bet · H101UbU19 · 2014-05-27 00:00:00 — 2013/14:UbU19 Tid för undervisning I detta betänkande behandlar utskottet regeringens proposition 2013/14:160 Tid för undervisning – lärares arbete med stöd, särskilt stöd och åtgärdsprogram samt två följdmotioner som väckts med anledning av propositionen. I propositionen föreslår regeringen ändringar i skollagen (2010:800) i syfte att förtydliga reglerna om stöd och särskilt stöd samt förenkla lärarnas arbete med åtgärdsprogram och annan dokumentation. Förslagen innebär bl.a. att om det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås, ska eleven skyndsamt ges stöd i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen. Den befintliga skyldigheten att göra en anmälan till rektorn ska ändras, så att en sådan anmälan ska göras först om det kan befaras att eleven, trots att stöd i form av extra anpassningar har getts, inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. Om det finns särskilda skäl att anta att extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen inte skulle vara tillräckliga, ska en anmälan till rektorn göras direkt. Efter anmälan ska rektorn, liksom , se till att elevens behov av särskilt stöd skyndsamt utreds. Bestämmelsen om åtgärdsprogram ska ändras så att det blir tydligt att de behov som ska framgå av programmet är de behov av särskilt stöd som eleven har. Det ska inte längre krävas att det i åtgärdsprogrammet anges hur uppföljning och utvärdering ska ske utan det ska vara tillräckligt att ange det ska ske och vem som ansvarar för att det sker. Ett tillägg ska göras i skollagen med innebörden att om ett åtgärdsprogram utarbetas behöver inte den skriftliga individuella utvecklingsplanen innehålla samma information. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet tillstyrker propositionen med ett par mindre redaktionella ändringar och avstyrker motionerna. I betänkandet finns tre reservationer (MP) och ett särskilt yttrande (S). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Lagförslaget i fråga om lärares stöd och särskilt stöd antar regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) i de delar det avser 3 kap. 1 och 8 §§ och om att det i skollagen bör införas en ny paragraf 3 kap. 5 a § samt närmast före 5 a § en ny rubrik. Därmed bifaller proposition 2013/14:160 i denna del och avslår motion 2013/14:Ub9 av m.fl. (V). antar regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800), i den mån lagförslaget inte omfattas av vad utskottet föreslagit ovan, med den ändring att ett "s" läggs till i ordet åtgärdsprogram i paragraferna 10 kap. 13 §, 11 kap. 16 och 16 a §§, 12 kap. 13 och 13 a §§ och 13 kap. 13 §. Därmed bifaller proposition 2013/14:160 i denna del. 2013/14:Ub10 av (MP) yrkande 1. Reservation 1 (MP) 2013/14:Ub10 av (MP) yrkandena 2 och 3. Reservation 2 (MP) Rätten till särskilt stöd 2013/14:Ub10 av (MP) yrkande 4. Reservation 3 (MP) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), i (C), (S), (FP), (MP), (SD), (S) och (KD). Ärendet och dess beredning I detta ärende behandlar utskottet regeringens proposition 2013/14:160 Tid för undervisning – lärares arbete med stöd, särskilt stöd och åtgärdsprogram samt två följdmotioner som väckts med anledning av propositionen. En redovisning av motionerna finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag återfinns i bilaga 2. Utskottet har behandlat förslag om ändringar i skollagen (2010:800) i syfte att förenkla lärarnas administrativa arbete. Detta gjordes i propositionen Minskade krav på dokumentation i skolan (prop. 2012/13:195, bet. 2013/14:UbU5, rskr. 2013/14:19). Lagförslagen trädde i kraft . fick en utredare i uppdrag att biträda med att utarbeta ytterligare förslag om minskad administration för lärare (/5725/). Uppdraget genomfördes i en arbetsgrupp inom departementet (U2012:E). Uppdraget redovisades delvis i departementspromemorian Tid för undervisning – lärares arbete med åtgärdsprogram (Ds 2013:50). Under ärendets beredning har utskottet blivit uppmärksammat på ett antal smärre skrivfel i propositionens lagförslag. I förslaget till lag om ändring i skollagen (2010:800) 10 kap. 13 §, 11 kap. 16 §, 11 kap. 16 a §, 12 kap. 13 §, 12 kap. 13 a § och 13 kap. 13 § ska det stå åtgärdsprogram. I samtliga nämnda paragrafer saknas det ett s i ordet åtgärdsprogram. En korrigering bör göras av . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande. Lagrådet lämnade förslaget utan erinran. Flera studier har visat att lärares arbetsbelastning har ökat och att arbetstiden i allt större utsträckning ägnas åt administration och dokumentation. Enligt är lärare den yrkesgrupp som i störst omfattning upplever att arbetsbelastningen har ökat och många lärare anser att de numera inte hinner ägna tillräckligt med tid åt sitt kärnuppdrag, dvs. Lärarnas arbete med stöd och särskilt stöd är centralt för elevernas lärande och tidiga adekvata insatser är en förutsättning för att alla elever ska kunna nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. Det har dock visat sig att det råder osäkerhet kring vad som avses med stöd respektive särskilt stöd. När det gäller åtgärdsprogram, som ska utarbetas när en elev är i behov av särskilt stöd, förekommer det dels att de inte utarbetas när så ska ske, dels att sådana program upprättas i onödan. Det råder också osäkerhet om vad som ska dokumenteras i ett sådant program. Sammantaget förekommer såväl överdokumentation som kvalitetsbrister i arbetet med stöd, särskilt stöd och åtgärdsprogram. I propositionen föreslås ändringar i skollagen (2010:800) i syfte att förtydliga reglerna om stöd och särskilt stöd samt förenkla lärarnas arbete med åtgärdsprogram och annan dokumentation. Förslagen innebär bl.a. att om det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås, ska eleven skyndsamt ges stöd i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen. Den befintliga skyldigheten att göra en anmälan till rektorn ska ändras, så att en sådan anmälan ska göras först om det kan befaras att eleven, trots att stöd i form av extra anpassningar har getts, inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. Om det finns särskilda skäl att anta att extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen inte skulle vara tillräckliga, ska en anmälan till rektorn göras direkt. Efter anmälan ska rektorn, liksom , se till att elevens behov av särskilt stöd skyndsamt utreds. Bestämmelsen om åtgärdsprogram ska ändras så att det blir tydligt att de behov som ska framgå av programmet är de behov av särskilt stöd som eleven har. Det ska inte längre krävas att det i åtgärdsprogrammet anges hur uppföljning och utvärdering ska ske utan det ska vara tillräckligt att ange det ska ske och vem som ansvarar för att det sker. Ett tillägg ska göras i skollagen med innebörden att om ett åtgärdsprogram utarbetas behöver inte den skriftliga individuella utvecklingsplanen innehålla samma information. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Betänkandet är disponerat så att utskottet inleder med att behandla regeringens lagförslag och en motion som rör förslaget. Därefter behandlar utskottet motioner som innehåller begäran om tillkännagivanden till regeringen som anknyter till lagförslaget. Lagförslaget i fråga om lärares stöd och särskilt stöd Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag om ändringar och tillägg i skollagen (2010:800) när det gäller stöd i form av extra anpassningar och avslår ett motionsyrkande om avslag på regeringens lagförslag i denna del. Bakgrund och gällande rätt Bestämmelser om stöd finns i skollagens (2010:800) inledande kapitel. Där anges bl.a. att det i utbildningen ska tas hänsyn till barns och elevers olika behov. Barn och elever ska ges stöd och stimulans så att de utvecklas så långt som möjligt (1 kap. 4 § skollagen). Bestämmelser om särskilt stöd återfinns i huvudsak i skollagens tredje kapitel. Bestämmelserna är tillämpliga i förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan, gymnasiesärskolan och fritidshemmet (3 kap. 6 §). Särskilt stöd får ges i stället för den undervisning eleven annars skulle ha deltagit i eller som komplement till denna. Det särskilda stödet ska ges inom den elevgrupp som eleven tillhör om inte annat följer av skollagen eller av en annan författning (3 kap. 7 §). Behovet av särskilt stöd ska utredas. Rektorn ska se till att elevens behov av särskilt stöd utreds skyndsamt (3 kap. 8 §). Det särskilda stödet ska enligt nuvarande regler, i de obligatoriska skolformerna, ges på det sätt och i den omfattning som behövs för att eleven ska ha möjligheter att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås (3 kap. 10 § skollagen). Det är viktigt att bedömningen görs utifrån en helhetsbild av vad som ger eleven bäst förutsättningar att uppnå kunskapskraven. Insatser som är att betrakta som särskilt stöd är t.ex. placering i särskild undervisningsgrupp eller enskild undervisning (3 kap. 11 § skollagen), anpassad studiegång (3 kap. 12 § skollagen) eller elevassistent. Det rör sig således om insatser av mer ingripande karaktär som normalt inte är möjliga att genomföra för lärare inom ramen för den ordinarie undervisningen. Även insatsernas omfattning och varaktighet måste beaktas. Enstaka specialpedagogiska insatser kan, som ovan nämnts, vara att betrakta som stöd i form av extra anpassningar medan mer omfattande eller regelbundna specialpedagogiska insatser utgör särskilt stöd (prop. 2013/14:160 s. 21). Regeringen konstaterar i propositionen att det förekommer att åtgärdsprogram upprättas så snart det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås (prop. 2013/14:160 s. 19). Detta sker trots att lagstiftarens intention varit att bedömningen av elevens behov av särskilt stöd, som ska göras efter en utredning, kan resultera i att eleven inte bedöms vara i behov av särskilt stöd utan att det är tillräckligt med stöd, ledning och stimulans enligt 1 kap. 4 § och 3 kap. 3 § skollagen. Det förekommer vidare att det fattas beslut om särskilt stöd och åtgärdsprogram trots att eleverna skulle kunna få sina behov tillgodosedda med hjälp av stöd inom ramen för den ordinarie undervisningen. Många åtgärdsprogram består av en blandning av insatser, både sådana som är att betrakta som stöd och sådana insatser som utgör särskilt stöd. Det innebär att lärare och rektorer i viss utsträckning dokumenterar mer än vad som krävs enligt nuvarande lagstiftning. Detta ökar mängden administrativt arbete på bekostnad av undervisning och stöd. Den ökade dokumentationen har dock inte lett till att kvaliteten på arbetet med stöd och särskilt stöd har ökat. Inte heller uppnår fler elever de kunskapskrav som minst ska uppnås. Enligt regeringen tillämpas således inte gällande rätt fullt ut så som lagstiftaren avsett. Det finns därmed ett behov av att förtydliga regleringen kring vad som avses med stöd respektive särskilt stöd. Regeringen föreslår därför att det ska införas en ny paragraf i skollagen av vilken det framgår att om det inom ramen för undervisningen eller genom resultat på ett nationellt prov, genom uppgifter från lärare, övrig skolpersonal, en elev eller en elevs vårdnadshavare eller på annat sätt framkommer att det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås, ska eleven skyndsamt ges stöd i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen. Stöd i form av extra anpassningar är t.ex. att hjälpa en elev med att planera och strukturera sina studier. Det kan t.ex. ske med hjälp av ett särskilt schema över skoldagen, extra tydliga instruktioner eller stöd för att sätta i gång arbetet. Även hjälp med att förstå texter, att förklara ett ämnesområde på annat sätt eller extra färdighetsträning inom ramen för den ordinarie undervisningen, såsom lästräning eller mattestugor, är att anse som stöd i form av extra anpassningar. Till stöd i form av extra anpassningar hör även enstaka specialpedagogiska insatser , t.ex. . Likaså kan särskilda läromedel eller utrustning i form av t.ex. tidsstöd, dvs. hjälpmedel för att förstå och passa tider, samt digital teknik med anpassade programvaror som huvudregel anses falla inom ramen för stöd i form av extra anpassningar. Regeringen anser emellertid att huvudregeln om stöd i form av extra anpassningar måste kompletteras med ett undantag. Det finns fall där särskilt stöd kan behöva sättas in relativt omgående, exempelvis om det stöd som ges inom ramen för den ordinarie undervisningen inte är tillräckligt för att en elev ska lära sig läsa. Det kan också finnas situationer där läraren kan bedöma att det stöd som kan tillhandahållas i den ordinarie undervisningen inte kommer att vara tillräckligt. Så kan t.ex. vara fallet med en elev vars funktionsnedsättning ger upphov till ett behov av betydande anpassningar. Detsamma kan gälla en elev med andra svårigheter, vilka kräver betydande anpassningar som inte kan hanteras inom ramen för den ordinarie undervisningen. Undantaget innebär således att en anmälan till rektorn ska göras omgående, om det finns särskilda skäl att anta att stöd i form av extra anpassningar inte skulle vara tillräckliga (prop. 2013/14:160 s. 24). Regeringen bedömer att förslaget om stöd i form av extra anpassningar inte bara tydliggör skolans befintliga ansvar för att individanpassa den ordinarie undervisningen, utan också medför en tydligare gränsdragning mellan stöd och särskilt stöd. En sådan tydligare gränsdragning skapar enligt regeringen bättre förutsättningar för att beslut om åtgärdsprogram endast ska fattas för de elever som verkligen är i behov av särskilt stöd. Färre åtgärdsprogram kommer således att behöva utarbetas. Detta möjliggör en omfördelning av resurser från dokumentation till genomförande av stödinsatser (prop. 2013/14:160 s. 22). I kommittémotion 2013/14:Ub9 (V) av m.fl. föreslås att avslår regeringens förslag om lärares arbete med stöd och särskilt stöd (avsnitt 5 i propositionen). Motionärerna framhåller att flera remissinstanser har varit kritiska till förslaget. Exempelvis avstyrker förslaget och uttrycker tveksamhet till att det leder till en minskad arbetsbörda för lärarna. De exempel som har getts på stöd inom ramen för den ordinarie undervisningen är sådana som redan täcks av alla elevers rätt till en individanpassad skolundervisning enligt skollagen. menar vidare att gränsen mellan stöd och särskilt stöd blir otydlig och förskjuts, vilket kan fördröja särskilt stöd för dem som behöver sådana insatser. Även har ansett att förslaget är otydligt. De anmärker att åtgärder som anges som stöd inom ramen för ordinarie undervisning, är saker som görs . menar även att det blir förvirrande om det lagstiftas om detta på två ställen i skollagen. Vidare anser förbundet att begreppet stöd måste bli tydligt avgränsat för att det ska bli uppföljningsbart och att otydligheten i begreppet stöd riskerar att leda till otydlighet även när det gäller särskilt stöd, som beslutas av rektor. Om förslagen ska genomföras måste de på ett tydligare sätt motiveras och kvalitetssäkras på ett sätt som kan ligga till grund för ett riksdagsbeslut. Lärarnas arbetsbelastning har ökat och ägnas alltmer åt administration och dokumentation, vilket tar tid från undervisningen. Det är därför viktigt att det arbete som regeringen inlett med att minska lärarnas administrativa arbetsuppgifter fortsätter. Utskottet välkomnar därför regeringens lagförslag om ändringar i skollagen om stöd, särskilt stöd och åtgärdsprogram. Utskottet anser i likhet med regeringen att det finns ett behov av att förtydliga regleringen kring vad som avses med stöd respektive särskilt stöd. Regeringens förslag om att en elev skyndsamt ska ges stöd i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen, om det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås, är väl avvägt. Utskottet anser också att huvudregeln om stöd i form av extra anpassningar måste kompletteras med ett undantag. Som regeringen påpekar finns det fall där särskilt stöd kan behöva sättas in relativt omgående, exempelvis om det stöd som ges inom ramen för den ordinarie undervisningen inte är tillräckligt för att en elev ska lära sig läsa. Det kan också finnas situationer där läraren kan bedöma att det stöd som kan tillhandahållas i den ordinarie undervisningen inte kommer att vara tillräckligt. Undantaget innebär således att en anmälan till rektorn ska göras omgående, om det finns särskilda skäl att anta att stöd i form av extra anpassningar inte skulle vara tillräckliga. Utskottet bedömer att förslaget om stöd i form av extra anpassningar inte bara tydliggör skolans befintliga ansvar för att individanpassa den ordinarie undervisningen, utan också medför en tydligare gränsdragning mellan stöd och särskilt stöd. Utskottet instämmer med regeringen i att en sådan tydligare gränsdragning skapar bättre förutsättningar för att beslut om åtgärdsprogram endast ska fattas för de elever som verkligen är i behov av särskilt stöd. Färre åtgärdsprogram kommer således att behöva utarbetas. Detta möjliggör en omfördelning av resurser från dokumentation till genomförande av stödinsatser. Sammanfattningsvis tillstyrker utskottet regeringens förslag om ändring i 3 kap. 1 och 8 §§ och regeringens förslag om att det i lagen bör införas en ny paragraf, nämligen 3 kap. 5 a §, samt närmast före 5 a § en ny rubrik och avstyrker motion 2013/14:Ub9 (V). Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag om åtgärdsprogram. Av åtgärdsprogrammet ska det bl.a. framgå vilka behov av särskilt stöd som eleven har. Krav på hur uppföljning och utvärdering av åtgärdsprogram ska ske tas bort. Det ska räcka med att ange när och vem som ansvarar för att det sker. Om ett åtgärdsprogram utarbetats behöver inte den skriftliga individuella utvecklingsplanen längre innehålla en sammanfattning av insatserna för särskilt stöd. Jämför särskilt yttrande (S). Bakgrund och gällande rätt För en elev som ska ges särskilt stöd ska ett åtgärdsprogram utarbetas. Av åtgärdsprogrammet ska det framgå vilka behoven är, hur de ska tillgodoses och hur åtgärderna ska följas upp och utvärderas. Eleven och elevens vårdnadshavare ska ges möjlighet att delta när ett åtgärdsprogram utarbetas. Åtgärdsprogrammet beslutas av rektorn eller en person som rektorn har överlåtit beslutanderätten till. Åtgärderna ska vara av både kort- och långsiktig karaktär (3 kap. 9 §). Nuvarande bestämmelser reglerar inte hur ofta en uppföljning eller utvärdering ska göras. Detta avgörs i stället av rektorn eller den person som rektorn har delegerat uppgiften att fatta beslut om åtgärdsprogram till. Hur ofta det är lämpligt att utvärdera eller följa upp ett åtgärdsprogram beror på den enskilde elevens behov och vilka åtgärder som planeras. Behovet av utvärdering och uppföljning kan skifta mellan olika elever med liknande behov, behovet kan även skifta för en och samma elev. I den skriftliga individuella utvecklingsplanen ska läraren dels ge omdömen om elevens kunskapsutveckling i förhållande till kunskapskraven i de ämnen som eleven får undervisning i, dels sammanfatta vilka insatser som behövs för att eleven ska nå kunskapskraven och i övrigt utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen. Därutöver ska överenskommelser mellan läraren, eleven och elevens vårdnadshavare dokumenteras i den individuella utvecklingsplanen (10 kap. 13 §, 11 kap. 16 § och 16 a §§, 12 kap. 13 och 13 a §§ och 13 kap. 13 § skollagen). Om det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås och om en utredning om särskilt stöd visar att stöd inom ramen för den ordinarie undervisningen inte är tillräckligt ska särskilt stöd ges och ett åtgärdsprogram upprättas. Detta innebär att för elever i behov av särskilt stöd kan åtgärdsprogrammet och den del av utvecklingsplanen som beskriver vilka insatser som eleven behöver för att nå kunskapskraven innehålla i stort sett samma uppgifter. Lagförslaget när det gäller 3 kap. 9 § innebär att det ska framgå av åtgärdsprogrammet vilka behov av särskilt stöd som eleven har. När det gäller uppföljning och utvärdering ska det inte längre krävas att det i åtgärdsprogrammet anges hur uppföljning och utvärdering ska ske, utan det ska räcka med att ange när uppföljning och utvärdering ska ske och vem som ansvarar för att det sker. Åtgärdsprogram bör även fortsättningsvis utarbetas för en elev i behov av särskilt stöd oavsett om det begärs av eleven eller dennes vårdnadshavare. Lagförslaget när det gäller 10 kap. 13 §, 11 kap. 16 och 16 a §§, 12 kap. 13 och 13 a §§ och 13 kap. 13 § innebär att om ett åtgärdsprogram utarbetas i ett eller flera ämnen behöver inte den skriftliga individuella utvecklingsplanen innehålla en sammanfattning av vilka insatser i form av särskilt stöd som behövs för att eleven ska nå kunskapskraven. Utskottet ser positivt på att skollagen förtydligas så att det av lagtexten framgår att det som ska anges i ett åtgärdsprogram är vilka behov av särskilt stöd som eleven har och hur dessa behov ska tillgodoses. Ett sådant förtydligande stärker elevens rättssäkerhet. Ett sådant förtydligande innebär också att åtgärdsprogrammen kan bli mindre omfattande och att innehållet blir mer adekvat. Likvärdigheten för eleverna bör därmed öka. Nuvarande bestämmelse innebär att det i åtgärdsprogrammet ska anges hur åtgärderna ska följas upp och utvärderas. Det bör enligt utskottet vara tillräckligt att i åtgärdsprogrammet dokumentera en uppföljning och utvärdering ska göras samt vem som är ansvarig för uppföljningen respektive utvärderingen. Lagstiftningen blir enklare att tillämpa och mer tid frigörs för undervisning och arbete med olika stödåtgärder, utan att de berörda elevernas rättssäkerhet eftersätts. Utskottet välkomnar även regeringens avsikt att ge i uppdrag att revidera de allmänna råden om arbete med åtgärdsprogram för elever i behov av särskilt stöd och utgår ifrån att uppdraget syftar till att förenkla arbetet med särskilt stöd och åtgärdsprogram. Av propositionen framgår att det ibland är oklart vad som skiljer en skriftlig individuell utvecklingsplan och ett åtgärdsprogram åt. Dokumenten tycks överlappa varandra, och när det gäller elever som har åtgärdsprogram upplever lärare att arbetet med utvecklingsplanen, till viss del, genererar ett opåkallat dubbelarbete. Utskottet stöder därför förslaget om att den skriftliga individuella utvecklingsplanen inte behöver innehålla en sammanfattning av det särskilda stödet eftersom detta stöd ska dokumenteras i ett åtgärdsprogram. Utskottet tillstyrker regeringens förslag om ändring i 3 kap. 9 §, 10 kap. 13 §, 11 kap. 16 och 16 a §§, 12 kap. 13 och 13 a §§ och 13 kap. 13 §. Utskottet övergår nu till att under särskilda rubriker behandla motioner som innehåller en begäran om tillkännagivanden som berör frågor som anknyter till lagförslaget. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att lärare ska ges mer ansvar och befogenheter att styra pedagogiska resurser och ge elever det stöd som krävs. Jämför reservation 1 (MP). I motion 2013/14:Ub10 yrkande 1 av (MP) begär motionären att lärarna ska ges mer ansvar och befogenheter att styra pedagogiska resurser och ge elever det stöd som krävs. Enligt motionären är det lärarna som bäst kan avgöra vilka behov som finns hos eleverna. Ansvariga lärare bör därför, gemensamt, i större utsträckning kunna påverka beslut om avsteg från timplanen och möjlighet till extra lärarstöd, specialundervisning, integrerat språkstöd, hjälp från elevhälsan eller annat stöd. tidigare förslag om en s.k. ordinationsrätt för lärare hade i detta fall kunnat förtydliga lärarnas befogenheter och ytterligare förstärkt arbetet med att ge varje elev det stöd som krävs i skolan. Utskottet vill inledningsvis påminna om att det pedagogiska arbetet vid en skola leds och samordnas av rektorn (2 kap. 9 § skollagen); är lärarnas arbete med stöd och särskilt stöd centralt för elevernas resultat.