bet · H201JuU2 · 2014-11-26 00:00:00 — Nämnden får uttala sig om konstaterade förhållanden och sin uppfattning om behov av förändringar i verksamheten och ska verka för att brister i lag eller annan författning avhjälps (1 och 2 §§). Nämnden är också skyldig att på begäran av en enskild kontrollera om han eller hon har utsatts för hemliga tvångsmedel, samt om användningen av tvångsmedlen och därmed sammanhängande verksamhet har skett i enlighet med lag eller annan författning. Nämnden ska underrätta den enskilde om att kontrollen har utförts (3 §). I vissa fall ska få underrättelse från åklagaren om vidtagna tvångsmedelsåtgärder. När underrättelse i efterhand till enskild om tvångsmedelsanvändningen har underlåtits på grund av sekretess, ska nämnden underrättas om detta. Därtill ska åtgärden anmälas till nämnden i de fall då åklagare fattat ett interimistiskt beslut om hemligt tvångsmedel enligt utredningslag men beslutet har upphört att gälla innan domstol har prövat ärendet (6 § utredningslag). ska också underrättas om beslut om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet (6 § inhämtningslagen). Nytta, behov och integritetsintrång Utredningen om vissa hemliga tvångsmedel (Ju 2010:08) överlämnade som framgår ovan under avsnittet Bakgrund delbetänkandet Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott (SOU 2012:44). Utredningen har i samarbete med gjort en omfattande kartläggning av tillämpningen av tvångsmedlen enligt lagen om hemlig rumsavlyssning, lag om preventiva tvångsmedel och utredningslag. Kartläggningen omfattar tiden från det att respektive lag trädde i kraft t.o.m. . I propositionen (s. 60 f.) görs bedömningen att beaktansvärd nytta har förekommit vid tillämpningen av utredningslag, lag om preventiva tvångsmedel och lagen om hemlig rumsavlyssning. De brottsbekämpande myndigheterna har enligt vad som anförs i propositionen ett påtagligt behov av att kunna använda hemliga tvångsmedel för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott och utreda vissa samhällsfarliga brott samt av hemlig rumsavlyssning. Vidare görs i propositionen (s. 69) bedömningen att tvångsmedel enligt de nu aktuella lagarna har använts i ett mycket begränsat antal fall. Besluten har riktats mot ett begränsat antal personer. När det gäller de enskilda fall där de aktuella tvångsmedlen har tillämpats har personlig information samlats in i inte obetydlig omfattning. I dessa fall bedöms tvångsmedlen ha medfört integritetsintrång som inte har varit ringa. I propositionen anförs (s. 168) att den kartläggning som gjorts av Utredningen om vissa hemliga tvångsmedel ger ett samlat intryck av att den praktiska tvångsmedelsanvändningen enligt gällande regelverk motsvarar även högt ställda krav på rättssäkerhet och proportionalitet. Av utredningens kartläggning framgår också att domstolskontrollen och de offentliga ombudens medverkan har haft en viktig roll för att så långt som möjligt minska integritetsintrånget. Det finns ingen anledning att tro att det kommer att förhålla sig annorlunda . Även den kontroll som utövas av bidrar till att identifiera och motverka eventuellt missbruk. I propositionen anförs, i överensstämmelse med uppfattningen hos utredningen och en klar majoritet av remissinstanserna, att utgångspunkten bör vara att den reglering som föreslås inte ska vara begränsad i tiden. Propositionens förslag innebär sammanfattningsvis att möjligheten att använda hemlig rumsavlyssning görs permanent. Detsamma ska gälla möjligheten till utökad användning av hemliga tvångsmedel vid utredning av brott inom område och möjligheten till preventiv tvångsmedelsanvändning. Propositionens övriga förslag i huvuddrag I propositionen föreslås (s. 83) att tillstånd till hemlig rumsavlyssning ska kunna meddelas vid brott där straffminimum är fängelse , spioneri av normalgraden och s.k. statsstyrt företagsspioneri samt vid misstanke om försök, förberedelse eller stämpling till ett sådant brott. Med statsstyrt företagsspioneri åsyftas brott som avses i 3 § lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter, om det finns anledning att anta att gärningen har begåtts på uppdrag av eller har understötts av en främmande makt eller av någon som har agerat för en främmande makts räkning. Hemlig rumsavlyssning ska dock inte få användas för att utreda statsstyrt företagsspioneri om det kan antas att brottet kommer att leda till endast böter. Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation ska enligt propositionen (s. 91) kunna användas i syfte att utreda vem som är skäligen misstänkt för brott som kan leda till hemlig tvångsmedelsanvändning oavsett straffvärde (hittillsvarande utredningslag). I fråga om uppgifter som rör ett särskilt meddelande ska inhämtningen få avse endast historiska uppgifter. I propositionen föreslås vidare (s. 102) att förutsättningarna för att använda hemliga tvångsmedel i syfte att förhindra brott ändras. Om en påtaglig risk för brottslig verksamhet av vissa slag kan knytas till en organisation eller grupp ska tvångsmedel kunna användas mot någon som tillhör eller verkar för organisationen eller gruppen, om han eller hon kan befaras medvetet främja den brottsliga verksamheten. Det ska också enligt förslaget vara möjligt att använda preventiva tvångsmedel även vid risk för brottslig verksamhet som innefattar statsstyrt företagsspioneri. Åklagaren ska enligt ett förslag i propositionen (s. 136) få fatta interimistiska beslut om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och kvarhållande av försändelse. En förutsättning ska vara att det skulle medföra en fördröjning av väsentlig betydelse att hämta in rättens tillstånd till åtgärden. Möjligheten till interimistiska beslut ska gälla såväl under förundersökning som beträffande preventiva tvångsmedel. När åklagaren har fattat ett interimistiskt beslut ska han eller hon utan dröjsmål anmäla detta till rätten som därefter skyndsamt ska pröva ärendet. En sådan prövning ska göras även i de fall då åtgärden har verkställts innan rätten har prövat ärendet. Om rätten finner att det saknats skäl för åtgärden ska uppgifter som redan hämtats in inte få användas i en brottsutredning till nackdel för den som avlyssnats eller övervakats eller för den som avses med uppgifterna. Om ett beslut enligt om att hålla kvar en försändelse har upphört att gälla innan rätten har prövat ärendet ska dock åtgärden i stället anmälas till . I propositionen föreslås (s. 131) att förbudet mot att avlyssna vissa samtal utvidgas. Enligt förslaget ska avlyssningsförbudet i fråga om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation utformas på samma sätt som lag om preventiva tvångsmedel. Det innebär att uppgifter som inte får hämtas in genom vittnesförhör i domstol inte heller ska få hämtas in genom hemlig avlyssning. Det gäller oavsett om det är fråga om hemlig rumsavlyssning eller hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och oavsett om tvångsmedlet används inom ramen för en förundersökning eller i preventivt syfte. När det gäller överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning och preventiva tvångsmedel föreslås i propositionen (s. 122) att sådan information ska få användas i större utsträckning än . Således föreslås att överskottsinformation får användas för att utreda brott om informationen rör ett brott som respektive tvångsmedel hade kunnat användas mot eller ett annat brott för vilket det är föreskrivet fängelse . I propositionen påpekas (s. 129 f.) att det ibland kan vara nödvändigt att föra in information som framkommer i den brottsbekämpande verksamheten i olika typer av register. I denna del föreslås att i huvudsak samma regler ska gälla för den efterföljande behandlingen som för möjligheterna att använda överskottsinformation. Uppgifter från hemlig rumsavlyssning och preventiva tvångsmedel ska alltså få behandlas i enlighet med vad som är särskilt föreskrivet i lag om uppgifterna rör ett förestående brott, ett brott som respektive tvångsmedel hade kunnat användas mot eller ett annat brott för vilket det är föreskrivet fängelse . Reglerna om hemlig rumsavlyssning och om utökad användning av hemliga tvångsmedel vid utredning av brott inom område (utredningslag) ska enligt förslaget föras in i 27 kap. . Reglerna om preventiva tvångsmedel ska även i fortsättningen finnas i en särskild lag (lag om preventiva tvångsmedel). Särskilt om lagen om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet (inhämtningslagen) I propositionen anförs (s. 116) att den hittillsvarande tillämpningen av inhämtningslagen borde kartläggas och analyseras ytterligare innan slutlig ställning tas till hur Säkerhetspolisens behov av övervakningsuppgifter i underrättelseverksamhet bör tillgodoses. Det föreslås att giltighetstiden för lagens 3 § förlängs i avvaktan på att lagen utvärderas. Giltighetstiden föreslås bli förlängd med , dvs. till utgången av 2016. I propositionen föreslås följdändringar i lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m., lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål och kameraövervakningslagen (2013:460). lämnade i sitt slutbetänkande Skyddet för den personliga integriteten – Bedömningar och förslag (SOU 2008:3) bl.a. förslag till lagstiftning som motsvaras av bestämmelsen i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen och det nya brottet kränkande fotografering i 4 kap. 6 a § . Kommittén ansåg vidare att det kunde finnas skäl att överväga inrättandet av ett särskilt integritetsskyddsråd med ett brett uppdrag att vaka över integritetsskyddet i dess helhet (bet. s. 333 f.). Regeringen beslutade om direktiv till en parlamentariskt sammansatt kommitté (Ju 2014:09, dir. 2014:65) med uppdrag att utifrån ett individperspektiv kartlägga och analysera sådana faktiska och potentiella risker för intrång i den personliga integriteten som kan uppkomma i samband med användning av informationsteknik i såväl privat som offentlig verksamhet samt inom ramen för detta arbete följa upp effekterna i lagstiftningsarbetet av det förstärkta grundlagsskyddet för den personliga integriteten som infördes . Kommittén ska vidare följa upp förslag om inrättandet av ett integritetsskyddsråd och särskilt överväga om de uppgifter som ett sådant råd i så fall bör ges lämpligen kan fullgöras av en Kommittén ska redovisa sitt uppdrag . Regeringen beslutade vidare att ge en särskild utredare i uppdrag att utvärdera inhämtningslagen (dir. 2014:101). Utredaren ska också föreslå de förändringar som bedöms lämpliga för att stärka skyddet för den personliga integriteten vid tillämpningen av bestämmelserna om elektronisk kommunikation i brottsbekämpningen. Uppdraget ska redovisas . Härutöver har en särskild utredare fått i uppdrag att se över det straffrättsliga skyddet för den personliga integriteten (Ju 2014:10, dir. 2014:74). Detta uppdrag ska redovisas . I kommittémotion 2013/14:Ju32 av och (båda MP) föreslår motionärerna i yrkande 1 att ska avslå propositionens förslag till lagstiftning. I yrkande 2 begär motionärerna ett tillkännagivande om att de nu gällande tidsbegränsade lagarnas giltighetstid ska förlängas , förutom lagen (2007:978) om hemlig rumsavlyssning. Motionärerna begär vidare i yrkande 3 ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med förslag på förbättringar av integritetsskyddet, på sätt som bl.a. redovisas i propositionen. Vidare yrkas i motionen att det ska inrättas dels en kriskommission för integritetsskyddet som kan ta ett helhetsgrepp på hur integritetsskyddet kan förbättras (yrkande 4), dels en integritetsskyddsmyndighet som, i stället för de olika myndigheter som hanterar integritetsskyddsfrågor, kan ha ett systemtänkande och en helhetssyn när det gäller skyddet för den personliga integriteten så att regelverket blir enhetligt och mer lättöverskådligt (yrkande 5). Slutligen begärs i motionen ett tillkännagivande om en uppföljning av de nya lagarna genom en återrapportering till (yrkande 6). Motionärerna anser inte att den årliga skrivelsen om hur tvångsmedlen används är tillräcklig för att ge information om hur tvångsmedlen används och vilken effekt de har fått. Behovet av en ordentlig uppföljning och utvärdering av de permanentade lagarnas effekt blir särskilt stort med hänsyn till den omorganisation som polisen genomgår. En uppföljning av de nya lagarnas effekt som redovisas för om fyra bör därför göras. Även i motion 2013/14:Ju31 av m.fl. (V) yrkas ett tillkännagivande om att en integritetsskyddsmyndighet bör inrättas (yrkande 2). Det behövs enligt motionärerna åtgärder för att stärka integritetsskyddet vid de brottsutredande myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel. Den parlamentariskt sammansatta kommittén som utreder frågor om integritetsskyddet är enligt motionärerna vällovlig men inte tillräcklig. I motionen begärs vidare i yrkande 1 ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett förslag som innebär att de tidsbegränsade lagarna inte görs permanenta förrän man sett hur effektiva de är. framförs att regeringen bör återkomma till med ett förslag som innebär att hemlig rumsavlyssning förbjuds. I kommittémotion 2014/15:39 av och (båda SD) begärs ett tillkännagivande om att rekvisiten för brottsbekämpande myndigheters tillgång till hemlig övervakning och avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning, hemlig rumsavlyssning samt överskottsinformation ska lättas. Av budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 4 s. 23) framgår att regeringen avser att vidta åtgärder för att se hur skyddet kan öka vid användandet av hemliga tvångsmedel inom rättsväsendet och hur integritetsskyddet kan förbättras inom ramen för lagen om elektronisk kommunikation. En uppföljning avseende skyddet för den enskildes integritet ska vidare genomföras för att bedöma effekterna av de hemliga tvångsmedel som föreslå bli permanenta. En annan åtgärd blir enligt regeringen att utreda hur ett i högre grad samlat integritetsskydd kan fungera inom en och samma myndighetsstruktur. () har informerat om att det pågår ett arbete med att ta fram kommittédirektiv till en utredning om hur ett i högre grad samlat integritetsskydd kan fungera inom en och samma myndighetsstruktur. anför i sitt yttrande sammanfattningsvis följande. Regeringsformens skydd mot betydande intrång i den personliga integriteten som innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden får begränsas genom lag. Utöver kraven på att en begränsning bara får göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle och aldrig får utgöra ett hot mot den fria åsiktsbildningen förutsätter regeringsformen att en begränsning aldrig får gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. En avvägning måste med andra ord alltid göras mellan intrånget i den enskildes integritet och det intresse som den föreslagna lagstiftningen har till syfte att värna. Liknande krav ställs i och EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna. De hemliga tvångsmedlen och de nu föreslagna lagändringarna motiveras av intresset av att förebygga, förhindra, utreda och lagföra brott. delar regeringens bedömning att detta är godtagbara ändamål för inskränkningar i den enskildes personliga integritet. Propositionen innehåller en genomgång av nyttan och behovet av tvångsmedlen enligt gällande lagstiftning och en bedömning av vilket integritetsintrång användningen av tvångsmedel, bl.a. hemlig rumsavlyssning, har inneburit. anser att regeringen tydligt redogör för och motiverar varför de ingrepp i den personliga integriteten som lagförslagen medför är såväl nödvändiga som väl avvägda i förhållande till de fördelar och vinster som kan uppnås med åtgärderna. Vidare noterar utskottet de kontrollmekanismer som ställts upp för att säkerställa att reglerna inte missbrukas. Sammantaget finner att det inte finns några konstitutionella hinder mot att bifalla propositionen. När det gäller yrkandena om inrättandet av nya myndigheter och kommissioner till skydd för den personliga integriteten konstaterar att just sådana frågor är föremål för pågående utredningsarbete. Detta arbete bör inte föregripas, varför föreslår att justitieutskottet avstyrker motionerna i dessa delar. Förslagen i propositionen innebär att bestämmelserna i de tidsbegränsade lagarna görs permanenta med vissa justeringar. Enligt justitieutskottets uppfattning är de sakliga förändringar av lagstiftningen som föreslås väl motiverade. Användningen av hemliga tvångsmedel medför emellertid inskränkningar i rättigheter som skyddas av regeringsformen och . Som närmare redogör för måste en avvägning alltid göras mellan intrånget i den enskildes integritet och det intresse som den föreslagna lagstiftningen har till syfte att värna. instämmer i vad anför om att regeringen i propositionen tydligt redogör för och motiverar varför de ingrepp i den personliga integriteten som lagförslagen medför är såväl nödvändiga som väl avvägda i förhållande till de fördelar och vinster som kan uppnås med åtgärderna. Som påpekar har kontrollmekanismer ställts upp för att säkerställa att reglerna inte missbrukas. konstaterar vidare att inte funnit några konstitutionella hinder mot att bifalla propositionen. vill också betona att vissa av förslagen syftar till att stärka rättssäkerheten och integritetsskyddet, vilket utskottet ser mycket positivt på. Med det anförda föreslår justitieutskottet att avslår motion 2013/14:Ju32 (MP) yrkandena 1 och 3. Frågan om att förbjuda hemlig rumsavlyssning behandlas i motion 2013/14:Ju31 (V) yrkande 4. Som anförs i propositionen (s. 80) kan hemlig rumsavlyssning, i ännu högre grad än övriga hemliga tvångsmedel, medföra betydande integritetsintrång. Även justitieutskottet anser emellertid att en rimlig avvägning mellan effektivitets- och integritetsintressena leder till att hemlig rumsavlyssning även i fortsättningen bör få användas i vissa fall, men att särskild restriktivitet måste iakttas när tillämpningsområdet bestäms. framgått ovan anser utskottet att de förändringar som föreslås i propositionen när det gäller hemlig rumsavlyssning är godtagbara. När det gäller frågan om regleringen av hemliga tvångsmedel bör permanentas eller inte delar justitieutskottet uppfattningen i propositionen att den kartläggning som gjorts av Utredningen om vissa hemliga tvångsmedel (SOU 2012:44) visar att den praktiska tvångsmedelsanvändningen enligt gällande regelverk motsvarar även högt ställda krav på rättssäkerhet och I detta sammanhang fyller givetvis den kontroll som utförs av domstolar, offentliga ombud och en viktig Utskottet noterar också med tillfredsställelse att regeringen i budgetpropositionen förutskickat att en uppföljning ska göras avseende skyddet för den enskildes integritet för att bedöma effekterna av de hemliga tvångsmedel som föreslås bli permanentade. Utskottet ställer sig med hänvisning till det anförda bakom förslaget att regleringen permanentas och avstyrker motionerna 2013/14:Ju31 (V) yrkande 1 och 2013/14:Ju32 (MP) yrkandena 2 och 6. Utskottet är inte berett att föreslå några ändringar av lagstiftningen i enlighet med önskemålen i motion 2014/15:39 (SD) om att utöka möjligheterna att använda hemliga tvångsmedel. i propositionen att giltighetstiden för lagens 3 §, som innebär utökade möjligheter för Säkerhetspolisen att hämta in uppgifter om elektronisk kommunikation i underrättelseverksamhet, bör förlängas till utgången av Sammanfattningsvis tillstyrker justitieutskottet således samtliga förslag i Som framgår ovan är frågor om den personliga integriteten föremål för ett budgetpropositionen förutskickat att frågan om hur ett i högre grad samlat integritetsskydd kan fungera inom en och samma myndighetsstruktur ska () har informerat om att arbetet med att ta fram kommittédirektiv till en sådan utredning pågår. Detta arbete bör inte föregripas. Utskottet avstyrker med det anförda motionerna 2013/14:Ju31 (V) yrkande 2 och 2013/14:Ju32 (MP) yrkandena 4 och 5. Regeringens årliga skrivelse till om användningen av vissa hemliga tvångsmedel Utskottets förslag i korthet avslår en motion om innehållet i regeringens årliga skrivelse till om användningen av vissa hemliga tvångsmedel med hänvisning till att frågan om skrivelsens innehåll övervägs inom . Jämför reservation 5 (V). I enlighet med önskemål (bet. 1981/82:JuU54, rskr. 1981/82:298) redovisar regeringen hur reglerna om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation (tidigare hemlig teleavlyssning) i har tillämpats. I samband med att reglerna om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning ändrades angavs i lagstiftningsärendet att regeringens redovisning till av tillämpningen av bestämmelserna borde bibehållas och att en motsvarande redovisning av hemlig teleövervakning (numera hemlig övervakning av elektronisk kommunikation) borde lämnas (prop. 1988/89:124 s. 55). Likaså angavs i det lagstiftningsärende som låg till grund för lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning – som gällde till utgången av 2008 – att en redovisning av tillämpningen av bestämmelserna i den lagen borde lämnas till (prop. 1995/96:85 s. 37). När reglerna i lagen om hemlig kameraövervakning fr.o.m. permanentades och med oförändrat innehåll fördes över till 27 kap. utgick vid sin behandling av lagförslagen från att regeringen även i fortsättningen skulle redovisa till de brottsbekämpande myndigheternas användning av reglerna om hemlig kameraövervakning (bet. 2008/09:JuU3 s. 14). I det lagstiftningsärende som låg till grund för lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet (inhämtningslagen) uttalade regeringen att den årliga skrivelsen till även borde innehålla en redovisning av inhämtningen av uppgifter om elektronisk kommunikation i underrättelseverksamhet, men att Säkerhetspolisens uppgifter inte borde redovisas (prop. 2011/12:55 s. 112– 113). Under riksdagsbehandlingen såg utskottet positivt på detta (bet. 2011/12:JuU8 s. 33). Utskottet behandlade i betänkande 2013/14:JuU11 den senast avgivna skrivelsen (skr. 2013/14:60 Redovisning av användningen av vissa hemliga tvångsmedel ). I skrivelsen redogjorde regeringen för tillämpningen av bestämmelserna i om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål. Skrivelsen omfattade även en redogörelse för inhämtning av uppgifter enligt inhämtningslagen. Skrivelsen omfattade inte användningen av dessa tvångsmedel i Säkerhetspolisens verksamhet. Utskottet föreslog att skrivelsen skulle läggas till handlingarna och avstyrkte en motion som väckts med anledning av skrivelsen om att skrivelsen även ska innehålla en redovisning av Säkerhetspolisens användning av hemliga tvångsmedel. följde utskottets förslag (rskr. 2013/14:198). Av propositionen (s. 133 f.) framgår att , , och har lämnat förslag på hur myndigheternas redovisning av användningen av vissa hemliga tvångsmedel kan utformas på ett mer ändamålsenligt sätt (Ju2013/6322/Å). Vidare har myndigheterna lämnat förslag på hur en eventuell redovisning av användningen av hemlig rumsavlyssning och preventiva tvångsmedel skulle kunna se ut. Förslaget bereds inom . Regeringen anför i propositionen att den årliga skrivelsen till om användningen av vissa hemliga tvångsmedel även bör innehålla en redovisning av den öppna polisens och tillämpning av bestämmelserna om hemlig rumsavlyssning. Detsamma gäller den öppna polisens tillämpning av bestämmelserna om preventiva tvångsmedel. I propositionen anförs också att med hänsyn till Säkerhetspolisens arbetsuppgifter måste myndighetens verksamhet till stor del vara hemlig.