller att nya mobiliserings- och beredskapssystem är under införande i Försvarsmakten, liksom mobiliserings- och försvarsplanering. Krigsförbandens planer kommer att vidareutvecklas i det fortsatta arbetet. krigsplacerades personal och materiel i den nya insatsorganisationen. Sammantaget bedöms Försvarsmaktens tillgänglighet såväl i normalfallet som vid beslut om höjd beredskap därmed ha ökat. Regeringen betonar vikten av att beredskapskontroller och mobiliseringsövningar genomförs. nådde uppfyllnaden av frivilliga gruppbefäl, soldater och sjömän med kontinuerlig eller tjänstgöring av totalt behov i insatsorganisationen. Övergången till frivillig personal går långsammare för tjänstgörande personal än för kontinuerligt tjänstgörande, och uppfyllnaden är väsentlig för Försvarsmaktens förmåga. Regeringen redovisar att övningsverksamheten utvecklas inom Försvarsmakten, även om ambitionerna reducerades på grund av ekonomiska och personella begränsningar. Försvarsmaktsgemensamma övningar har börjat genomföras , och krigsförbandsövningar har genomförts med tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän, vilket bedöms som positivt. menar regeringen att övningsverksamheten behöver öka i omfattning och omfatta fler. Deltagandet i internationella övningar utvecklas, vilket gör det möjligt att öva i större förbandsvolymer än vad som annars vore möjligt. De internationella insatserna har minskat i omfattning, vilket bedöms ställa ökade krav på övningsverksamheten. Regeringen har fattat beslut om ett flertal anskaffningar för att säkerställa att förbanden är utrustade för sina uppgifter, men konstaterar att det fortfarande finns materielbrister i krigsförbanden. De vidtagna åtgärderna bedöms sammantaget medföra förbättringar, men regeringen menar att ett antal utmaningar inom materiel- och logistikförsörjningen kvarstår. Genom att kunna möta ett väpnat angrepp ska Försvarsmakten – tillsammans med övriga delar av det samlade försvaret och jämte politiska, diplomatiska och ekonomiska medel – utgöra en tröskel för den som skulle vilja angripa eller använda militära maktmedel för att utöva påtryckningar mot . Utifrån den förändrade säkerhetspolitiska situationen i är det särskilt viktigt att stärka försvarsförmåga på både kort och lång sikt. Regeringen anser att detta bör göras med fokus på närområde. I budgetpropositionen föreslås därför nya förstärkningar av förbandsverksamheten och materielinvesteringar som bidrar till att öka Försvarsmaktens verksamhet och närvaro i närområdet, främst i och över , bl.a. genom en ökad incidentberedskap. Bedömningen är att förbandsverksamheten och materielanskaffningen successivt behöver förstärkas under den kommande försvarsinriktningsperioden. Den svenska försvarsförmågan, möjligheterna för att föra en självständig och aktiv säkerhets-, utrikes- och försvarspolitik samt förmågan att kartlägga yttre hot mot landet är dessutom beroende av en god försvarsunderrättelseförmåga. Försvarsunderrättelseverksamheten bör enligt regeringen ha beredskap att ge förvarningar och uthållighet att följa krisförlopp. Regeringen bedömer att försvarsunderrättelseverksamheten behöver förstärkas och aviserar därför en förstärkning av den . fortsätter genomförandet av det försvarspolitiska inriktningsbeslutet (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2009/09:292). I takt med att krigsförbanden bemannas med frivilligt rekryterad personal ökar förbandens tillgänglighet och användbarhet. I enlighet med den satsning som beslutades i budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 6, bet. 2013/14:FöU1, rskr. 2013/14:106) förstärks anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap i syfte att öka tillväxten av tjänstgörande personal och möjliggöra ökad övningsverksamhet främst för de kontrakterade förbanden. Regeringen har vidare föreslagit ytterligare förstärkningar i propositionen Höständringsbudget (prop. 2014/15:2) för att ge marinförbanden mer övningstid och närvaro till sjöss, flygvapenförbanden mer flygtid och ökad tillgänglighet och arméförbanden ökade övningsmöjligheter. Försvarsberedningen har i sin rapport av – Starkare försvar för en osäker tid (Ds 2014:20) beskrivit sin syn på de försvarspolitiska konsekvenserna av den säkerhetspolitiska utvecklingen. Regeringen konstaterar att det finns ett brett stöd för huvuddragen i rapporten. Förberedelser pågår inför nästa försvarspolitiska inriktningsbeslut som ska avse perioden . Regeringen har gett berörda myndigheter i uppdrag att lämna underlag inför den inriktningsproposition som regeringen avser lämna till . Utgångspunkten för dessa uppdrag är Försvarsberedningens rapport. Regeringen framhåller att inriktningen för materielförsörjningen, som framgår av den försvarspolitiska inriktningspropositionen (prop. 2008/09:140), ligger fast. Som ett led i utvecklingen av materielförsörjnings- processen avser regeringen att förbättra styrning och uppföljning av investeringsplaneringsprocessen. De förslag som lämnades av utredningen för försvarsmateriel (SOU 2014:15) utgör en viktig del av detta. Regeringen konstaterar att stridsflyg- och undervattensförmågan är av stor betydelse för försvar och för att Försvarsmakten ska kunna upprätthålla kravställd operativ förmåga. Regeringen bedömer att bibehållandet av såväl undervattenssom stridsflygsförmågorna är väsentliga säkerhetsintressen för . För att säkerställa utvecklingen och anskaffningen av JAS 39 E föreslår regeringen att anslaget 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar engångsvis tillförs . I budgetpropositionen konstaterar regeringen att Försvarsmaktens operativa behov ska vara styrande för materielförsörjningen och att principerna för denna ligger fast med fokus på minskade kostnader, kortare leveranstider, handlingsfrihet, vidmakthållande, beprövad materiel och konkurrens. Som ett led i utvecklingen av materielförsörjningen avser regeringen förbättra styrningen och uppföljningen av planerade och påbörjade anskaffningar. De förslag som lämnades av utredningen för försvarsmateriel (SOU 2014:15) är en viktig del i detta. I budgetpropositionen redovisar regeringen övergripande större anskaffningar som Försvarsmakten har beställt 2014 eller avser beställa 2015 enligt nu liggande planering. Regeringen framhåller att hot mot fred och säkerhet avvärjs bäst i gemenskap och samverkan med andra länder och organisationer. Därför bidrar solidariskt i insatser. kommer den nordiska stridsgruppen under svensk ledning att stå i beredskap för att kunna genomföra en operation inom ramen för EU:s gemensamma försvars- och säkerhetspolitik. Regeringen ser möjligheter till ett mer fördjupat nordiskt samarbete inom det militära försvaret. Utifrån ett svenskt perspektiv beskriver regeringen att den enda begränsningen är att samarbetet inte får innebära ömsesidiga försvarsförpliktelser. Ett fördjupat nordiskt samarbete stärker enligt regeringens bedömning både det nationella försvaret och förmågan att genomföra operationer i och utanför närområdet. och har ett väl fungerande samarbete inom försvarsområdet. Försvarsmakterna i respektive land har mycket gemensamt, delar många behov och verkar i samma klimat och samma geografiska område. Det fortsatta arbetet sker i enlighet med en gemensam svensk-finsk handlingsplan som presenterades och som utgör grunden för det fortsatta bilaterala samarbetet. Regeringen redovisar att kommer att vara ordförande i (Nordefco), vilket ger oss ytterligare möjlighet att bidra till utvecklingen av det nordiska samarbetet. Det ligger även i intresse att samarbetet med de baltiska staterna utvecklas inom försvarsområdet. I samband med det försvarspolitiska inriktningsbeslutet återupptogs arbetet med försvarsplaneringen, för vilken den säkerhetspolitiska analysen utgör ett viktigt ingångsvärde. Andra viktiga ingångsvärden är de beslutade ekonomiska ramarna och den tillgängliga operativa förmågan som tillsammans beskrivs som de resursmässiga ramarna för försvarsplaneringen. Inom ramen för försvarsplaneringen tas en grundoperationsplan och planeringsantaganden för operationer och kriser fram både för och närområdet, liksom för deltagande i krishanteringsoperationer utanför närområdet. Den solidariska säkerhetspolitiken är grunden för försvars- och säkerhetspolitiken och därmed också för försvarsplaneringen. 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap, beredskapskredit och insatsorganisation Regeringen föreslår ett anslag på 24 och ett bemyndigande att 2015 utnyttja en kredit i som uppgår till högst 40 i händelse av krig, krigsfara eller andra utomordentliga förhållanden. Regeringen föreslår dessutom att beslutar att insatsorganisationen i huvudsak ska bestå av de förband som anges i tabellen i bilaga 4. Anslaget får användas för att finansiera utbildnings- och övningsverksamhet för utvecklingen av insatsorganisationen, planering, insatser samt försvarsunderrättelseverksamhet. Anslaget används även för stöd till frivilliga försvarsorganisationer samt för stöd till veteran- och anhörigorganisationer. Det får också användas till exportfrämjande åtgärder inom försvarssektorn, samt till avveckling av materiel. Även fasta kostnader för multinationella samarbeten såsom () och Strategic Airlift Capability (SAC) finansieras från detta anslag. 1:2 Försvarsmaktens insatser internationellt Regeringen föreslår ett anslag på 1 . Anslaget får användas för särutgifter för den verksamhet med förband utomlands som Försvarsmakten genomför efter beslut av och regeringen. Vidare får anslaget användas för del av de gemensamma kostnader som kan komma att uppstå i samband med EU-ledda insatser internationellt, som finansieras via den s.k. Athenamekanismen. Det får även användas för särutgifter för Försvarsmaktens bidrag till insatser internationellt som inte innebär sändande av väpnad styrka till andra länder, förutom militärobservatörer, samt sekondering av personal till internationella stabsbefattningar kopplade till pågående insatser. 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar, kredit hos Riksgälden för FMV och investeringsplan för Försvarsmakten samt beställningsbemyndigande Regeringen föreslår ett anslag på 9 och ett bemyndigande att 2015 besluta om en kredit i som inklusive tidigare utnyttjad kredit uppgår till högst 12 för att tillgodose behov av rörelsekapital. Regeringen föreslår att bemyndigar regeringen att för anslaget 1:3 besluta om beställningar av materiel och anläggningar som inklusive tidigare åtaganden medför behov av framtida anslag på högst 66 2016–2027 samt att godkänner investeringsplanen för Försvarsmakten –2018 (tabell 3.11 i budgetpropositionens avsnitt 3.5.3). Regeringen föreslår även att beslutar om ett bemyndigande att i övrigt få fatta nödvändiga beslut beroende på oförutsedda ändrade förutsättningar. Anslaget 1:3 får användas för att finansiera anskaffning av materiel och anslagsfinansierade anläggningar. Vidare får anslaget användas för finansiering av förstagångsanskaffning av beredskapsvaror. Även utgifter för det multinationella samarbetet Strategic Airlift Capability (SAC) finansieras från detta anslag. Anslaget finansierar omställnings- och avvecklingskostnader som kan komma att uppstå vid omstruktureringar inom logistik- och materielförsörjningen samt forskning och utveckling. 1:4 Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel och anläggningar och beställningsbemyndiganden Regeringen föreslår ett anslag på 6 och att regeringen bemyndigas att för anslaget 1:4 besluta om beställningar av materiel och anläggningar som inklusive tidigare åtaganden medför behov av framtida anslag på högst 19 2016–2024. Anslaget får användas för att finansiera vidmakthållande och avveckling av materiel och anslagsfinansierade anläggningar. Det får vidare användas för kostnader för Europeiska försvarsbyrån (, ) och för det säkerhetsfrämjande samarbetet med andra länder samt till åtgärder för att främja den i verksamma försvarsindustrins exportverksamhet. 1:5 Forskning och teknikutveckling Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för att finansiera forskning och teknikutveckling. Anslaget får vidare finansiera det nationella flygtekniska forskningsprogrammet (NFFP), verksamhet vid Flygvapnets luftstridssimuleringscentrum (FLSC) samt övrig flygteknisk forskning. Anslaget får också finansiera forsknings- och utvecklingsverksamhet som genomförs inom ramen för det svenska deltagandet i . Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för att finansiera lämplighetsundersökningar av totalförsvarspliktiga, centralredovisning av totalförsvarets personal, registerföring över krigsplacerad personal samt enskilda ärenden inom området. Vi- dare får det användas för att finansiera Totalförsvarets rekryteringsmyndighets verksamhet med att ge myndigheter och andra med bemanningsansvar inom totalförsvaret stöd och service i fråga om bemanning. Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för att finansiera det treåriga officersprogrammet vid . Vidare får det finansiera forskning och utveckling m.m. inom vissa av högskolans kompetensområden. Anslaget får därutöver användas för att finansiera kurser inom ramen för Partnerskap för fred (PFF) samt viss forskning och analysstöd för regeringens behov. Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för att finansiera signalspaning och informationssäkerhetsverksamhet m.m. som bedriver och kapitalkostnaden för den teknikutveckling som behövs för dessa verksamheter. Det får även användas för Försvarets radioanstalts bidrag till att förvarna om ändrade förhållanden i vår omvärld samt myndighetens lämnande av stöd vid fredsfrämjande internationell verksamhet. Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för att finansiera internationell verksamhet inom försvarsmateriels- och forskningsområdet samt åtgärder för att främja den svenska försvarsindustrins exportverksamhet. Anslaget får även finansiera forskning om skydd mot kemiska, biologiska, radiologiska och nukleära stridsmedel (CBRN) samt forskning och analysstöd för regeringens behov. Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för att finansiera den verksamhet som bedrivs av vissa mindre nämnder samt bidrag till exempelvis Svenska Röda Korset och och Försvar. 1:11 Internationella materielsamarbeten och industrifrågor m.m. Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för att finansiera tillhandahållande av resurser inom materiel- och logistikförsörjning för stöd till regeringen. Det får även användas för förvaltningskostnader inom ovannämnda område. Anslaget får vidare användas till certifieringsorgan för it-säkerhet (CSEC) samt signatärskapet för Common Criteria Recognition Arrangement (CCRA). 1:12 och myndighetens kredit Regeringen föreslår ett anslag på och ett bemyndigande om en kredit i som inklusive tidigare utnyttjad kredit uppgår till högst 7 , detta för att tillgodose myndighetens behov av rörelsekapital eftersom detta bedöms krävas för hanteringen av vissa avtal inom försvarsexportområdet. Anslaget får användas för att finansiera exportfrämjande åtgärder inom försvarssektorn samt för försäljning och upplåtelse av materiel inom försvarssektorn som inte längre behövs för statens verksamhet eller som har blivit obrukbar. Regeringen redovisar att anslaget i förhållande till 2014 minskats med , med och med till följd av att myndigheten ska avvecklas. Statskontoret har på uppdrag av regeringen påbörjat en utvärdering av myndighetens verksamhet, och en slutrapport lämnas . I enlighet med uppdraget från regeringen i regleringsbrevet skulle myndigheten införa en modell med högre grad av avgiftsfinansiering. budget bedöms intäkterna för den uppdragsfinansierade verksamheten bli . Regeringen anser att nödvändigt exportstöd kan genomföras inom en annan myndighetsstruktur med bibehållna krav på affärsmässighet och transparens, men med högre kostnadseffektivitet. Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för att finansiera den verksamhet som Försvarsunderrättelsedomstolen bedriver med att pröva frågor om tillstånd till signalspaning enligt lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. 1:14 Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten Regeringen föreslår ett anslag på . Anslaget får användas för att finansiera den verksamhet som Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten bedriver med att kontrollera försvarsunderrättelseverksamheten hos de myndigheter som enligt förordningen (2000:131) om försvarsunderrättelseverksamhet bedriver sådan verksamhet, samt att i enlighet med lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet verkställa beslut om tillgång till signalbärare. Regeringen har i propositionen Lag om sprängämnesprekursorer och redovisning av krisberedskapens utveckling (prop. 2013/14:144) beskrivit resultaten på området, t.ex. MSB:s arbete med att utveckla samhällets förmåga att förebygga och hantera olyckor och kriser. Resultatbedömningen utgår från förberedelser som har gjorts för att utveckla och upprätthålla en förmåga att hantera nödlägen samt de värderingar av denna förmåga som görs, framför allt i myndigheternas risk- och sårbarhetsanalyser. Dessa visar att det i finns en generell förmåga, i form av planering, strukturer, resurser och rutiner, att förebygga och hantera kriser. Det finns områden med ett fortsatt förbättringsbehov. Underlag från Kommuner och Landsting visar enligt regeringen att antalet kommuner som anser sig ha en god förmåga att upprätthålla viktiga verksamheter i kris ökar. En viktig del i arbetet med krisberedskap och skydd mot olyckor är samhällets förmåga att skydda hav och kust, och regeringen bedömer att förmåga att bekämpa mycket stora oljeutsläpp under goda förhållanden har förbättrats betydligt. Det finns fortsatta utmaningar att bekämpa olja vid ogynnsamma omständigheter, exempelvis hård vind eller vinterförhållanden med kort dagsljusperiod och is. För att uppnå full förmåga att förhindra att olja kommer ut i vattnet vid olyckor till sjöss behövs mer övning och utbildning i nödläktring och brandbekämpning till sjöss. Inom sjöövervakning och kontrollverksamhet har fortsatt att utveckla samverkan med ansvariga myndigheter. Utsläppen från fartygstrafiken har minskat. I uppdrag ingår också att bidra till sjösäkerhet, och antalet personer som misstänks för sjöfylleri uppges ha minskat. Samhällets samlade förmåga att motstå, hantera och lära från allvarliga olyckor och kriser bygger på förmågan hos alla aktörer i samhället, offentliga såväl som privata, nationella såväl som lokala, organisationer såväl som enskilda individer. Inom ramen för ansvarsprincipen har samhällets aktörer vidtagit förebyggande åtgärder för att förbättra robustheten inom sina respektive ansvarsområden. Åtgärderna har i huvudsak finansierats av den aktör som ansvarar för verksamheten. Åtgärder som därutöver vidtagits med medel från utgiftsområde 6 är t.ex. tillsynsverksamhet, kunskapsuppbyggnad genom informationsspridning, kartläggningar och analyser samt fysiska förstärkningar av skydd och driftsäkerhet i samhällsviktiga verksamheter. Regeringen bedömer att dessa har bidragit till hanteringen av stormar, översvämningar och störningar i samhällsviktiga funktioner. Enligt regeringen bidrar de framför allt till att skapa en gemensam förmåga. I budgetpropositionen beskrivs att kraven på redovisning av förmågan har ökat, men konstateras att underlaget för att bedöma förmågan att motstå och hantera kriser är bristfälligt. Det gäller särskilt sådan verksamhet som bedrivs i privat regi.