bet · H101AU6 · 2014-03-20 00:00:00 — Ett liknande analysarbete äger också rum i flera andra EU-länder. I fråga om vad som sker på EU-nivå noterar utskottet även att rådet antog beslut om att bemyndiga EU:s medlemsstater att ratificera konventionen. har totalt tolv länder ratificerat konventionen, varav två EU-länder (och ). Enligt uppgifter från kommer beredningen av ärendet att ta ytterligare någon tid. Enligt utskottet finns det inte något skäl att föregripa denna beredning varför motionerna 2012/13:A201 (V) yrkande 15, 2013/14:U316 (MP) yrkande 6 och 2013/14:A201 (V) yrkande 14 avstyrks. Som anförs i två likalydande motioner från är frågan om att arbetstagare känner till och informeras om sina rättigheter viktig. Det gäller såväl för hushållsarbetare som för arbetstagare på arbetsmarknaden i övrigt. Utskottet utgår från att de berörda myndigheterna kartlägger och tillgodoser de behov av åtgärder som eventuellt finns på det här området. Utskottet anser även att arbetsmarknadens parter kan spela en viktig roll som informationskanal på arbetsmarknaden. finns det inte något skäl för några initiativ till informationsinsatser som riktar sig uteslutande till hushållsarbetare som yrkeskategori. Motionerna 2012/13:A201 (V) yrkande 16 och 2013/14:A201 (V) yrkande 15 avstyrks därför. framför i ett par motioner krav på att lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete ska upphöra att gälla. Partiet vill att anställda i annans hushåll ska garanteras samma skydd som övriga arbetstagare på svensk arbetsmarknad. Personliga assistenter som har anställts direkt av brukaren pekas ut som särskilt berörda och partiet vill se initiativ på området. Utskottet vill framhålla att som utgångspunkt gäller samma regler för personliga assistenter som för andra kategorier av arbetstagare. I fall där en personlig assistent är anställd direkt av brukaren gäller i och för sig viss särreglering genom att exempelvis frågor om ingående och upphörande av anställning regleras i lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete i stället för i LAS. I övrigt gäller i huvudsak samma regler på arbetsrättens och arbetsmiljölagstiftningens område för dessa arbetstagare som för alla andra arbetstagare. Genom en lagändring som trädde i kraft är arbetsmiljölagen, till skillnad mot vad som gällde tidigare, tillämplig även när det gäller arbete som en person utför i arbetsgivarens hushåll (prop. 2007/08:65, bet. 2007/08:AU5, rskr. 2007/08:180). Utskottet anser att det finns skäl att beakta att de personliga assistenter som är anställda direkt av brukaren för arbete i dennes hushåll har arbetsförhållanden som inte i alla delar kan likställas med arbete utanför hem och hushåll. Det är en av förklaringarna till den speciallag som alltjämt gäller för denna typ av arbete. Utskottet anser inte att det finns något skäl att nu ta initiativ till att ändra denna ordning. Motionerna 2012/13:A201 (V) yrkandena 17 och 18 och 2013/14:A201 (V) yrkande 16 avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att regeringen ska återkomma med förslag med utgångspunkt i och en begränsning av arbetsgivares möjlighet att begära brottsregisterutdrag. Jämför reservationerna 33 (MP) och 34 (V). Utredningen om integritetsskydd i arbetslivet lämnade betänkandet Integritetsskydd i arbetslivet (SOU 2009:44), hädanefter . I betänkandet föreslås att en ny lag införs till skydd för den personliga integriteten. Förslaget innebär bl.a. ett förbud för en arbetsgivare att utan lagstöd begära att en arbetssökande ska visa upp ett belastningsregisterutdrag eller ett utdrag ur misstankeregistret. En arbetsgivare ska inte heller utan lagstöd få begära att en arbetstagare uppvisar ett utdrag från register som förs hos om utdraget innehåller uppgifter för vilka sekretess gäller hos arbetsgivare. Betänkandet har remissbehandlats. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att kartlägga av vilka skäl arbetsgivare, utan uttryckligt författningsstöd, begär att arbetssökande visar upp utdrag ur belastningsregistret och vilken betydelse sådana utdrag tillmäts i anställningsprocessen (dir. 2013:56). Utredaren ska också undersöka i vilken utsträckning arbetsgivare begär att redan anställda visar upp utdrag ur belastningsregistret och vilken betydelse detta tillmäts i anställningen. Vidare ska utredaren bl.a. analysera vilka åtgärder som krävs för att säkerställa att arbetsgivare inte utan författningsstöd begär att arbetssökande och arbetstagare visar upp utdrag ur belastningsregistret samt ta ställning till vilka åtgärder som behövs för att uppnå rätt balans mellan å ena sidan arbetsgivares berättigade behov av att kunna kontrollera registerutdrag och å andra sidan arbetssökandes berättigade behov av skydd för den personliga integriteten. Uppdraget ska redovisas . uppmärksammar i motion 2013/14:Ju429 av m.fl. och särskilt vissa av utredningens förslag. I motionen noteras att utredningen föreslog att det ska vara förbjudet för arbetsgivare att utan lagstöd begära att en arbetssökande ska visa upp ett belastningsregisterutdrag eller ett utdrag ur misstankeregistret och att det ska vara förbjudet för arbetsgivare att utan lagstöd begära att t.ex. en arbetssökande ska visa upp ett utdrag ur register om t.ex. sjukfrånvaro. anser att förslag i dessa delar bör genomföras (yrkande 6). begär i motion 2013/14:A202 av m.fl. att regeringen ska återkomma till med förslag med utgångspunkt i (yrkande 20). Den gällande lagstiftningen om den personliga integriteten är enligt partiet spretig, svårgenomtränglig och otillräcklig. Det behövs en samlad och överskådlig lagstiftning som sätter tydliga gränser, harmoniseras med övrig arbetsrättslig lagstiftning och blir tydlig och enkel att tillämpa. I motion 2013/14:A220 anser och (båda S) att det är angeläget att begränsa arbetsgivares möjlighet att begära utdrag ur brottsregistret vid andra tillfällen än när lagen kräver detta. Utskottet har behandlat yrkanden liknande de nu aktuella, senast i betänkande 2012/13:AU8 (s. 41 f.). I likhet med vad utskottet har framhållit vid dess tidigare behandling finns det skäl att betona att frågan om och hur man bör reglera skyddet för den personliga integriteten är komplicerad. Den innebär bl.a. en svår balansakt mellan olika intressen. I den ena vågskålen måste läggas vikten av att arbetssökande och arbetstagare tillförsäkras ett bra skydd. I den andra att regleringen måste ge arbetsgivare utrymme att utöva den kontroll som deras ansvar för säkerheten och effektiviteten på arbetsplatsen kräver och som är nödvändig för att kunna leda och fördela arbetet. När det särskilt gäller frågan om arbetsgivare som ställer krav på att arbetstagare eller arbetssökande visar upp registerutdrag instämmer utskottet i motionärernas ståndpunkt att detta kan innebära nackdelar i olika avseenden. Utskottet noterar, som redogjorts för ovan, att regeringen relativt har tillsatt en utredning med inriktning på registerutdrag i arbetslivet. Utskottet välkomnar utredningen och anser att utgången av denna bör avvaktas. Utskottet anser att det inte finns något skäl för något tillkännagivande med anledning av motionerna 2013/134:Ju429 (MP) yrkande 6, 2013/14:A202 (V) yrkande 20 och 2013/14:A220 (S), som därför avstyrks. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen m.m., punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A402 av och (båda SD) och 2013/14:A265 av i (M), 2013/14:A298 av (M), 2013/14:A351 av (KD), 2013/14:A378 av Finn och (båda M) yrkande 1, 2013/14:A385 av m.fl. (S) och 2013/14:A387 av (M). Det är oroväckande att politiskt aktiva och partimedlemmar i andra partier än de som traditionellt räknas till arbetarrörelsen i vissa fall nekas medlemskap, utesluts ur eller förhindras att ta förtroendeposter i fackföreningar. I , där mycket av arbetstagarnas trygghet och ställning gentemot arbetsgivare regleras i de avtal som sluts mellan arbetsgivarorganisationer respektive arbetstagarorganisationer, framför allt kollektivavtalen, är det inte minst ur rättssäkerhetssynpunkt viktigt att samtliga arbetstagare kan erbjudas det skydd som medlemskap i en fackförening kan erbjuda. I de fall arbetsgivarorganisationer inom ett specifikt avtalsområde enbart väljer att teckna kollektivavtal och andra avtal exklusivt med ett eller flera fackförbund, som sammantaget inte kan erbjuda samtliga arbetstagare inom avtalsområdet ett fackligt skydd, är det min uppfattning att detta måste regleras i lag. I ett rättssamhälle är det av vikt att samtliga erbjuds samma rättsliga skydd, även på arbetsrättsområdet. Jag vill därför att regeringen ser över möjligheterna till en tvingande lagstiftning där inga exklusiva avtal mellan arbetsmarknadens parter får tecknas utan att samtliga arbetstagare inom avtalsområdet kan erbjudas fackligt medlemskap och skydd. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A402 (SD) tillstyrks. Begränsningsregel för rullande visstidsanställningar, punkt 2 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A201 av m.fl. (V) yrkande 2, 2013/14:A256 av (S) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:A288 av m.fl. (S) yrkande 9 och 2013/14:Sf264 av m.fl. (MP) yrkande 8 och 2013/14:A398 av m.fl. (MP) yrkande 23. Tidsbegränsade anställningar, som har ökat trendmässigt , har omfattande konsekvenser för den enskilde. Det är t.ex. svårt att skaffa lägenhet, ta banklån eller teckna ett telefonabonnemang utan fast anställning. Utvecklingsmöjligheterna inom yrket och för lönen försvåras av tillfälliga arbeten. Dessutom innebär tidsbegränsade anställningar låga inkomster. En tidsbegränsad anställning innebär även ofta att det är svårare att engagera sig fackligt och säga ifrån om orättvisor och problem på jobbet. Enligt vår uppfattning ska det inte vara möjligt att stapla olika visstidsanställningar hos samma arbetsgivare ovanpå varandra . Den lagstiftning som gäller innebär att en arbetsgivare kan ha en person anställd på olika tillfälliga kontrakt utan att erbjuda en tillsvidareanställning. Utöver det går det att använda sig av säsongsanställning och provanställning. I praktiken kan en person vara anställd på olika tidsbegränsade kontrakt i all oändlighet hos samma arbetsgivare. Vi anser att detta är orimligt. Det är inte acceptabelt att anställningstryggheten går att kringgå på det här sättet. Den svenska lagstiftningen strider också mot EU:s visstidsdirektiv. har först i en formell underrättelse och därefter i ett motiverat yttrande påtalat att de svenska reglerna inte är förenliga med och uppmanat regeringen att ändra dem. Den svenska staten riskerar att dras inför om problemet inte åtgärdas. Vi anser att regeringen måste åtgärda den problematik som den nuvarande lagstiftningen har öppnat för. Vi föreslår att det införs en begränsningsregel för hur länge rullande visstidsanställningar kan fortgå. All tid hos samma arbetsgivare, oavsett anställningsform, ska räknas samman. ska det övergå till en fast anställning, en tillsvidareanställning. Regeringen bör skyndsamt återkomma med ett lagförslag som tillgodoser det vi nu har anfört. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motionerna 2013/14:A201 (V) yrkande 2, 2013/14:A256 (S) yrkandena 1 och 2 och 2013/14:A288 (S) yrkande 9 tillstyrks. Begränsningsregel för rullande visstidsanställningar, punkt 2 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Sf264 av m.fl. (MP) yrkande 8 och 2013/14:A398 av m.fl. (MP) yrkande 23 och 2013/14:A201 av m.fl. (V) yrkande 2, 2013/14:A256 av (S) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:A288 av m.fl. (S) yrkande 9. Utvecklingen går mot ett arbetsliv med allt osäkrare anställningar. Detta märks framför allt bland unga där de fasta anställningarna minskar jämfört med de tidsbegränsade anställningarna. Ett av problemen är att visstidsanställningar missbrukas genom att de läggs i kedjor efter varandra. Det kan finnas goda skäl till att visstidsanställa personal vid tillfälliga uppgångar i arbetsbelastning, men visstidsanställningar får inte bli ett permanent alternativ till fasta anställningar. anser att det behövs nya regler för att hindra att visstidsanställningar missbrukas på detta sätt. Det förslag som TCO har lagt fram är ett bra exempel på hur sådana regler skulle kunna se ut. TCO:s förslag till lösning ger möjlighet för en arbetsgivare att ha en person generöst tidsbegränsat anställd. Har man dock varit tidsbegränsat anställd hos samma arbetsgivare ska det ge rätt till en tillsvidareanställning. Det ger arbetsgivaren goda möjligheter att ta in vikarier, tillfälligt utöka arbetsstyrkan eller pröva anställda som arbetsgivaren känner sig osäker på. Mot denna bakgrund anser jag att regeringen bör vidta lagstiftningsåtgärder för att reglera missbruket av visstidsanställningar. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motionerna 2013/14:Sf264 (MP) yrkande 8 och 2013/14:A398 (MP) yrkande 23 tillstyrks. Övriga frågor om tidsbegränsade anställningar m.m., punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A201 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3, 5 och 6 samt 2013/14:A306 av m.fl. (S), 2013/14:A313 av m.fl. (S), 2013/14:A332 av och (båda KD) och 2013/14:A388 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 5. anser att tillsvidareanställning ska vara norm på arbetsmarknaden och att tidsbegränsade anställningar bara ska få användas när det finns objektiva skäl för det. Så är det inte . För att erbjuda någon en allmän visstidsanställning enligt § 5 LAS finns, till skillnad från vid vikariat, inga särskilda kriterier. Det står arbetsgivaren fritt att välja en tidsbegränsad anställning utan att motivera det. Därmed kan det inte sägas att tillsvidareanställning längre är norm i den svenska arbetsrättslagstiftningen. LAS bör därför ändras så att allmän visstidsanställning utgår och det i stället införs objektiva kriterier för när det är tillåtet med visstidsanställningar. Lagen bör i denna del även fortsättningsvis vara semidispositiv. Det innebär att arbetsmarknadens parter i centrala kollektivavtal kan komma överens om de anställningsformer som är lämpliga inom respektive bransch. Ett steg för att motverka missbruk av visstidsanställningar är att vidga det fackliga inflytandet. Enligt 28 § LAS ska en arbetsgivare som träffar avtal om tidsbegränsad anställning underrätta den lokala fackliga organisationen. I praktiken kommer denna underrättelse för sent för att facket ska finna det meningsfullt att begära förhandling. Enligt 32 § LAS ska en arbetsgivare förhandla enligt 11–14 §§ MBL om företrädesrätten berörs vid en anställning. Jag anser att förhandlingsskyldigheten bör utsträckas till att gälla även när en arbetsgivare avser att träffa avtal om tidsbegränsad anställning. Regeringen har tagit bort arbetsgivarens plikt att informera föräldralediga om lediga tjänster. Det har försämrat möjligheten för visstidsanställda att få en tillsvidareanställning. Eftersom kvinnor oftare än män både har tidsbegränsade anställningar och är föräldralediga finns en uppenbar risk att denna ordning missgynnar kvinnor. Det har såväl som LO påpekat. Ett starkare skydd mot diskriminering av föräldralediga har införts. Att undanta de mest utsatta av de föräldralediga, de visstidsanställda, från information om nya tjänster motverkar intentionerna med det skärpta diskrimineringsförbudet. Det kan inte anses vara en stor administrativ börda för arbetsgivaren att informera sina föräldralediga arbetstagare med visstidsanställningar om nya anställningsmöjligheter. En arbetsgivare bör därför vara skyldig att lämna information om nya arbetstillfällen till alla tjänstlediga arbetstagare oavsett i vilken anställningsform de är anställda. En vikarie är tänkt att vara en person som ersätter en viss bestämd person , dvs. det ska finnas ett personsamband. I verkligheten används vikariat ibland på vaga grunder där det ofta är oklart om vikarien alls ersätter en frånvarande person, eller om det i själva verket handlar om att täcka upp för vakanser eller tillfälliga arbetsanhopningar. Det är inte acceptabelt att vikariatsformen missbrukas på detta sätt. Naturligtvis måste det finnas utrymme för rockader i en organisation, så att en vikarie täcker upp för en person som utför en frånvarande anställds arbetsuppgifter. Det måste dock på ett tydligare sätt än vad som är fallet gå att se sambandet mellan en anställds frånvaro och en vikarie. Regelverket för vikariat bör förtydligas i syfte att förhindra missbruk av anställningsformen. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A201 (V) yrkandena 1, 3, 5 och 6 tillstyrks. Upphörande av ett anställningsförhållande, punkt 4 (SD, V) av (SD) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A202 av m.fl. (V) yrkande 19 och 2013/14:A399 av m.fl. (SD) yrkande 8 och 2013/14:A208 av (S). En stor del av landets företagare månar om sin personal och bedriver ett ansvarstagande arbetsmiljöarbete. I vissa fall kan det dock förekomma trakasserier på en arbetsplats som leder till att arbetsgivaren i stället för att ta itu med problemet säger upp eller avskedar den drabbade utan saklig grund. Det händer även att arbetstagare av andra skäl blir uppsagda eller avskedade utan att det finns stöd i lagen för detta. Den anställde kan överklaga uppsägningen i domstol, och om arbetsgivaren fälls blir denne enligt 39 § LAS skyldig att betala skadestånd till arbetstagaren. Däremot har den uppsagde ingen rätt att få sin anställning tillbaka. Det är inte en rimlig ordning att en arbetsgivare i stället för att ta sitt arbetsmiljöansvar kan köpa ut arbetstagare. 39 § LAS bör därför ändras så att anställningsförhållandet bara anses upplöst om arbetstagaren accepterar det. Arbetstagare som har blivit uppsagda på osakliga grunder ska således få det lagstadgade valet att återgå till sin anställning om de så önskar. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motionerna 2013/14:A202 (V) yrkande 19 och 2013/14:A399 (SD) yrkande 8 tillstyrks. Inhyrning av arbetskraft vid stadigvarande arbetskraftsbehov, punkt 5 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Sk411 av m.fl. (S) yrkande 14, 2013/14:A201 av m.fl. (V) yrkande 10, 2013/14:A310 av och (båda S) yrkande 1 och 2013/14:A409 av m.fl. (S) yrkande 39. Bemanningsbranschen har en viktig funktion på arbetsmarknaden, men den måste regleras genom lag och kollektivavtal på ett sätt som motsvarar resten av arbetsmarknaden. sker uthyrning av arbetstagare i allt större utsträckning för att tillfredställa stadigvarande arbetskraftsbehov hos kundföretagen. Sådan permanent inhyrning innebär ett missbruk av bemanningsföretag och skapar stora problem på arbetsmarknaden. Vi menar att arbetsgivarens stadigvarande arbetskraftsbehov i normalfallet ska tillgodoses genom anställning av egen personal och inte genom inhyrning. Relationerna vid uthyrning är mer komplicerade än förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, eftersom också en tredje part, kundföretaget, är inblandad. Om ett bemanningsföretag svarar för ett kundföretags stadigvarande arbetskraftsbehov kan det uppstå problematiska situationer. Till exempel har den inhyrde arbetstagaren inte rätt till information inför kommande omorganisationer i kundföretaget. Arbetsmiljöansvaret är också splittrat mellan bemannings- och kundföretaget. Vidare kan upplägget sägas försvåra möjligheterna att driva en effektiv facklig verksamhet. De fackliga organisationerna har i uthyrningssituationer svårare att skydda arbetstagarens anställnings- och arbetsvillkor och att undvika att arbetstagarna utsätts för diskriminering och godtycke. Vi anser att lagen bör ändras så att ett kundföretag inte får hyra in arbetstagare för att tillgodose ett stadigvarande arbetskraftsbehov. En sådan bestämmelse bör göras dispositiv för att underlätta flexibla lösningar genom kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter i enlighet med den svenska modellen. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motionerna 2013/14:Sk411 (S) yrkande 14, 2013/14:A201 (V) yrkande 10, 2013/14:A310 (S) yrkande 1 och 2013/14:A409 (S) yrkande 39 tillstyrks. Ändring av EU:s bemanningsdirektiv, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A201 av m.fl. (V) yrkande 8. EU:s bemanningsdirektiv har inneburit ett stärkt skydd för arbetstagare som både är utstationerade och uthyrda på den svenska arbetsmarknaden. Men direktivet innebär också att enskilda medlemsstater inte längre själva kan besluta om och på vilka villkor bemanningsföretag ska vara tillåtna på den egna arbetsmarknaden. anser att det är en fråga som varje medlemsland måste ha rätt att besluta om. Inhyrning av arbetskraft är i praktiken en arbetsrättslig fråga, och EU ska inte reglera arbetsrätten. bör därför verka för en ändring av EU:s bemanningsdirektiv som innebär att medlemsstaterna själva kan besluta om bemanningsföretag ska vara tillåtna på den egna arbetsmarknaden. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A201 (V) yrkande 8 tillstyrks. Inhyrning av arbetskraft vid företrädesrätt till återanställning, punkt 7 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Sk411 av m.fl. (S) yrkande 15 och 2013/14:A409 av m.fl. (S) yrkande 38, 2013/14:A207 av (S) yrkandena 1 och 2, 2013/14:A224 av och (båda S), 2013/14:A278 av och i (båda S), 2013/14:A310 av och (båda S) yrkande 2 och 2013/14:A312 av m.fl. (S) samt 2013/14:A201 av m.fl. (V) yrkande 9. Företrädesrätten till återanställning enligt LAS ska inte kunna åsidosättas genom att ett företag säger upp arbetstagare för att sedan hyra in personal från bemanningsföretag för samma arbetsuppgifter. Den som blir uppsagd på grund av arbetsbrist har företrädesrätt till återanställning . Vi socialdemokrater vill att det ska framgå av uthyrningslagen att ett kundföretag inte får hyra in arbetstagare om arbetskraftsbehovet kan tillgodoses genom anställning av arbetstagare som har företrädesrätt i verksamheten enligt 25 § LAS. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motionerna 2013/14:Sk411 (S) yrkande 15 och 2013/14:A409 (S) yrkande 38 tillstyrks och motionerna 2013/14:A207 (S) yrkandena 1 och 2, 2013/14:A224 (S), 2013/14:A278 (S), 2013/14:A310 (S) yrkande 2 och 2013/14:A312 (S) tillstyrks delvis. Inhyrning av arbetskraft vid företrädesrätt till återanställning, punkt 7 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A201 av m.fl. (V) yrkande 9 och 2013/14:Sk411 av m.fl. (S) yrkande 15, 2013/14:A207 av (S) yrkandena 1 och 2, 2013/14:A224 av och (båda S), 2013/14:A278 av och i (båda S), 2013/14:A310 av och (båda S) yrkande 2, 2013/14:A312 av m.fl. (S) och