bet · H101TU20 · 2014-06-16 00:00:00 — Inriktningen för planen är att skapa förutsättningar för ett kapacitetsstarkt, robust, säkert, tillgängligt och hållbart transportsystem som tillgodoser nä- ringslivets och medborgarnas behov av arbetspendling och rikstäckande gods- transporter. Det nya planeringssystemet innebär att den fysiska planeringen av trans- portinfrastruktur sker i en sammanhållen planeringsprocess i stället för i olika steg. Den formella fysiska planeringen bör föregås av en förberedande studie som innebär en förutsättningslös transportslagsövergripande analys med till- lämpning av fyrstegsprincipen. I planen ingår att ska lämna underlag till regeringen om vilka åtgärder som är färdiga för byggstart inom den närmaste treårsperioden inklusive förslag till finansiering, samt vilka åtgärder som ska förberedas för byggstart . Regeringen får därmed en kontinuerlig uppdatering av planeringsläget för de större investeringsobjekten när beslut ska tas . Således krävs följande tre regeringsbeslut för att byggstart ska kunna ske: 1.Beslut om fastställelse av den långsiktiga nationella planen. 2.Beslut om att ett objekt ska förberedas 4–6. 3.Beslut om att ett objekt får byggstarta år 1–3. beslutar sedan när objekten faktiskt byggstartar 1–3. Ekonomiska ramar och finansiering De ekonomiska ramarna och finansieringen som regeringen föreslår i propo- sitionen Investeringar för ett starkt och hållbart transportsystem (prop. 2012/13:25) har antagit i beslut för planeringsperioden –2025, och de uppgår till priser (bet. 2012/13:TU2, rskr. 2012/13:119). Den totala statliga finansieringsramen fördelas enligt riks- dagens beslut på följande sätt: –till drift och underhåll av statliga vägar inklusive bä- righet, tjälsäkring och rekonstruktion av vägar och statlig medfinansiering till enskilda vägar –till drift och underhåll av det statliga järnvägsnätet –till den statliga ramen för utveckling av transportsy- stemet, som ska gå till åtgärder för statliga vägar och till åtgärder för det statliga järnvägsnätet, medfinansiering till stora och strategiska åtgärder i hamnar, farleder och slussar samt räntor och amorteringar m.m. Därtill kommer enligt regeringen ytterligare som möjlig- görs genom intäkter från trängselskatter, avgifter och bidrag. Drift, underhåll och reinvestering Den ekonomiska ramen för drift och underhåll av statliga vägar inklusive bä- righet, tjälsäkring och rekonstruktion av vägar samt statlig medfinansiering till enskilda vägar uppgår till . Av dessa medel ska användas för drift och underhåll av det stat- liga vägnätet. Regeringen pekar på att delar av vägtransportsystemet känne- tecknas av ett mycket högt kapacitetsutnyttjande, framför allt när det gäller storstadsregionerna, men även de större vägtransportstråken. Trängsel och för- seningar påverkar arbetspendling och transporter av varor och innebär stora samhällskostnader. Regeringen meddelar att de ökade insatserna främst inrik- tas mot de mest trafikerade vägarna och övriga vägar av stor betydelse för näringslivet för att skapa ett mer robust och användbart vägsystem som kan bidra till att skapa tillväxt och arbete i hela landet. För järnvägens del uppgår de ekonomiska ramarna för drift, underhåll och reinvestering till . Utöver detta till- kommer intäkter från banavgifter. Underhållet av järnvägen har varit eftersatt, och stora resurser har lagts på att hantera fel i anläggningen. Regeringen påminner om att anslagen till drift, underhåll och reinvesteringar av järnvägen har fördubblats och att mer medel nu satsas för att möta underhållsbehovet, inte minst för att höja nivån på det förebyggande ar- betet och därigenom stärka järnvägens förmåga att hantera störningar. ringen anför att –2016 kan öka underhållsinsatserna med särskilt fokus på att förbättra punktligheten i bl.a. storstäder och högtra- I skrivelsens bilaga 1 redovisas de olika pågående investeringar och åtgärder som också ingick i den föregående trafikslagsövergripande planen för utveckl- ing av transportsystemet och som kommer att slutföras . I bilaga 2 redovisas de nya investeringar och åtgärder som ingår i regeringens beslut om den nationella planen för perioden – 2025. I enlighet med det nya planeringssystemet anger regeringen vilka bland dessa som får byggstartas –2016 och vilka som ska förberedas för bygg- start –2019. Regeringen identifierar vidare i bilaga 3 ut- pekade brister i transportsystemet som kräver ytterligare utredning. I planen lägger regeringen stor vikt vid trimnings- och effektiviseringsåt- gärder för att utveckla den befintliga infrastrukturen. Med dessa åtgärder kan stora effekter uppnås där tillgänglighet, säkerhet och hållbarhet samt möjlig- heten att hantera störningar i transportsystemet förbättras. Vidare anger regeringen att miljöfrågorna ska integreras kontinuerligt i pla- nering, byggande och förvaltning av transportinfrastruktur. Med planeringsunderlag som grund ökar regeringen tilldelningen till miljöåtgärder i den plan som har fastställts. Länsplaner för regional transportinfrastruktur Regeringen har också fastställt att ramen för de trafikslagsövergripande läns- planerna på fördelas i enlighet med den preliminära för- delning som angavs i direktivet till åtgärdsplaneringen och innebär att varje enskilt läns ekonomiska ramar är oförändrade och att den sammantagna genomsnittliga årliga nivån för länen för planperioden –2021 förlängs . Fördelningen framgår av sam- manställningen nedan. Fördelning av länsplaner () Regeringen meddelar att länsplanerna prioriterar en stärkt kollektivtrafik för att förbättra tillgängligheten och minska klimatpåverkan. I genomsnitt satsas av medlen i länsplanerna på kollektivtrafik, vilket är en ökning jämfört med föregående planer där satsades på kollektivtrafik. Det är också ökat fokus på åtgärder för cykeltrafik i länsplanerna. Den dominerande effekten i de samhällsekonomiska bedömningarna enligt re- geringen är förbättrad tillgänglighet i form av restidsvinster och insparade transportkostnader. Planen innehåller åtgärder som bidrar till ökad tillgänglig- het i hela landet både inom och mellan regioner. Regeringen föreslår också flera åtgärder som skapar bättre förbindelser mellan och andra länder. Med stöd av investeringarna i planen förbättras pendlingsmöjligheterna inom olika arbetsmarknadsregioner. Detta ger mer differentierade och dynamiska arbetsmarknader med bättre matchning, vilket bidrar till regional utveckling och tillväxt. Tillgängligheten inom framför allt de befolkningsmässigt större arbets- marknadsregionerna kommer enligt regeringen att förbättras, vilket i förläng- ningen bidrar till fortsatt god tillväxt i landets stads- och storstadsområden. Särskilda satsningar görs också för gruvindustrin i syfte att nyttja de tillväxt- möjligheter som finns inom gruvnäringen. Detta innebär positiva effekter i de mindre tätbebyggda delarna av landet. Regeringen framhåller att för boende och näringsverksamheter i landsbygden är goda transporter generellt sett av stor betydelse. Därför höjer regeringen ambitionen för de enskilda vägarna, vilka är av betydelse inte minst för jord- och skogsbruket. Regeringen betonar i skrivelsen att en av de största utmaningarna inom transportpolitiken är att möta och förena den ökade efterfrågan på gods- och persontransporter med klimatmålen. har dock utsläppen av koldi- oxid från vägtrafiken minskat trots en fortsatt trafikökning. Regeringen förkla- rar den positiva utvecklingen med de utsläppsbegränsande styrmedel som har införts både nationellt och inom EU och som har bidragit till en högre grad av energieffektivisering inom transportsektorn. Regeringen anger också att trans- portsystemets utformning, funktion och användning ska bidra till att generat- ionsmålet och miljökvalitetsmålen nås i fråga om klimat, buller, luft och bio- Regeringen framhåller att miljöhänsyn därför utgör en inte- grerad del av den nationella trafikslagsövergripande planen och att Trafikver- ket har en central roll i detta arbete. I den nationella planen –2025 ger regeringen fortsatt prioritet åt trafiksäkerhetsarbetet genom satsningar på exempelvis utbyggnad av mötes- fria vägar, säkerhetsåtgärder för spårbunden trafik och tillämpning av inform- Regeringens skrivelse avslutas med en redogörelse för arbetet med plane- ring och uppföljning av de investeringar som presenteras i planen och för Tra- fikverkets ansvarsområden i detta avseende. Följdmotioner till skrivelse 2013/14:233 Regeringens skrivelse 2013/14:233 Åtgärdsplanering för transportsystemet 2014–2025 har tre följdmotioner. I motion 2013/14:T14 av m.fl. (V) uppmanas regeringen att skyndsamt återkomma med förslag på ny ekonomisk ram för åtgärder i den statliga transportinfrastrukturen m.m. –2025 (yrkande 1). Motionärerna anser att de som fastställts för planerings- perioden –2025 är otillräckliga om staten ska utveckla en hållbar infra- struktur som är förenlig med gällande klimat- och miljömål. För att åstad- komma ett verkligt systemskifte inom infrastrukturen fordras enligt motion- ärerna kraftigt ökade anslag till hållbara transportslag liksom nya styrmedel. Som förebild lyfter motionärerna fram det egna förslaget på 595 miljarder kro- nor för att ska kunna utveckla en hållbar infrastruktur som är förenlig med nationella klimat- och miljömål. Med generösare ekonomiska ramar skulle det bli möjligt att finansiera viktiga projekt som ett sammanhängande nät av höghastighetsbanor, Norrbotniabanan och ytterligare utbyggd kollek- tivtrafik i , särskilt tunnelbanan. Motionärerna pekar dessutom på att uppdagade felräkningar äventyrar de redan otillräck- liga anslagen på för drift, underhåll och reinvesteringar inom järnvägen, vilket är ett tillkommande skäl för regeringen att skyndsamt ta fram förslag på en ny ekonomisk ram. I motionen föreslås vidare att regeringen ska ge i uppdrag att återkomma med ett nytt förslag till nationell trafikslagsövergripande plan för utveckling av transportsystemet för perioden –2025 med inriktning på klimatmål, övriga miljökvalitetsmål samt ett transportsnålt samhälle (yr- kande 2). Motionärerna anser att regeringens antagna plan inte lever upp till kraven på miljö- och klimathänsyn. Motionärerna invänder mot att planen i stora delar är samma förslag som har tagit fram och som vid remissbehandlingen fick kraftig kritik för sin brist på analys av miljö- och klimateffekter. Motionärerna hänvisar till ytt- rande med anledning av förslaget om den nationella planen av vilket framgår att det saknas beräkningar och analyser av hur förslaget påverkar trafikutveckl- ingen, varför det inte heller är möjligt att beskriva planens miljöpåverkan, vil- ket är en förutsättning för att kunna genomföra en miljöbedömning enligt 6 kap. . Motionärerna anser att den nuvarande åtgärdsplanen riskerar att låsa fast samhället i infrastrukturlösningar som inte är miljö- eller klimat- mässigt hållbara. De motsätter sig i sammanhanget Förbifart lik- som utformandet av en östlig vägförbindelse (Österleden) i . Även m.fl. (MP) invänder i motion 2013/14:T15 mot att regeringen trots skarp kritik inte har gjort några förändringar som skulle inne- bära att åtgärdsplanen för transportsystemet 2014–2025 bidrar till att trans- portsektorn uppfyller klimatmålen. I motionen anförs att själv be- dömer att planförslagets bidrag till miljökvalitetsmålen om ett rikt växt- och djurliv och begränsad klimatpåverkan är negativt samt att det av myndighetens egna känslighetsanalyser framgår att många vägprojekt skulle bli olönsamma om planen utgick från klimatscenariot. Motionärerna konstaterar att klimatut- släppen från transporterna kommer att öka om inga ytterligare åtgärder vidtas, och att detta gäller även om åtgärder för att minska klimatut- släppen räknas med. Motionärerna anser att det är orimligt att lägga 522 mil- jarder kronor på en plan som inte leder närmare en lösning på klimatfrågan. I motionen hänvisas vidare till att känslighetsanalys av planen slår fast att över hälften av alla väginvesteringar skulle bli olönsamma om trafik- utvecklingen skulle minska , något som skulle krävas för att uppfylla klimatmålen. Med anledning av detta framhåller motionärerna att åt- gärdsplanen för transportsystemet 2014–2025 bör ses över så att projekt och åtgärder som inte går att motivera utifrån klimat- och trafiksäkerhetssynpunkt prioriteras bort till förmån för åtgärder som i stället bidrar till den nödvändiga omställningen mot mer klimatsmarta transporter och ett transportsnålt sam- hälle. Mot denna bakgrund föreslås att åtgärdsplanen för transportsystemet 2014–2025 revideras så att den aktivt bidrar till klimatmålen (yrkande 1). I samma motion föreslås även att den totala ramen för planperioden utökas med till totalt (yrkande 2). Av de extra anslagen föreslås fördelas till banunderhåll och reste- rande 49 miljarder till järnvägsinvesteringar. Motionärerna påtalar att rege- ringen kraftigt har underskattat behoven av järnvägsunderhåll och att det finns stora brister i form av eftersatt underhåll. De anser att det finns flaskhalsar och bristande spårkapacitet som i många fall motverkar möjligheten för järnvägs- transporterna att öka sina marknadsandelar. I motionen framhålls behovet av underhåll och reinvesteringar i statliga järnvägar, underhåll av statliga vägar inklusive bärighet, tjälsäkring och rekonstruktion av vägar samt statlig medfi- nansiering av enskilda vägar (yrkande 3). m.fl. (MP) föreslår vidare en satsning om totalt 65 miljar- der kronor mer än regeringens förslag på järnvägsinvesteringar under planpe- rioden –2025 (yrkande 4). Enligt förslaget ska resurserna fördelas så att används till fyra större projekt som avser första etappen av Norrbotniabanan, Ostkustbanan –och –, höghastighetsbana hela sträckan –samt fyrspår/höghastighetsbana –. I motionen anförs vidare att det utöver dessa större strategiska investeringar också finns många angelägna me- delstora och mindre investeringar som väsentligt skulle förbättra järnvägens kapacitet och attraktivitet på många platser runt om i landet. ärerna bör därför 26 miljarder av den utökade satsningen om 65 miljarder kro- nor användas för detta. Motionärerna framhåller att det i kapa- citetsutredning finns en välgrundad beskrivning av de brister i storstadsområ- denas infrastruktur som leder till stora kostnader för samhälle, näringsliv och Motionärerna ställer sig bakom ett förslag i Utredningen om fossilfri fordonstrafik () om ett stadsmiljöprogram varigenom staten ska teckna stadsmiljöavtal med de kommuner som tydligt förbinder sig att ge- nom markanvändning och på andra sätt verka för stadsmiljömålen. programmet kan kommuner och regioner söka olika former av delfinansiering till åtgärder som leder till en ökad andel kollektivtrafik, gång och cykel och minskad andel bil- och lastbilstrafik. I programmet ingår ett särskilt stöd till utbyggnad av spårvägar, tunnelbana, cykelsatsningar och regionaltåg för att underlätta för klimatsmart resande kring och mellan städer. ett stadsmiljöprogram till vilket det avsätts (yrkande 5). I samma motion framhålls vidare att det är fullständigt orimligt att först sätta upp klimatmål och sedan aktivt planera för åtgärder som leder i fel rikt- Enskilda åtgärder som bl.a. nya motorvägar i storstäder kommer enligt motionärerna att leda till kraftigt ökade koldioxidutsläpp. behövs en omfördelning mellan väg och järnväg för att nå klimatmålen. bifart och den s.k. Österleden är två motorvägsprojekt som enligt motionärerna skulle falla bort vid en klimatrevidering. del om som dessa båda projekt handlar om skulle enligt motionärerna i stället satsas på klimatsmart infrastruktur. motionärerna att planerna på Förbifart och Österleden avbryts och att andra lösningar söks för Stockholmstrafiken där uppsatta klimat- och mil- jömål nås (yrkande 7). Motionärerna framhåller slutligen att sjöfarten är en viktig pusselbit i om- ställningen till klimatsmarta transporter. De ställer sig positiva till regeringens sjöfartssatsningar men pekar på att det finns stora behov som inte Enligt motionärerna rör detta särskilt där slussarna i behöver bytas ut . satsa ytterligare så att ombyggnaden av slussarna kan på- börjas (yrkande 8). I motion 2013/14:T16 yrkande 1 anför m.fl. (S) att den statliga planeringsramen för åtgärder i transportsystemet 2014–2025 bör till- föras ytterligare och att ytterligare ur ramen bör avsättas till drift och underhåll av och reinvestering i statliga järn- vägar och ytterligare till drift och underhåll av statliga vägar samt till statlig medfinansiering av enskilda vägar. Det ökade anslaget finan- sieras genom en avståndsbaserad vägslitageavgift för alla tunga lastbilar som kör på svenska vägar. Motionärerna betonar behovet av såväl nyinvesteringar som bättre under- håll liksom förbättringar av existerande infrastruktur. De felräkningar som ny- ligen har uppdagats i underlag för arbetet med den nationella planen gör enligt motionärerna att alla beräkningar i planen har en viss osä- kerhet. Motionärerna vill koncentrera satsningarna till de mest trafikerade om- rådena där kapacitetsbristen är som störst. Det som bör prioriteras är när det gäller järnvägen främst stambanorna, särskilt kring storstäderna och även de transportstråk som näringslivet prioriterat som mest angelägna. Motionärerna konstaterar i sammanhanget att höghastighetsbanor avlastar befintliga banor. Bärighetsåtgärder för de vägar som är mest angelägna för skogs- och basindu- strins godstransporter främjar också lokal besöksnäring och arbetspendling. Motionärerna anför i yrkande 6 att järnvägsunderhållet i inte fun- gerar. De påpekar också att det framkom uppgifter om att kraftigt missbedömt underhållsbehoven i den nationella planen. Med hänsyn till de felräkningar som beräkningar grundar sig på är den nat- ionella planen kraftigt underfinansierad om hänsyn tas till växlar och spår. Motionärerna anser därför att huvudfokus redan i början av planperioden måste vara att kraftigt öka underhållsanslagen. Enligt motionärerna är det un- dermåliga underhållet ett hot mot resenärernas säkerhet men innebär också ka- pacitetsproblem, förseningar och inställda tåg. Det krävs ett förbättrat under- håll i kombination med nyinvesteringar och en bättre fungerande organisation. Det är lämpligt att staten successivt tar det samlande ansvaret för järnvägsun- derhållet. Vissa speciella underhållsarbeten som kräver unik kompetens och större underhållsarbeten som närmast kan ses som reinvesteringar ska även fortsättningsvis kunna upphandlas. Motionärerna anför också att självständigt måste inspektera banorna och entreprenörernas arbete. Därför måste bygga upp kompetens för att inspektera både anläggningens skick och entreprenörernas arbete. Motionärerna anger att banavgiftshöjningar, i kombination med bl.a. brister i järnvägen, slår mot godstransporterna på järnvägarna. Motionärerna vill där- för inte se någon höjning av banavgifterna förrän järnvägens robusthet och punktlighet har ökat. De anför i sammanhanget också att en vägslitageavgift för lastbilstrafiken måste införas. Motionärerna betonar vidare att höjningar av banavgifterna bör gå till nyinvesteringar i järnväg och till att optimera järn- vägstrafiken (yrkande 5). Motionärerna delar regeringens bedömning om att de väginvesteringar som är beslutade är rimliga. Det är positivt att byggandet av Förbifart nu inleds. Även när det gäller fartkameror och ITS-lösningar samt energief- fektivare fordon sker enligt motionärerna mycket positivt. Däremot invänder motionärerna mot att regeringen skurit ned på vägunderhållet med , vilket de menar är negativt för sysselsättningen i skogs- Följaktligen föreslår de ett ökat anslag till vägunderhållet (yrkande 7). Motionärerna pekar slutligen på att , och växer snabbt och därför i närtid har ett stort behov av ökad kollektivtrafik. ärerna vill avsätta en särskild pott för statlig medfinansiering av kollektivtrafik (yrkande 8). De anför i sammanhanget att kollektivtrafiken är särskilt lämpad I motion 2013/14:T8 av m.fl. (V) yrkande 4 framhålls att det är nödvändigt med en långsiktig förstärkning till järnvägsunderhållet för att komma till rätta med järnvägsproblemen. m.fl. (S) pekar i motion 2013/14:T9 yrkande 6 på vikten av en långsiktig anslagstilldelning när det gäller järnvägsunderhåll. Motion- ärerna framhåller att det finns risker med regeringens ryckighet för anslagen till järnvägsunderhåll. Det gör det svårt att planera inte minst för det förebyg- gande underhållet. Motionärerna konstaterar också att underhållsbranschen har gjort omfattande varsel som regeringen säger sig ha gjort histo- riska satsningar. I motion 2013/14:T10 yrkande 6 framhåller m.fl. (MP) vikten av långsiktiga och hållbara anslag till banunderhåll. I motionen anges att en viktig förklaring till förseningarna i järnvägstrafiken är det bristfälliga underhållet av järnvägen. Det är därför viktigt att det avsätts tillräckligt med resurser för förebyggande underhåll. Motionärerna framhåller att medel måste tillföras långsiktigt och att det inte räcker med extrasatsningar. I motion 2013/14:N426 ser m.fl. (S) med oro på järnvägens utvecklingen och den sjunkande standarden på det vanliga vägnätet. Motion- ärerna pekar på att järnvägen har dragits med eftersatt underhåll som kapaciteten är begränsad, vilket skapar problem för industrins transportbehov. Kvaliteten på både den spårbundna trafiken och vägnätet är avgörande för näringslivets utveckling och för att folk ska kunna arbetspendla. Därför efterlyser motionärerna omfattande satsningar på dessa transportslag inklusive kollektivtrafik, vilket skulle främja klimatsmarta transporter och en gynnsam arbetsmarknad men också stärka konkurrenskraft internat- ionellt (yrkande 7). m.fl. (MP) föreslår i motion 2013/14:T521 yrkande 2 ökade investeringar i järnvägsnätet för att höja kapaciteten. En mer storskalig satsning än den som regeringen gör behövs enligt motionärerna för att kom- pensera ett bristfälligt underhåll av järnvägsinfrastrukturen i . Per Åsling (C) yrkar i motion 2013/14:T534 på att ska få i uppdrag att inom befintliga ramar se över de regionala väganslagen. Myndig- heten bör i sammanhanget även överväga OPS-lösningar för finansieringen. Motionären betonar att en väl fungerande infrastruktur är nödvändig för att skapa bra förutsättningar för enskilda och näringsliv och menar att nuvarande fördelning av regionala anslag slår fel. Motionären vill se särskilda satsningar på upprustning av grusvägar där underhållet alltför ofta försummats. Dessa vägar är viktiga för basnäringar som jord- och skogsbruk och för turismen. I motion 2013/14:T526 föreslår m.fl. (MP) att ca 100 mil- jarder kronor utöver vad regeringen har anslagit inom ramen för den nationella planen ska satsas på klimatsmarta transporter (yrkande 24). En sådan extra satsning måste göras för investeringar i kollektivtrafik och järnväg men även för åtgärder till stöd för cykel- och gångtrafik som alternativ till biltrafiken. Vidare begär motionärerna att regeringen ställer klimatkrav på statlig finansiering och medfinansiering av infrastruktur (yrkande 25). Som skäl för ett sådant krav anger motionärerna att investeringar för flera miljarder görs som gör det svårare att uppnå klimatmålen. Det borde i stället vara tvärtom, nämligen att investeringarna ska underlätta möjligheterna att nå klimatmålen och andra miljömål. (KD) understryker i motion 2013/14:T292 det angelägna i att upprätthålla standarden även på mindre vägar och järnvägar i landet (yr- kande 1). Motionären betonar vikten av att inte försumma de enskilda vägarna och de mindre järnvägarna som ofta är i stort behov av upprustning när infra- struktursatsningar görs eftersom de har stor betydelse för både person- och godstransporter i ett glesbefolkat land som . Dessutom vill motionären att en elektrifiering av hela järnvägsnätet övervägs (yrkande 2).