bet · H101TU7 · 2014-02-21 00:00:00 — 2013/14:TU7 It-politiska frågor I betänkandet behandlar utskottet regeringens skrivelse 2013/14:32 om om staten på telekommarknaden och 88 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden och . I skrivelsen har regeringen redovisat sin bedömning av iakttagelser och rekommendationer i granskningsrapporten på telekommarknaden (RiR 2013:5). Utskottet anser att i sin rapport identifierat ett antal angelägna frågeställningar. Utskottet välkomnar de åtgärder som redan har vidtagits för att stärka den regulatoriska säkerheten på marknaden. Utskottet välkomnar också regeringens aviserade utredning om hur statens verksamhet på bredbandsområdet och innehav av bredbandsinfrastruktur kan samordnas. Utskottet konstaterar att omfattande insatser görs i samhället för att även de individer som sällan eller aldrig utnyttjar internet ska inkluderas i det moderna informationssamhället. Det är också utskottets uppfattning att befolkningens och näringslivets tillgång till elektroniska kommunikationer fortsätter att utvecklas i positiv riktning från en i internationell jämförelse redan mycket stark position. Utskottet bedömer vidare att lämpliga åtgärder har vidtagits för att komma till rätta med de problem som inledningsvis drabbade många hushåll i samband med Soneras teknikskifte till trådlös telefoni i delar av sitt nät. I fråga om nätneutralitet anser utskottet att befintliga bestämmelser i lagen om elektronisk kommunikation är till fyllest för att värna konsumentintresset och den enskilda individens personliga integritet. Likaså är det med tillförsikt som utskottet ser på de ansträngningar som görs av regeringen och ansvariga myndigheter i syfte att säkra robusta och tillförlitliga elektroniska kommunikationer. Utskottet ställer sig helt eller delvis bakom de motionsförslag som lämnats om att it ska bidra till ett miljöanpassat samhälle. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att riktar ett tillkännagivande i tre delar till regeringen med följande innebörd: – Regeringen bör upprätta en särskild strategi för hur man med olika it-lösningar kan minska transportbehovet och koldioxidutsläppen och därmed uppnå ett mer energieffektivt och klimatsmart samhälle. – Regeringen bör även verka för att en motsvarande strategi tas fram på EU-nivå. – Regeringen bör också ställa särskilda krav på att offentliga myndigheter utnyttjar utrustning för distansmöten i sin verksamhet för att minimera den miljöpåverkan som resor i tjänsten medför. Utskottet avstyrker samtliga övriga motionsförslag, bl.a. med hänvisning till pågående arbete. Utskottet föreslår vidare att lägger regeringens skrivelse till handlingarna. I betänkandet finns sju reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2012/13:T223 av (KD), 2012/13:T325 av m.fl. (MP) yrkandena 1–3, 2013/14:T264 av m.fl. (V) yrkande 8, 2013/14:T289 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2013/14:T521 av m.fl. (MP) yrkande 19 och 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkande 5 och lägger skrivelse 2013/14:32 till handlingarna. Reservation 1 (MP, V) 2012/13:T402 av och (båda S) yrkande 1 och 2013/14:T412 av (S) yrkandena 1 och 2. Reservation 2 (S, MP, V) Tillgång till elektroniska kommunikationer 2012/13:T244 av (S), 2012/13:T257 av (S), 2012/13:T288 av m.fl. (S) yrkandena 2 och 3, 2012/13:T302 av (C), 2012/13:T357 av och (båda FP) yrkande 1, 2012/13:T396 av m.fl. (S), 2012/13:T402 av och (båda S) yrkande 2, 2012/13:T429 av m.fl. (S), 2012/13:T440 av och (båda S), 2012/13:T477 av m.fl. (S) yrkandena 51–53, 2012/13:T485 av m.fl. (S), 2012/13:T486 av m.fl. (S), 2012/13:T487 av m.fl. (S), 2012/13:T494 av (C), 2012/13:T497 av (SD), 2012/13:N265 av m.fl. (S) yrkande 5, 2012/13:N272 av m.fl. (V) yrkande 2, 2013/14:T203 av (SD), 2013/14:T210 av (FP), 2013/14:T229 av (KD), 2013/14:T231 av (KD), 2013/14:T235 av m.fl. (S), 2013/14:T264 av m.fl. (V) yrkandena 7, 9 och 10, 2013/14:T274 av (S), 2013/14:T289 av m.fl. (MP) yrkandena 3–8, 2013/14:T314 av m.fl. (S) yrkandena 2 och 3, 2013/14:T328 av (MP), 2013/14:T367 av m.fl. (S), 2013/14:T384 av m.fl. (S), 2013/14:T408 av m.fl. (S), 2013/14:T410 av m.fl. (S), 2013/14:T411 av m.fl. (S), 2013/14:T484 av m.fl. (S) yrkande 2, 2013/14:T492 av (C), 2013/14:T507 av (S) yrkande 2, 2013/14:T517 av m.fl. (S) yrkandena 50–52, 2013/14:N248 av m.fl. (S) yrkande 4, 2013/14:N426 av m.fl. (S) yrkande 15 och 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkande 1. Reservation 3 (S, MP, V) Teknikskiftet i delar av det fasta telefonnätet 2012/13:T288 av m.fl. (S) yrkande 1, 2012/13:T366 av m.fl. (S), 2012/13:T406 av m.fl. (MP) yrkandena 1–3 och 2013/14:T223 av (S). Reservation 4 (S, MP, V) 2012/13:T340 av (M). 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkande 2. 2012/13:Kr224 av m.fl. (MP) yrkande 5, 2013/14:T416 av m.fl. (S) och 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkande 4. Reservation 5 (S, MP, V) Robusta och tillförlitliga kommunikationer 2012/13:T433 av m.fl. (S), 2012/13:T474 av (MP) yrkandena 1–3, 2013/14:T313 av m.fl. (S) och 2013/14:T314 av m.fl. (S) yrkande 1. Reservation 6 (S, MP, V) tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen bör upprätta en särskild strategi för hur man med olika it-lösningar kan minska transportbehovet liksom koldioxidutsläppen och även verka för att en motsvarande strategi tas fram på EU-nivå samt ställa särskilda krav på att offentliga myndigheter utnyttjar utrustning för distansmöten. 2012/13:T279 av (S), 2012/13:T510 av m.fl. (MP) yrkande 8 och 2013/14:T264 av m.fl. (V) yrkandena 5 och 6, 2013/14:T526 av m.fl. (MP) yrkande 32 och 2012/13:T254 av och (båda S). Reservation 7 (M, FP, C, KD) 2013/14:T204 av och (båda MP). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (S), (C), (S), (MP), (SD), (S), (M), (M), (FP), (V), (S), (KD) och (M). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet regeringens skrivelse 2013/14:32 som behandlar om staten på telekommarknaden (RIR 2013:5). Utskottet behandlar i betänkandet också 88 motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna 2012 och 2013 om olika it-politiska frågor. Riksrevisor m.fl. informerade utskottet om . Även Post- och () generaldirektör m.fl. informerade utskottet om bl.a. bredbandsutbyggnad, mobiltäckning, regleringsosäkerheten och granskning av myndigheten. Utskottet avser att senare under behandla regeringens proposition Bättre prisreglering enligt lagen om elektronisk kommunikation (prop. 2013/14:72). Utskottets förslag i korthet Utskottet är positivt till granskning av statens roll på telekommarknaden och bedömer att granskningen identifierat ett antal angelägna frågeställningar. Utskottet välkomnar de åtgärder som har vidtagits för att stärka den regulatoriska säkerheten på marknaden. Utskottet välkomnar också regeringens aviserade utredning om hur statens verksamhet på bredbandsområdet och innehav av bredbandsinfrastruktur kan samordnas. avslår mot denna bakgrund motionsförslag om att komma till rätta med den regulatoriska osäkerheten på marknaden och om det statliga ägandet av it-infrastruktur och lägger regeringens skrivelse till handlingarna. Jämför reservation 1 (MP, V). Granskningens motiv och syfte har i rapporten på telekommarknaden (RIR 2013:5) granskat statens agerande på den svenska telekommarknaden och om de statliga åtgärderna på ett effektivt sätt bidragit till att målsättningar för marknaden uppnås i ett långsiktigt perspektiv. Eftersom en allt större del av all kommunikation sker elektroniskt är det viktigt att det finns en utvecklad marknad för elektronisk kommunikation för att dagens samhälle ska fungera. Även om monopolet är avskaffat och fastän ett stort mått av politisk enighet råder om att det i första hand är kommersiella aktörer som ska tillgodose behovet av telekomtjänster, anser att staten har ett ansvar för de fall där marknaden av olika skäl inte kan eller vill tillgodose efterfrågan. Det övergripande statliga åtagandet inom telekomsektorn är att säkerställa tillgång till effektiva, säkra och användbara elektroniska kommunikationer. Staten är också en betydande aktör på marknaden, dels genom sin kontroll av viktig infrastruktur, dels genom sin omfattande tjänsteupphandling och därmed möjlighet att påverka. Dagens telekommarknad är i många avseenden välutvecklad och spelar en viktig roll för konkurrenskraft. Den politiska målsättningen som lagts fast för sektorn är att i en internationell jämförelse ska ligga i framkant vad gäller överföringstjänster, kvalitet och priser. Likväl brottas den svenska marknaden med flera utmaningar vilket bl.a. uppmärksammades i SOU 2006:88 och i betänkande 2007/08:TU2 inför översynen av lagen om elektronisk kommunikation (LEK). En avgörande fråga i sammanhanget är den regleringsosäkerhet som råder på stora delar av marknaden med negativa konsekvenser på investeringsviljan och förutsättningarna för att uppnå en fungerande konkurrens. Denna osäkerhet får direkta konsekvenser för tjänsteutbudet som konsumenterna kan ta del av. Syftet med granskning är att bedöma statens insatser i förhållande till mål för området elektronisk kommunikation. Granskningen tar fasta på tre områden för regeringens, Post- och () och Kammarkollegiets verksamheter i detta avseende, nämligen regeringens och PTS insatser för en välfungerande konkurrensfrämjande förhandsreglering det statliga innehavet av digital infrastruktur staten som upphandlare på slutkundsmarknaden. övergripande slutsats är att regeringen saknar ett helhetsgrepp om sektorn elektronisk kommunikation och att den inte lyckats utveckla tydliga mål och en ändamålsenlig styrning som marknaden efterlyser. har också funnit tydliga indikationer på problem med reglering och tillsyn. anser att regeringen saknar en tydlig målbild för sektorn elektroniska kommunikationer, vilket medför att det statliga åtagandet på området inte haft ett nödvändigt underlag för en koordinerad styrning. Dessutom saknar regeringen en strategi eller handlingsplan för hur mål för sektorn ska uppnås. PTS och konkurrensfrämjande förhandsreglering PTS bedöms fortfarande ha problem med tillämpningen av den konkurrensfrämjande förhandsregleringen som formuleras i LEK, vilket har bidragit till regleringsosäkerheten på marknaden. har nästan genomgående myndighetens tillsyns- och tvistlösningsbeslut överklagats och i de flesta fall även ändrats eller upphävts av domstol efter utdragna processer. Osäkerheten om vad som gäller rättsligt gör att kommersiella aktörer tvekar inför stora investeringsbeslut. Regeringen och konkurrensfrämjande förhandsreglering Regeringen är ansvarig för att för elektroniska kommunikationer tillämpas i . konstaterar att den regleringsosäkerhet som tidigare ändringar i LEK skulle komma till rätta med fortfarande kvarstår. Orsaken som ser är att regeringen inte gjorde några ansatser till att utvärdera resultatet av de åtgärder som vidtogs åren 2006–2008 för att komma till rätta med regleringsosäkerheten och att regeringen varit passiv i sin bevakning av PTS arbete. Statens innehav av digital infrastruktur Regeringen har enligt bedömning försummat möjligheterna att utnyttja det statliga innehavet av digital infrastruktur som en strategisk resurs för att främja utvecklingen på marknaden. Endast i begränsad omfattning har regeringen –2012 försökt påverka den infrastruktur man kontrollerar genom de fyra statliga aktörerna , , och . Vissa av dem har saknat tydliga uppdrag eller krav på återrapportering och inte heller har försökt främja någon samordning av deras verksamheter. Det faktum att de statliga resurserna inte utnyttjats ändamålsenligt har haft en negativ inverkan på möjligheterna att nå de fastställda målen för sektorn elektronisk kommunikation. Statlig upphandling av elektronisk kommunikation påpekar att staten är den enskilt största användaren och upphandlaren av elektronisk kommunikation på marknaden. Trots befintliga strategier och ett antal utredningar, har regeringen –2012 inte utnyttjat möjligheten som den statliga upphandlingen innebär för att skapa ökad nytta för den offentliga sektorn eller främja innovationskraft på telekommarknaden. Att denna möjlighet inte har beaktats framgår också efter granskning av Kammarkollegiets ramavtal för elektroniska kommunikationer. Regeringens återrapportering till omfattar endast i begränsad utsträckning en bedömning av i vilken utsträckning mål för sektorn elektroniska kommunikationer har uppfyllts. har vid ett flertal tillfällen påtalat detta. Resultatet är att det saknas uppföljningsbara mål för sektorn, vilket försvårar för att göra sig en uppfattning om måluppfyllelsen. På grundval av de anmärkningar som redovisas ovan rekommenderar följande åtgärder: Regeringen bör precisera mål för sektorn för elektroniska kommunikationer och samordna dessa med de egna it-politiska målsättningarna. I ett andra steg bör regeringen utarbeta ett långsiktigt handlingsprogram för hur mål ska uppnås. Regeringen bör göra en samlad bedömning av den konkurrensfrämjande förhandsregleringens måluppfyllelse och effekter. Regeringen bör ge PTS i uppdrag att redovisa en bedömning av myndighetens beslut om den konkurrensfrämjande förhandsregleringen. Regeringen bör överväga att låta förordning (2007:603) om intern styrning och kontroll gälla även för PTS. Regeringen bör initiera en översyn av det statliga innehavet av digital infrastruktur för att få en helhetsbild av ägandet och den betydelse ägandet kan ha för marknaden. Med det underlaget bör regeringen ta ställning till hur det statliga innehavet kan utnyttjas som strategisk resurs för att nå uppställda mål. PTS bör fortsätta att utveckla och ta fram lämpliga rutiner för att kvalitetssäkra myndighetens beslut så att dessa uppfyller förvaltningsrättsliga krav. Myndigheten bör även genom lämpliga åtgärder dokumentera och tillgodogöra sig erfarenheter från besluts- och rättsprocesser. Regeringen bör ge Kammarkollegiet i uppdrag att främja innovationsinriktad upphandling av elektronisk kommunikation inför kommande ramavtal på telekomområdet. Kammarkollegiet bör utarbeta ett stöd till avropande myndigheter som säkerställer att avrop från ramavtalet i så stor omfattning som möjligt är utformade för att skapa största möjliga nytta för den enskilda myndigheten och att innovationsaspekter beaktas i större utsträckning i sammanhanget. I skrivelse 2013/14:32 kommenterar regeringen de slutsatser som lägger fram i rapporten på telekommarknaden (RIR 2013:5). Regeringen inleder med att övergripande ange målsättningen för den svenska it-politiken och påminner om att strategin för denna formuleras i den digitala agendan för (dnr N2011/342/ITP) som beslutades . Regeringen ställer sig frågande till den kritik riktar mot regeringen i fråga om målformulering för sektorn elektroniska kommunikationer och styrningen av sektorn. Regeringens bedömning är tvärtom att det finns en ändamålsenlig målstruktur på området. Regeringen hänvisar till den digitala agendan som innehåller en klar och tydlig it-strategi för . Inom ramen för den digitala agendan har regeringen formulerat ett antal fördjupade strategier som innehåller både tydliga och mätbara mål. Här kan nämnas bredbandsstrategin (dnr N2009/8317/ITP) som konkretiserar politikens inriktning. Regeringen argumenterar vidare att även budgetpropositionen (prop. 2012/13:1, utg.omr. 22 Kommunikationer) återger resultat och inriktning för de politiska ambitionerna på området. Efter synpunkter från trafikutskottet har regeringen omarbetat och förtydligat redovisningen av målstrukturen för informationssamhället i budgetpropositionen (prop. 2013/14:1, utg.omr. 22 Kommunikationer). Dessutom innehåller budgetpropositionen en sammanställning över indikatorer som kan användas för att bedöma måluppfyllelsen. Regeringen hävdar vidare att även själva styrningen av politiken baseras på den programförklaring som den digitala agendan utgör. För att förverkliga det it-politiska målet i agendan stöder sig regeringen i sitt arbete på som ska lämna delrapporter med analyser av utvecklingen och som även kan ge förslag till ytterligare åtgärder i syfte att nå målen i den digitala agendan. Inom ramen för agendan har ett antal fördjupade strategier antagits, t.ex. bredbandsstrategin. Regeringen delar uppfattning om de svårigheter som genomförandet av den konkurrensfrämjande förhandsregleringen inneburit då så många av PTS beslut har överklagats och ändrats i förvaltningsdomstolarna. Eftersom myndighetens beslut oftast medför stora ekonomiska värden är det naturligt att berörda parter försöker ompröva besluten juridiskt. Därför är det desto viktigare att PTS säkerställer att myndighetens beslut är så väl underbyggda att de kan försvaras i en domstol. Regeringen framhåller att PTS, mot bakgrund av de många beslut som ändrats eller upphävts i rätten, har vidtagit ett antal åtgärder i syfte att kvalitetssäkra den egna beslutsprocessen. Bland de åtgärder som har vidtagits i detta syfte är att myndigheten gör en översyn av relevanta arbetsprocesser och tar fram riktlinjer för konsekvensutredningar liksom för handläggning av verksjuridiska och förvaltningsrättsliga frågor. Dessutom har en process inletts för att effektivisera myndighetens insamling av marknadsdata. Regeringen ser därför med tillförsikt och konstaterar att förvaltningsdomstolarna redan under innevarande år i allt större utsträckning har fastställt myndighetens beslut. Som en följd av den kritik operatörerna riktat mot den modell för prisreglering som anges i LEK, har utarbetat en promemoria (dnr N2013/3701/ITP) i vilken man föreslår att ett tydligare och mer effektivt prisregleringssystem införs genom en ändring i lagen. I detta sammanhang vill regeringen också förtydliga att starkt begränsar regeringens möjligheter att i någon avvikande riktning påverka PTS beslut i det som rör konkurrensfrämjande förhandsreglering. Med anledning av påpekande om att PTS bör omfattas av förordningen (2007:603) om intern styrning och kontroll, anför regeringen som sin ståndpunkt att eftersom man inte anser att myndigheten bör åläggas att följa internrevisionsförordningen (2006:1228), kan i konsekvens med detta inte heller PTS omfattas av förordningen om intern styrning och kontroll. Digital infrastruktur och upphandling av elektronisk kommunikation Regeringen utfäster sig i skrivelsen att tillsätta en utredning med uppgift att undersöka hur statens verksamheter på bredbandsområdet kan samordnas, vilket också framgår av budgetpropositionen . I budgetpropositionen redovisas också regeringens bedömning av stöd, information och vägledning om offentlig upphandling. Slutsatsen är att det statliga stödet som är fördelat på olika myndigheter behöver samordnas i större utsträckning. Därför avser regeringen att överföra den statliga verksamheten för offentlig upphandling, inklusive innovationsupphandling, till , och för detta ändamål beviljas myndigheten ökade anslag i budgeten. Inga följdmotioner har inkommit med anledning av skrivelsen. Däremot har det under de allmänna motionstiderna 2012 och 2013 inkommit flera motionsförslag med bäring på de frågor som tas upp i granskning av staten på telekommarknaden. Dessa behandlas i det följande. (KD) efterlyser i motion 2012/13:T223 en åtgärdsplan från regeringen för att komma till rätta med den regulatoriska osäkerheten på telekommarknaden. Den osäkerhet som råder riskerar enligt motionären att inverka menligt på operatörernas investeringsvilja och därmed hämma utvecklingen för elektronisk kommunikation. Ett stort antal av de beslut som PTS fattat om bl.a. prisreglering mellan marknadsaktörer har överklagats hos domstol. Framför allt blir mindre aktörer tveksamma när regelverket upplevs som otydligt vad gäller skyldigheter och rättigheter, och det behöver därför förtydligas på en rad områden för att uppnå ett större mått av förutsägbarhet. m.fl. (MP) föreslår i motion 2012/13:T325 flera åtgärder till stöd för bredbandsutbyggnad och fibernät som ska förbättra den digitala tillgängligheten. Motionärerna anser i yrkande 1 att det är angeläget att staten med utgångspunkt i ett samhällsnyttoperspektiv säkerställer ett strategiskt syfte för den egna fiberinfrastrukturen. I detta sammanhang bör staten också enligt yrkande 2 ta initiativ för att utveckla de statliga fibernäten för att uppnå en bättre fungerande it-infrastruktur med hänsyn till att marknaden inte kan förväntas ta ansvar i alla delar. I yrkande 3 föreslås att regeringen ser över möjligheterna för marknadsaktörerna att genom ett lämpligt gränssnitt beredas möjlighet att köpa eller hyra kapacitet i det statliga fibernätet. Enligt motionärerna skulle en sådan åtgärd bidra till ett effektivare utnyttjande av befintlig infrastruktur, något som i förlängningen även gynnar konsumenterna. För ett effektivare resursutnyttjande borde regeringen ta initiativ till en mer rationell lösning för de statliga bolagens försäljning av fiberkapacitet till de intressenter som önskar tillgång till infrastrukturen. I denna anslutning ser m.fl. (V) i motion 2013/14:T264 yrkande 8 det som angeläget att åtgärder vidtas för att stärka den samhälleliga kontrollen och det samhälleliga ägandet av it-infrastrukturen för att förbättra tillgängligheten och minska miljöpåverkan. m.fl. (MP) efterlyser också i motion 2013/14:T289 yrkande 1 att en särskild statlig organisation skapas med uppgift att samordna och utveckla de statligt ägda fibernäten för samhällsnyttans skull och för att främja konkurrens i den digitala infrastrukturen. Som förhållandena är är ägandet uppdelat mellan olika statliga aktörer i form av myndigheter, affärsverk och statliga bolag med följd att ingen övergripande statlig strategi för ägandet finns. Detta har resulterat i ett svagt resursutnyttjande av infrastrukturen för t.ex. bredbandsutbyggnad. Regeringen bör också formulera en övergripande målsättning för det statliga ägandet utifrån ett samhällsnyttoperspektiv och överföra infrastrukturen till en särskild aktör med uppgift att marknadsföra, förvalta och utveckla den statliga infrastrukturen. Ett exempel på en sådan åtgärd är enligt yrkande 2 att främja samförläggning av kanalisation genom lämpliga incitament, vilket är att föredra framför reglering. m.fl. (MP) betonar i motion 2013/14:T521 yrkande 19 det nödvändiga i att staten inte ger upp sitt ägande av den samhällskritiska infrastrukturen i form av fibernät. Det handlar om en säkerhetsåtgärd mot bakgrund av samhällets ständigt växande beroende av digital kommunikation och därmed tilltagande sårbarhet. Eftersom samhället blivit alltmer beroende av data- och telekommunikation framhåller m.fl. (MP) i motion 2013/14:N441 yrkande 5 betydelsen av att staten behåller ägandet och driften av sina fibernät, inte minst ur ett sårbarhetsperspektiv. Den statliga infrastrukturen är en viktig tillgång för alla invånare, särskilt som den finns tillgänglig också i de delar av landet där kommersiella aktörer inte är intresserade av att investera i fibernät. Utskottets uppfattning är att i sin granskning av statens roll och funktion på telekommarknaden behandlar en rad mycket avgörande frågor för marknadens utvecklingsmöjligheter och de it-politiska målsättningarna på området. Det är viktigt att statens roll granskas för att identifiera de områden där åtgärder måste övervägas för att göra det möjligt att nå de it-politiska målen. Utskottet konstaterar också att regeringen till övervägande del har samma uppfattning som om de synpunkter som presenteras. Det är också med gillande som utskottet konstaterar att regeringen i sin skrivelse (2013/14:32) aviserar att man har påbörjat eller planerar att genomföra många av de åtgärder som föreslår för att göra staten till en effektivare aktör på telekommarknaden. En av de utmaningar som behandlar och som även lyfts fram i motion 2012/13:T223 är den regulatoriska osäkerheten, d.v.s. frågan om hur regelverkets bestämmelser egentligen ska tolkas. Det är PTS uppgift att med stöd av lagen om elektronisk kommunikation utöva tillsyn och reglera telekommarknaden.