bet · H101KU22 · 2014-03-20 00:00:00 — 2013/14:KU22 Vallagsfrågor I detta betänkande behandlar sju motionsyrkanden från allmänna motionstiden . Det gäller i huvudsak frågor om elektroniskt röstningsförfarande, avskaffande av ångerröst, gemensamma valsedlar och särskild valkrets för utlandssvenskar. Två motioner gäller frågor som har behandlats tidigare och därför nu behandlas i förenklad ordning. Utskottet avstyrker motionerna. I betänkandet finns en reservation (SD). Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2013/14:K266 av (M). 2013/14:K318 av (S). 2013/14:K385 av (SD) yrkandena 1 och 2. Reservation (SD) Särskild valkrets för utlandssvenskar 2013/14:K271 av (M). Motioner som behandlas i förenklad ordning 2013/14:K323 av m.fl. (M, FP, C, KD) och 2013/14:N333 av (FP) yrkande 10. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), (S), (M), i (S), (S), (S), (S), (C), (S), Skånberg (KD), (SD), (V), (M), (M), (M) och Montaser Eneim (M). I detta betänkande behandlar sju motionsyrkanden från allmänna motionstiden . Det gäller i huvudsak frågor om elektroniskt röstningsförfarande, avskaffande av ångerröst, gemensamma valsedlar och särskild valkrets för utlandssvenskar. Två motioner gäller frågor som har behandlats tidigare och därför nu behandlas i förenklad ordning. Utskottets förslag i korthet avslår en motion (M) om elektroniskt röstningsförfarande med hänvisning bl.a. till vallagskommittés förslag om ytterligare utredning. (M) begär i motion 2013/14:K266 ett tillkännagivande för regeringen om att överväga att införa elektroniska val i . Hon pekar på utvecklingen av ny teknik och säkerhet samt på att man i och framför allt i har genomfört elektroniska val med framgång. Även i det norska Stortingsvalet blev utfallet av e-röstning positivt och dubbelt så många förtidsröster lades via Internet som i kommunalvalen 2011. Vidare anför motionären bl.a. att e-röstning främjar demokratin och ökar tillgängligheten för många människor i samhället, inte minst på landsbygden men också för äldre och personer med funktionshinder. För den halva miljon svenskar som bor permanent utomlands skulle e-röstning helt lyfta bort geografin ur sammanhanget. Möjligheten att införa elektronisk röstning i bör enligt motionären ses över. Av 7 kap. vallagen (2005:837) framgår att röstning äger rum på röstningsmottagningsställen och sker på det sättet att väljaren tar en valsedel och lägger den i ett valkuvert som väljaren därefter försluter. Väljaren ska göra i ordning sina röster bakom en valskärm och därefter lämna valkuverten till en röstmottagare. I förarbetena till vallagen (prop. 2004/05:163 s. 87 f.) anförde regeringen bl.a. att elektroniska röstningsförfaranden inte då borde införas vid allmänna val. Frågan om att införa sådana förfaranden borde anstå till dess det finns tillräckliga erfarenheter av användning av elektroniska förfaranden vid lokala rådslag eller andra liknande aktiviteter där de säkerhets- och demokratiaspekter som aktualiseras vid ett val har kunnat bli föremål för en noggrann prövning och utvärdering. gjorde på förslag av ett tillkännagivande som bl.a. innebar att det vore värdefullt att i ett lämpligt sammanhang utreda möjligheterna att införa ett elektroniskt röstningsförfarande i vallokaler och röstningslokaler (bet. 2010/11:KU28 s. 51 f., rskr. 2010/11:293). Vid en eventuell elektronisk röstning borde generellt samma principer gälla som för traditionell röstning med pappersvalsedlar. Däri ligger bl.a. att avkall inte får göras på den grundläggande principen om valhemlighet. Även i övrigt måste kraven på säkerhet och kontrollrutiner ställas högt så att valens giltighet inte kan sättas i fråga utan förtroendet för valsystemet och demokratin bibehålls eller än hellre stärks. Vidare pekas på de erfarenheter som gjorts vid försöken med elektronisk röstning i när det gäller ansvarsförhållanden. Det torde vara av värde att beakta också andra internationella erfarenheter av elektronisk röstning. Betänkandet E-röstning och andra valfrågor vallagskommitté gjorde i betänkandet E-röstning och andra valfrågor (SOU 2013:24) bedömningen att det finns ett värde i sig att göra det enklare och mindre kostnadskrävande för väljarna att utöva sina demokratiska rättigheter. Ett sätt att uppnå det målet är att – under förutsättning att de höga säkerhetskrav som måste ställas på valförfarandet kan uppfyllas – tillåta e-röstning via Internet från andra platser än vallokaler och röstningslokaler. En sådan ordning kan också ge väljare med funktionsnedsättningar möjlighet att delta i val på jämlika villkor och underlätta för dem som förtidsröstar utanför den egna kommunen och utlandsboende att delta i val. Vidare blir sammanräkningen av rösterna säkrare och valresultatet kan redovisas snabbare. bör också kostnaderna för val kunna reduceras. System som bygger på att röstningen sker i vallokaler och röstningslokaler anses allmänt vara väsentligt mindre utsatta för fusk och fel. Hoten när det gäller röstning via Internet från andra platser än vallokaler och röstningslokaler och tänkbara motåtgärder sammanfattas av vallagskommittén (s. 75 f.). Hot som kommittén pekar på är hot riktade mot väljarens dator, såsom virusangrepp och programmeringsfel, och hot mot valsystemets datorer, såsom överbelastningsangrepp, dataintrång och fel i programvaran. Vidare pekar kommittén på hot riktade mot överföringen av röster, såsom brister i säkerheten vid överföringen, och man in the middle, vilket innebär att någon annan genom att ändra valsystemets domännamn eller använda sig av förväxlingsbart domännamn ändrar dataöverföringen så att ursprungligen avgivna röster raderas eller ersätts med andra röster. Ett generellt hot som kommittén uppmärksammar är tekniskt sammanbrott; fortlöpande tillgång till it-system och Internet är nödvändig för ett e-röstningsförfarande. Slutligen nämns den mänskliga faktorn i form av kunskaps- och kompetensbrister hos väljarna som i sig innebär ett säkerhetsproblem. Kommittén betonar att ett elektroniskt röstningssystem i okontrollerade miljöer förutsätter att väljarna tar ansvar för säkerheten i sin egen miljö samt konstaterar att Säkerhetsproblem relaterade till it-användning emellertid ofta är komplexa. Det finns, enligt kommittén, flera skäl för att genomföra omfattande försök innan man generellt öppnar möjlighet för e-röstning i okontrollerade miljöer, dvs. från andra platser än ett röstmottagningsställe. Ett mycket viktigt skäl är att väljarnas förtroende för förfarandet måste kunna säkerställas. Lika viktigt är att få till stånd en teknisk lösning som uppfyller högt ställda krav på säkerhet. Ett annat skäl är att de problemställningar som rör otillbörlig påverkan av väljare och köp och försäljning av röster kan behöva ytterligare belysas. Försök fyller flera viktiga funktioner. Försök bör visa om tillräcklig säkerhet kan uppnås med de lösningar som är möjliga. Försök stimulerar till offentlig debatt och kan därmed bidra till att skapa förtroende för systemet. Den tekniska lösningen bör, anförde kommittén, utformas så att den kan tillämpas både i val- och röstningslokaler och via Internet från andra platser. Kommittén föreslog att det , bl.a. för att de norska försöken med e-röstning i samband med stortingsvalet ska kunna följas, skulle tillsättas en utredning med uppdrag att närmare överväga förutsättningarna för att införa ett e-röstningssystem och, om man bedömer att krav på säkerhet m.m. kan uppfyllas, redovisa de juridiska, tekniska och administrativa förutsättningar som enligt utredningens bedömning ska gälla för en försöksverksamhet. Kommittén förordade i första hand försök med e-röstning via Internet i okontrollerade miljöer, men den tekniska lösningen bör utformas så att den kan tillämpas även i vallokaler och röstningslokaler. Inriktningen för utredningens arbete borde enligt kommittén vara att försök med e-röstning ska genomföras vid de allmänna valen 2018. Försöket borde avse samtliga tre val och genomföras i ett representativt urval av kommuner. Med hänvisning till att en bred politisk enighet har eftersträvats i i frågor som är av central betydelse för demokratin och parlamentarismens funktionssätt, ansåg kommittén att samtliga riksdagspartier borde ges representation i utredningen. Frågan om direktiv till en utredning bereds i . Utskottet noterar att vallagskommitté har föreslagit att det ska tillsättas en utredning med uppdrag att närmare överväga förutsättningarna för att införa ett e-röstningssystem och, om man bedömer att krav på säkerhet m.m. kan uppfyllas, redovisa de juridiska, tekniska och administrativa förutsättningar som enligt utredningens bedömning ska gälla för en försöksverksamhet samt att frågan om direktiv till en sådan utredning bereds i . Utskottet vill understryka vikten av att kraven på säkerhet, som kommittén framhöll, måste kunna uppfyllas. Motionen får anses i huvudsak tillgodosedd. Utskottets förslag i korthet avslår en motion (S) om avskaffande av ångerröst med hänvisning till förslagen i propositionen Ökad effektivitet, säkerhet och tillgänglighet i valförfarandet om förvaring av förtidsröster och om tid för rösträkning. (S) begär i motion 2013/14:K318 ett tillkännagivande om att möjligheten till ångerröst avskaffas. Motionären anför att förtidsröstningssystem är positivt ur ett demokratiskt perspektiv men rättigheten att ångerrösta fördröjer inte bara räkningen av röster utan ökar också risken för misstag och felaktigheter i rösthanteringen. För att förenkla hanteringen vid allmänna val bör den möjlighet som finns att på valdagen ångra sin tidigare lagda förtidsröst avskaffas. Väljare får rösta personligen i sin vallokal även om de redan har röstat i en röstningslokal eller brevröstat (ångerröstning). Det regleras i 9 kap. 14 § vallagen. Om den tidigare rösten finns i vallokalen, får väljaren ångerrösta först sedan han eller hon har fått tillbaka rösten av röstmottagarna. vallagskommitté föreslog att ångerröstningen skulle begränsas till på valdagen (SOU 1994:30). I proposition 1996/97:70 Ny vallag valde emellertid regeringen att inte lägga fram något förslag om begränsning av ångerröstningen. Kommittén anförde bl.a. följande. Det finns många olika sätt att förtidsrösta. Man kan t.ex. poströsta, rösta på utlandsmyndighet, institutionsrösta eller brevrösta. Att väljarna förtidsröstat på något av dessa sätt hindrar inte att de röstar i vallokalen på valdagen. I så fall gäller den röst som lämnats i vallokalen. Väljare som förtidsröstat eller som poströstat på valdagen har alltså möjlighet att ändra sitt val genom att rösta även i vallokalen. Att väljarna på detta sätt har möjlighet att ångerrösta får bl.a. den konsekvensen att poströsterna som skickas ut till vallokalerna för preliminär räkning inte kan läggas ner i valurnorna förrän man med säkerhet vet att väljaren inte kommer att rösta i vallokalen, dvs. först när vallokalen stängts för röstning. Under valdagen kan poströsterna förhandsgranskas i vallokalen om det inte stör den pågående röstningen där. Möjligheten att förhandsgranska poströsterna innebär att valförrättarna, om de hunnit förhandsgranska samtliga poströster, kan lägga ner de preliminärt godkända rösterna i valurnan så snart röstningen avslutats i vallokalen. Har de inte förhandsgranskats under valdagen får denna granskning ske efter det att röstningen avslutats. Först när samtliga röster i valet lagts ner i valurnan får denna öppnas och valkuverten tas ur och den preliminära rösträkningen inledas. Ångerröstningen och den administrativa omgång som den medför kan beräknas försena den preliminära sammanräkningen i vallokalen med mellan 30 och . Det kan därför ifrågasättas om inte ångerröstningen bör begränsas. vallagskommitté stannade för att ångerröstningen skulle begränsas till på valdagen. Förtidsrösterna kunde efter granskning få läggas i valurnorna för att räkningen av röster skulle vidta när vallokalen stängs. Nomineringsrätts och valkretskommittén lämnade inget eget förslag, men framhöll ändå vikten av att sammanräkningen kunde ske snabbt och påpekade att reglerna med personröstning krävde att sammanräkningen skulle göras så enkel och snabb som möjligt. En utgångspunkt vid bedömningen av om ångerröstningen skall begränsas är att valförfarandet måste göras så enkelt som möjligt. Förtroendet för systemet måste kunna upprätthållas och systemet vara så utformat att risken för överklaganden minimeras. Förslaget att begränsa ångerröstningen medför i och för sig en möjlighet till att förkorta tiden för sammanräkningen. Emellertid är det tveksamt om fördelarna med en begränsning leder till några egentliga tidsvinster. I stället kan en sådan ordning förväntas öka förvirringen kring röstningen och risken för misstag är påtaglig. Behovet av en snabbare sammanräkning är inte av sådan styrka att det uppväger de nackdelar som en begränsning av förtidsröstningen innebär. Det kan av principiella skäl inte heller komma i fråga att slopa möjligheten att rösta på valdagen. Regeringen anser därför att det i den nya vallagen inte bör införas någon begränsning av rätten att ångerrösta. En möjlighet att påskynda den preliminära sammanräkningen får genomföras på annat sätt. Reglerna om kontroll av förtidsrösterna bör kunna utformas så att granskningen skall ske under valdagen. Givetvis måste beaktas att röstningen skall kunna genomföras. Det bör emellertid i de allra flesta fall vara möjligt att ha granskningen färdig då röstningen avslutas. Tidsförlusten motsvarar då den tid det tar att lägga i valkuverten i valurnorna. Förslaget har därför utformats för att understryka vikten av att granskning av förtidsröster sker under valdagen. Enligt vallagskommitté borde någon begränsning av rätten att ångerrösta inte införas. vallagskommitté har i betänkandet E-röstning och andra valfrågor (SOU 2013:24) bl.a. föreslagit att en uttrycklig bestämmelse ska införas i vallagen om att mottagen valmateriel som härrör från förtidsröstningen, i avvaktan på rösträkningen, ska förvaras avskilt och på ett säkert sätt. Kommittén har även föreslagit att om det är nödvändigt för att med betryggande säkerhet klara av den preliminära rösträkningen får valnämnderna fortsätta den rösträkning som enligt nuvarande regler ska ske efter valet under ytterligare . Frågor som behandlades i detta betänkande av vallagskommittén behandlas i propositionen Ökad effektivitet, säkerhet och tillgänglighet i valförfarandet (prop. 2013/14:124). Propositionen Ökad effektivitet, säkerhet och tillgänglighet i valförfarandet Regeringen föreslår i propositionen Ökad effektivitet, säkerhet och tillgänglighet i valförfarandet (prop. 2013/14:124, s. 25 f.) att anteckningarna från röstmottagningen och det valmaterial som tagits emot ska förvaras avskilt och på ett säkert ställe i avvaktan på rösträkning. Vidare föreslås i propositionen (s. 45 f.) att om det behövs för att på ett betryggande sätt genomföra rösträkningen får valnämnden fortsätta sammanträdet för rösträkning efter valdagen. Om valnämnden fortsätter sammanträdet ska nämnden till lämna över de omslag som gjorts i ordning för de val som räknats färdigt fram till dess. Om rösträkningen avbryts ska de omslag som gjorts i ordning och det valmaterial som tagits emot förvaras på ett säkert sätt under avbrottet. Att valnämnderna får fortsätta den preliminära rösträkningen om det är nödvändigt för att med betryggande säkerhet klara av den preliminära rösträkningen innebär att valnämnden inte på förhand kan planera genomförandet av uppgiften på så sätt att t.ex. granskningen och rösträkningen delas upp (prop. s. 61). Utgångspunkten är alltså fortfarande att arbetet om möjligt ska planeras så att all granskning och rösträkning ska ske . Motioner om att begränsa eller avskaffa ångerröstning avstyrktes av utskottet i betänkande 2003/04:KU13 med hänvisning till att resultatet av det arbete som bedrevs av vallagskommitté (Ju 2003:03) borde avvaktas. Förslagen i propositionen Ökad effektivitet, säkerhet och tillgänglighet i valförfarandet om förvaring av förtidsröster m.m. och om tid för den preliminära rösträkningen syftar till att bidra till att minska risken för misstag och felaktigheter i rösthanteringen. I avvaktan på den fortsatta behandlingen av förslaget ser utskottet inte skäl att ställa sig bakom ett tillkännagivande om att utreda ett avskaffande av rätten att ångerrösta, och avstyrker därför motionen. Utskottets förslag i korthet avslår en motion (SD) om gemensamma valsedlar. Jämför reservation (SD). (SD) begär i motion 2013/14:K385, yrkande 1 och 2, ett tillkännagivande om gemensamma valsedlar. Motionären anför bl.a. att genom att ha gemensamma valsedlar minskar risken för valfusk i form av att ett partis valsedlar slängs eller göms undan. En valsedel skulle kunna innehålla samtliga partiers beteckning, partisymbol och kandidater. Vid sidan av varje partibeteckning och kandidatnamn skulle det finnas utrymme för att kryssa för personval. Valsedlarna skulle sedan finnas och tillhandahållas i varje vallokal. Det skulle bli lika villkor för alla, och valhemligheten skulle bevaras på ett bättre sätt . För miljön skulle det innebära enbart vinster med miljontals färre valsedlar som behöver tryckas upp, tusentals mil behöver inte köras och miljoner valsedlar behöver inte kasseras efter valdagen. Gemensamma valsedlar skulle ge väljaren en samlad överblick över de partier som ställer upp i valet samt minimera risken för valfusk. Bestämmelser om valsedlar finns i 6 kap. vallagen. Där framgår bl.a. att vid val används valsedlar med parti- och valbeteckning, valsedlar med parti- och valbeteckning och uppgifter om kandidater samt valsedlar med enbart valbeteckning. Valsedlar med parti- och valbeteckning liksom valsedlar med parti- och valbeteckning och uppgifter om kandidater får dessutom innehålla uppgift om för vilken valkrets valsedeln är avsedd och uppgift om huruvida det parti som valsedeln gäller för har registrerat sin partibeteckning och anmält kandidater. Kandidatnamnen ska vara uppförda i nummerordning. Varje kandidat ska identifieras så att det framgår vem som avses. Valsedlarna ska dessutom vara utformade så att väljarna kan lämna en särskild personröst och innehålla upplysning om personvalets innebörd. Utskottet avstyrkte i sitt betänkande 2012/13:KU18 yrkanden om valsedlar med hänvisning till att vallagskommitté i sitt delbetänkande behandlat frågor som gäller utformning av valsedlar. Enligt utskottets mening borde den fortsatta beredningen av ärendet avvaktas. Propositionen Proportionell fördelning av mandat och förhandsanmälan av partier i val Regeringen har i propositionen Proportionell fördelning av mandat och förhandsanmälan av partier i val (prop. 2013/14:48) föreslagit att en partibeteckning ska få innehålla en partisymbol. I propositionen (s. 77 f.) framhåller regeringen att symboler underlättar för väljare att ta rätt valsedel. Regeringen lämnar också förslag om skydd för partisymboler genom prövning av förväxlingsrisk. Förslaget behandlades i utskottets betänkande Proportionell fördelning av mandat och förhandsanmälan av partier i val (bet. 2013/14:KU16). Utskottet instämde i regeringens bedömning samt föreslog att beslutar att till 2014/skjuta upp behandlingen av regeringens förslag till lag om ändring i vallagen. Utskottet har i betänkande 2013/14:KU16 gjort bedömningen att en partibeteckning ska få innehålla en partisymbol, vilket underlättar för väljare att ta rätt valsedel. Utskottet ser inte skäl att ställa sig bakom ett tillkännagivande om en utredning av frågan om gemensamma valsedlar, och avstyrker därför motionen. Särskild valkrets för utlandssvenskar Utskottets förslag i korthet avslår en motion (M) om en särskild valkrets för utlandssvenskar. (M) begär i motion 2013/14:K271 ett tillkännagivande om att det bör övervägas att bilda en särskild valkrets för utlandssvenskar. Motionären uppger att man räknar med att fler än 400 000 svenskar finns stadigvarande i andra länder. är tyvärr valdeltagandet bland utlandssvenskarna alltför lågt. I riksdagsvalet deltog av de röstberättigade utlandssvenskarna, långt under hälften av andelen hos den övriga befolkningen. Det är, anför motionären, ett demokratiskt underskott när så många medborgare väljer att inte delta i de allmänna valen. En orsak kan enligt motionären vara att utlandssvenskarna inte har någon egen representation i utan istället får rösta i den riksdagsvalkrets i där de senast var bosatta. Om man istället skulle inrätta en egen valkrets för utlandssvenskarna så skulle detta kunna vara en demokratisk injektion för att dels öka utlandssvenskarnas engagemang i den svenska politiken, dels öka intresset hos riksdag för utlandssvenskarnas situation, särskilda intressen och problem. pekar på att erfarenheter från andra länder, exempelvis som inrättat liknande system för sina utlandsmedborgare, är goda. Där har inrättandet av egna valkretsar lett till ett ökat valdeltagande och till att utlandssvenskar har fått in representanter i Förbundsdagen som på ett tydligt sätt tillvaratar deras frågor. Därför bör inrätta en valkrets som riktar sig just till utlandssvenskarna. Med modern teknik borde detta vara avsevärt lättare att ordna rent praktiskt än . Vid val till är landet indelat i 29 valkretsar som anges i 4 kap. 2 § vallagen. Ett förslag om ändring i valkretsindelningen i behandlades i utskottets betänkande Proportionell fördelning av mandat och förhandsanmälan av partier i val (bet. 2013/14:KU16). Utskottet instämde i regeringens bedömning om indelningen i riksdagsvalkretsar i samt föreslog att beslutar att till 2014/skjuta upp behandlingen av regeringens förslag till lag om ändring i vallagen. Utskottet behandlade senast motionsyrkanden om en särskild valkrets för utlandssvenskar i betänkande 2007/08:KU18; utskottet ansåg då att arbete borde avvaktas och avstyrkte de aktuella motionerna. Utskottet ser inte skäl att ställa sig bakom ett tillkännagivande om att utreda en särskild valkrets för utlandssvenskar, och avstyrker motionen. Motioner som behandlas i förenklad ordning Utskottets förslag i korthet avslår motioner som rör samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlats tidigare . I betänkandet tas några motionsförslag upp som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare . Det gäller yrkanden om ett motionsyrkande (FP) om att län bör bli en riksdagsvalkrets (2013/14:N333 yrkande 10) och en motion (M, FP, C och KD) om byte av namn på valkretsar i (2013/14:K323). Motionerna har har behandlats i betänkandena /11:KU28, 2012/13:KU18. Utskottet vidhåller de tidigare gjorda bedömningarna i dessa frågor och finner inte skäl att nu ta upp dem till närmare behandling. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Gemensamma valsedlar, punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:K385 av (SD) yrkandena 1 och 2. Vid varje val trycks miljontals valsedlar upp åt de politiska partierna. Enligt gällande vallag ska valsedlar bland annat ha parti- och valbeteckning samt uppgifter om kandidaterna. Det förekommer uppgifter vid varje val om att väljare har svårt att skilja på valsedlarna från olika partier. Snarlika namn gör att det kan vara lätt att ta fel valsedel för den som har lässvårigheter eller nedsatt synförmåga. För att minimera risken för detta så borde partisymbolen finnas ihop med partinamnet på valsedeln. Ytterst handlar det om att säkra demokratin och dess spelregler. Dagens system lider av ett demokratiskt underskott där valsedlar kan blandas samman, kastas eller gömmas och det är ett slöseri med valsedlar och innebär även ett slitage på miljön med alla dessa transporter för att distribuera valsedlarna.