bet · H101KU20d3 · 2014-05-28 00:00:00 — : Jag kan inte svara på detta i detalj, men en skillnad var att avräkningskostnaderna och biståndets transaktionskostnader inte debatterades lika mycket. har godkänt att man mot biståndsramen avräknar administrativa kostnader för biståndet. I samband med detta vill man ytterligare uppfylla enprocentsmålet, och då har man en diskussion om avräkningar. När jag har gått tillbaka för att titta på detta är min förståelse att det snarare skedde förhandlingar mellan och UD, mer på förhandlingsbasis utan så mycket härledda dokument, om hur man då gjorde. Jag har förstått att man på försökte jobba med så kallade verksamhetsindikatorer som skulle försöka mäta vad man gjorde och inte. Men det arbetet tycks ha tunnats ut åren innan jag tillträdde. Vi har också haft svårt med tidsredovisning och att kunna härleda hur mycket det arbetas åt biståndet och åt övrig diplomatisk verksamhet. Det var därför de här modellerna kom till stånd. Jag tyckte nämligen att det var viktigt att inte bara kunna återrapportera till , som beslutar om förvaltningsanslagen, utan också utifrån ambitionsnivån som handlar om att ytterligare förbättra det svenska biståndet och höja både andelen personer som arbetar med det och att vara mer effektiva och duktiga och därför kunna ha någon baslinje att mäta det utifrån. I samband med det här arbetet var det också en hel del diskussioner om vem som gör vad ute på våra ambassader och vad vi skulle hitta för olika system. Det är därför, ledamoten, som jag hävdar att den första modellen som vi hade 2009 kom att bli lite väl grovhuggen. Det har varit ett försök att vara öppen och transparent och att göra ett ständigt förbättringsarbete. Vi har en ny modell som kanske är mer rättvisande men som också syftar till att styra. På så sätt tycker jag att det har blivit bättre. Skånberg (KD): Jag tackar för svaret. Vi var inledningsvis inne på de fattiga människorna som får del av biståndet. Det kunde kanske vara på sin plats att före detta biståndsministern utvecklade om biståndet som hon hade ansvaret blev mer eller mindre i reella pengar. Biståndsmålet är ju knutet till enprocentsmålet, och enprocentsmålet varierar naturligtvis med den ekonomiska situationen. Har biståndsministern som hon ansvarade för de här siffrorna sett att det har blivit mer eller mindre? : Precis som ledamoten anför har svensk bni varierat över tiden, men tack och lov har den vuxit. Vi har skapat mer resurser i det här landet, och det betyder också att vår förmåga att bistå människor som lever i fattigdom ska kunna få ta del av dessa resurser genom ett generöst bistånd. Därför har biståndsramen under samtliga år som jag har lämnat in förslag till budget från regeringen till ständigt ökat och är nu på en rekordhög nivå. Det betyder också att biståndsanslaget, om mina siffror stämmer, har ökat från drygt 25 miljarder till drygt 30 miljarder . Jag tycker att det är imponerande. Det är något som har fastställt i sina budgetprövningar . Både biståndsramen och biståndsanslaget har alltså successivt vuxit. Skånberg (KD): Tack för svaret. Ordföranden: Det stämmer väl också att avräkningarna har ökat både som andel av biståndsanslaget och totalt sett? : Biståndsramen har ökat från 30 miljarder till 38 miljarder , och biståndsanslaget, anslagen 1.1 och 2.1, har sammantaget ökat från ca 26 miljarder till nästan 31 miljarder, så det är ungefär lika. Men som herr ordförande säkert vet tar en väldigt stor del av ansvaret för flyktingmottagandet i , och det påverkar till stor del biståndsanslaget. Om detta har haft andra diskussioner och debatter. Jag är glad så länge vi kan fortsätta att vara generösa och skulle önska att fler länder kunde göra mer, för tyvärr kommer nog trycket från att öka . Ordföranden: Ja, tyvärr är det så. Men det stämde alltså det som jag sade, att också andelen som avräknas från biståndsanslaget har ökat. Jag vill ställa en avslutande fråga. Ni gjorde förändringarna 2009 och utökade då i ganska stor utsträckning avräkningarna för kostnader för administration, ministerns egen lön och ambassader. Såg ni inte att det finns en risk att andra länder gör på samma sätt, det vill säga tänjer lite på reglerna och försöker utnyttja regelverket så mycket som det går? anses ju vara ett land som bryr sig om bistånd och lägger en relativt stor andel av ekonomin på bistånd. Risken när använder större avräkningar är att också andra BILAGA DEL 3 UTFRÅGNINGAR länder går i samma riktning och att det totalt sett får ganska negativa konsekvenser för fattiga människor i fattiga länder. : Eftersom det nu antyddes att avräkningarna verkar ha ökat enormt vill jag för tydlighets skull säga att vi i det här granskningsärendet talar om hur administrativa kostnader, bland annat löner, ska avräknas. Men framför allt har avräkningarna ökat inte minst på andra grunder. Det är viktigt att skiljer på detta, eftersom det är som i budgetpropositionen har att ta ställning till detta. Det är väldigt transparent redovisat. De ökade avräkningarna är framför allt härledda till vårt ökade flyktingmottagande. Jag är glad över intresset för att nu mäta administrationskostnader och transaktionskostnader i biståndet. Jag tror att man kan göra mer där. Men även förvaltningskostnaderna är öppet redovisade till . Frågan är då om detta internationellt – det är så jag väljer att tolka frågan, herr ordförande – kommer att urholka trovärdigheten hos /Dac när det gäller för det första vad man får räkna som bistånd och för det andra hur andra länder kommer att göra. Min personliga uppfattning är, som också har framhållits i UD:s skriftliga svar, att vi behöver ha ett starkt och tydligt internationellt regelverk för vad som får klassas som bistånd och inte. Men vi behöver också, när vi redovisar och rapporterar in detta, diskutera, som i detta fall, biståndets administrativa kostnader och transaktionskostnader. Vi behöver kanske vara duktigare på att mäta effektiviteten och jämföra olika biståndsformer för att se om man kan få mer pengar över till de fattiga människorna. är välkommen, men det viktiga för svenskt vidkommande är att vi följer de i förväg uppställda kriterierna, att vi rapporterar in och gör det öppet och offentligt så att det ska kunna granskas. Ordföranden: grundar sig inte bara på förändringen när det gäller avräkningen för löner utan även sådana saker som flyktingmottagandet. har ju tidigare gjort avräkningar, men andelen har ökat. Om flyktingmottagandet har ökat till det dubbla har kostnaderna för avräkningar ökat till det fyrdubbla under de år som var biståndsminister. Regelverket har utnyttjats i större utsträckning . Som jag bedömer det kan det finnas en risk, om gör på det här sättet, att andra länder följer i samma spår. : Att kostnaderna för flyktingmottagandet i har ökat beror bland annat på en höjd ambitionsnivå vad gäller kvaliteten i mottagandet, att det är så många fler ensamkommande flyktingbarn och att det är fler människor som söker skydd i . Det är hur verkligheten ser ut som har påverkat avräkningarna, och det är ju inte det vi diskuterar . Den diskussionen förs i övrigt i biståndsdebatter i och på många andra sätt om hur ska ta sitt ansvar och hur det ska finansieras. Det vi nu diskuterar är vad som är avräkningsbart enligt Dac, hur sköter sina åtaganden gentemot /Dac och om det var rimligt eller inte att avräkna min och min statssekreterares tidigare löner. Det har skett helt i enlighet med regelverket, såvitt jag kan bedöma. Det har transparent redovisats till . Vi har gjort en översyn av formerna. Och avräknas inte längre dessa löner. Granskningsärendena 3 och 8 Förra biståndsministerns hantering av biståndsverksamheten Ordföranden: går över till frågan om styrningen av biståndet som kommit in till och som vi granskar. Även i denna fråga vill jag ge möjlighet att inleda med att ge sin bild av situationen. : Herr ordförande! Jag sätter stort värde på detta. Utfrågningen med anledning av och frågor rör principiellt viktiga frågor för biståndet, och jag ska göra mitt allra bästa för att svara på frågor. som biståndsminister var mitt fokus att styra biståndet så att det för det första leder till så goda resultat som möjligt, i den enkla bemärkelsen att fattiga människor får det bättre och i bästa fall kan ta sig ur fattigdomen, och för det andra att genom resultatåterkoppling och granskning ska biståndet ständigt kunna förbättras. Det är då tydligt för mig att jag länge underskattade problemen i biståndet, hur omfattande och svåråtgärdade de var. Av den internationella debatten och forskningen lär vi oss att biståndet förstås är komplext och svårt. avhandlar KU inte hela biståndet men viktiga styrningsfrågor i det svenska biståndet. Och styrningen ska generellt vara enkel, tydlig och strategisk. Men det visade sig vara svårare än vad jag trodde att åstadkomma det på biståndsområdet. Resultatet blev till en början att verksamheten blev för styrd, vilket gjorde att inte minst de som hade att genomföra biståndet hade lite svårt att se sammanhangen och följa upp prioriteringarna. Vi gjorde därför förändringar i styrmodellen. Min drivkraft har varit att skapa ett bistånd som gör skillnad i fattiga människors liv. Under resans gång har jag därför försökt efterfråga mer resultatinformation, både för att skapa intresse och delaktighet och för att underlätta ansvarsutkrävande och en bättre biståndshantering. har många sanningar ifrågasatts. Jag har öppnat upp arkiven och påbörjat en nödvändig kulturförändring när det gäller resultat. Det har tagit tid, det har ibland varit svårt, och det har mött en del motstånd. som biståndsminister har det svenska biståndet nått ökade nivåer, fått höjda betyg i internationella sammanhang och enligt Sidas mätningar också stärkt förtroendet hos svenska folket. beklagar jag att biståndsdebatten i så hög grad har rört tekniska frågor, som avräkningssystem och om vissa biståndsformer ska användas eller inte, snarare än principiella biståndspolitiska avvägningar. BILAGA DEL 3 UTFRÅGNINGAR Det har varit mycket debatt om ifall man kan mäta resultat av biståndet eller inte. Sannolikt har det skapat onödiga motsättningar även hos parlamentariker, som ju verkligen måste kunna härleda och följa upp ett av statens största utgiftsområden. Själv tycker jag alltjämt att det är svårt att vi vet så lite om vad biståndet totalt sett uppnår och hur stora transaktionskostnaderna är, men jag har strävat efter att förbättra uppföljningen och effektiviteten. Det reformarbete som jag ledde har i hög grad byggt på problem som bland annat Statskontoret, , och utrikesutskottet har pekat på. Flera reformer har genomförts: landfokuseringen, införandet av en transparensgaranti och en förtydligad rollfördelning mellan regeringen, UD och Sida samt en ny modell för resultatstyrning av all biståndsverksamhet. Mycket har gjorts, men en hel del återstår att göra. Det fortsatta reformarbetet har sammanfattats av regeringen i budgetpropositionen . När det gäller KU:s aktuella granskningsärenden vill jag klargöra några saker som jag vet att det finns ett särskilt intresse av. Som en röd tråd i regeringens reformering av biståndet ligger tonvikten på resultat, baserat på insikten att det är en systematiserad och djup kunskap om resultaten av gårdagens insatser som måste styra morgondagens bistånd. Vi måste sträva efter att svenska biståndsmedel ska göra största möjliga nytta för de människor som lever i extrem fattigdom. För att nå de här resultaten måste regeringen förmå att styra mot just resultat. Mål- och resultatstyrningsmodellen visade sig dock inte fullt ut uppnå detta syfte. Därför insåg jag i slutet av förra mandatperioden att vi måste göra om modellen. Det var därför jag tog initiativ till att ge Statskontoret i uppdrag att se över regeringens styrning av biståndet. Det var därför jag tog initiativ till att anlita Ramböll för att sätta ljus på hur UD riggat för sitt uppdrag. Och det var därför jag tog initiativ till Open Aid som skulle göra det möjligt för alla att granska biståndets hantering. fick jag ett brev från Sidas avdelningschefer i vilket de beklagade min oklara ledning mot tydligare resultat. har frågat vilka överväganden och åtgärder brevet föranledde från min sida. Först och främst blev jag faktiskt förvånad över den okonventionella kommunikationsformen, då det fanns en tydlig struktur för UD:s dialog med Sidas ledning. Den så kallade mål- och resultatstyrningsmodellen var då under implementering. Jag började själv se att den inte var fullt ut ändamålsenligt utformad. Bland annat innehöll den för många målformuleringar och prioriteringar. som regeringen har sjösatt, genomfört och reviderat mål- och resultatstyrningsmodellen har debatten varit intensiv inom biståndet. Och brevet 2009 från avdelningsdirektörerna skulle kunna ses som ett inlägg i en pågående och öppen debatt med argument som var kända . Men givetvis måste jag som statsråd reagera på att enskilda medarbetare på en av de myndigheter som jag har ansvar för riktar så skarp kritik mot min politik. Brevet visade mig att jag hade ett styrningsproblem och ett kommunikationsproblem. Det var ett tecken på ett missförstånd om rollfördelningen mellan regeringen och dess myndigheter. Till de direkta åtgärder som jag vidtog med anledning av brevet hör bland annat möten med fackliga representanter på Sida för att närmare ta del av Sidapersonalens synpunkter. Vidare aktualiserade brevet behovet av en tydligare styrning från regeringens sida, så att intentionerna med vår politik inte skulle missförstås eller kunna feltolkas, liksom en bättre kommunikation om vad jag menade med krav på resultat som jag tror i hög grad hade missförståtts. Som ett led i allt detta förenklades och förtydligades regeringens instruktion till Sida , och i samband med detta uppmärksammades vi också på Sidas ekonomiska problem och brister i den interna styrningen och kontrollen, vilket också föranledde ytterligare åtgärder. När vi anlitade externt stöd i form av ett konsultbolag är det en del i ambitionen att lära, utveckla och stärka den strategiska styrningen av svenskt bistånd genom att sätta ökat fokus på just UD. Konsultbolaget anlitades för en tidsbegränsad insats för att hjälpa oss att utveckla ändamålsenliga arbetssätt för styrning, ledning och genomförande av biståndspolitiken i samband med att UD:s biståndsverksamhet omorganiserades. Denna omorganisation innebar bland annat att biståndsavdelningen UP lades ned och att en biståndspolitisk samrådsgrupp inrättades. Konsultbolaget var lämpat för uppdraget och direktupphandlades framför allt för att genomföra intervjuer. har i sina skriftliga svar till utskottet redovisat hur upphandlingen gick till och konstaterar att allt har hanterats korrekt med undantag av att förvaltningsavdelningens anmälan till Kammarkollegiet om avsteg gjordes väl sent. Jag vill även säga något om hantering av biståndsmedel, den så kallade bidragshanteringen. UD hanterar två former av biståndsmedel, en nominellt större kategori där medlen utgör del i medlemskap och regeringens politik i FN och andra internationella institutioner, och en annan som är en nominellt mycket mindre kategori där medlen går till små men biståndspolitiskt strategiskt viktiga insatser. Det normala är enligt den svenska förvaltningsmodellen att regeringen överlåter hanteringen av bidrag till förvaltningsmyndigheter under regeringen. Biståndsanslaget utgör dock ett undantag för denna ordning eftersom , ca , av biståndsanslaget fördelas av direkt till olika mottagare. Så här har det dock varit , och denna ordning har godkänts av när har ställt sig bakom budgetpropositionen. Jag har under hela min tid som ansvarigt statsråd internt och offentligt talat om vikten av att även sköter dessa medel enligt god BILAGA DEL 3 UTFRÅGNINGAR intern styrning och kontroll och att system inom departementet är riggade för detta ändamål. Sedan granskade UD:s bidragshantering , då det inte fanns något att erinra om, har ytterligare åtgärder vidtagits i syfte att ytterligare stärka rutinerna. Dessa åtgärder har beskrivit i sitt skriftliga svar till utskottet. Ett exempel är att Sida och Kammarkollegiet har övertagit ansvaret från UD för bland annat kontroll av ansökningar, utbetalningar av bidrag och bevakning av återrapportering. Låt mig slutligen kortfattat nämna något om Öppna biståndet. Hemsidan har varit ett viktigt verktyg för att öka transparensen i biståndet. Där ska all offentlig biståndsinformation läggas ut. I samband med att Open Aid skulle lanseras blev jag dock något förvånad över det interna motstånd som fanns mot ökad öppenhet i biståndshanteringen samt över det tunna underlag som fanns om en del biståndsinsatser som UD hanterade. Även efter att olika åtgärder har vidtagits finns det mer att göra för att förbättra resultatredovisningen och uppföljningen av de biståndsmedel som UD hanterar, men jag har försökt att göra mitt. Med dessa avslutande ord är jag redo, herr ordförande, att besvara ledamöternas frågor. Ordföranden: fortsätter nu med frågor när det gäller styrningen av biståndet. Som redovisar har det varit då det har varit en hel del kritik från den egna personalen på , från Sida och från biståndsorganisationer mot hur styrningen och hanteringen av biståndet har varit. Jag tänkte ställa en fråga i sammanhanget om den biståndspolitiska plattformen. Som jag förstår det har man först jobbat med mer detaljer på departementet kring resultatstrategier. Sedan har det blivit en förändring av biståndets mål. Sedan har man till slut fattat beslut om en ny biståndspolitisk plattform. Vad jag förstår hade det kanske varit mer effektivt att göra tvärtom, alltså att man börjar med den biståndspolitiska plattformen och sedan går in på mål och detaljer kring detta. Varför tog det så att ta fram den här biståndspolitiska plattformen? När det gäller processen kring det, hur kommer det sig att det drog ut så mycket och att det var en ganska oklar process? : Tack, herr ordförande, för en mycket bra fråga som också illustrerar en del av de problem, eller utmaningar, som biståndet har. Det väcker stort engagemang och intresse, precis som herr ordförande påpekade. Det är också någonting som berör många väldigt mycket av många olika skäl. Det är i allt väsentligt mycket gott. Vad gäller frågan om resultatstrategier var, som jag har försökt redovisa även i mitt inledningsanförande, arbetet med resultatstrategier viktigt för att vända på perspektiven kring att vi skulle mäta resultaten hos de människor som lever i fattigdom och att vi skulle vända på hela resultatmodellen. Detta visade sig vara, som jag har försökt beskriva, en process av sökande och ett rätt så hårt arbete eftersom vi inte hade några sådana modeller förut. ville komma fram till att det är just där ute, hos människor som lever i fattigdom, som biståndets resultat både ska levereras och kunna mätas. har vi en sådan modell på plats, och det är jag väldigt stolt över. Men jag kan hålla med herr ordförande om att det tog mycket eftersom jag tror att det var nytt, och det var många som ifrågasatte om det över huvud taget var möjligt. Men jag tror att det var absolut nödvändigt eftersom det är där ute som vi måste kunna mäta. Den biståndspolitiska plattformen är inte styrande på samma sätt. Arbetet med resultatstrategier är ett styrande verktyg som styr biståndsmedlen. Men den biståndspolitiska plattformens syfte var just att man skulle arbeta igenom olika frågeställningar kring även bland annat avräkningar för att skapa en viss legitimitet kring att hela biståndsramen ibland finansierar en del andra saker än just bara det som man tror att biståndet går till. Vi berörde det lite grann i det förra betänkandet. Detta tror jag är en viktig fråga. Att det tog inne i departementet var dels för att vi ville göra ett gediget arbete, dels för att det i samband med gemensamberedning och annat fanns många olika intressen och argument. Det fördes , bland annat understött av oss på UD, en livlig debatt och konsultationer med det civila samhället eftersom, tack och lov, så många har intresse av och synpunkter på biståndet. Då måste det, enligt mitt sätt att se, ibland kunna ta lite i demokratiska processer än vad jag själv skulle ha velat. Men hellre det än att det går för fort och att det inte finns en förankring. (SD): I svaret som vi fick på frågan om varför man gjorde en direktupphandling med Ramböll i stället för att sluta avtal med någon av de sex leverantörer som fanns med i det aktuella ramavtalet sägs det att kände till att Ramböll hade den specifika kompetens som krävdes för uppdraget. Ska jag tolka det som att var helt säkert på att de sex leverantörerna saknade denna kompetens? : Mycket av reformarbetet hade inledningsvis tagit sikte på bland annat Sida. Men här fanns det ett behov av att titta på bland annat utmaningarna i genomförandet av reformagendan som hade identifierats av den politiska ledningen. Vi uppfattade att vi hade problem i det löpande arbetet som hade uppmärksammats av tjänstemannaorganisationen, inte minst i fråga om viktiga beredningskedjor. Vi ville ha stöd i att genomföra bland annat intervjuer och också föra den här processen på ett bra sätt. Då finns det möjligheter att ta stöd utifrån för att kunna göra detta arbete internt på UD. Rambölls särskilda kompetens inom biståndsområdet var just att de hade väldigt bra internationella kontakter och hade genomfört liknande arbeten. Många andra biståndsorganisationer, och andra givare genomför nu rätt så mycket av effektivitets- och översynsarbete. Världen förändras, och synen på bistånd förändras. Bland annat hade Ramböll ett exklusivitetsavtal med några riktigt viktiga och bra personer som vi visste hade jobbat med detta förut. Det var väl därför som man i denna process beredde om avsteg skulle kunna ske i förväg från ramavtalsleverantörerna. Det var därför som det var en gedigen process kring om man skulle göra ett avsteg och BILAGA DEL 3 UTFRÅGNINGAR i så fall varför. Det gjordes då i enlighet med de regelverk som finns uppställda. Ordföranden: Då får vi tacka och hennes bisittare för att ni kom hit för att svara på frågor. Bilaga B6 , f.d. statssekreterare i Regeringens hantering av AB:s förvärv av Nuon (3.1) Ordföranden: förmiddag och välkomna! Vi har i två utfrågningar att göra. Den första är med , före detta statssekreterare för på . kommer vi också att ha en utfrågning med finansminister . I båda ärendena handlar det om granskning av Nuonaffären, alltså köp av energibolaget . Jag vill till att börja med säga att vi inte granskar hela den här affären. Vi avgör inte om det här var en bra eller dålig affär – det är nog många som har bestämt sig i den frågan redan – och inte heller hur mycket som statskassan och skattebetalarna har förlorat på den här historien. Den granskning som gör i den här frågan handlar om själva beredningen av ärendet och beslutet i . Det är i alla fall det som är det centrala i den granskning som vi gör. Vad var det för information som fanns? Vilka var med i beredningen av ärendet och beslutet, och hur gick det här till? I det här ärendet är naturligtvis som var statssekreterare väldigt central. Tyvärr har inte accepterat att infinna sig och svara på frågor från oss, men , som man kan säga kanske var närmaste medarbetare i de här frågorna, känner säkerligen till det mesta av det som hände i alla fall. Du får gärna inleda med en kort bild av hur du ser och såg på processen fram till beslutet om att godkänna den här affären. : God förmiddag! Tack, herr ordförande, för välkomnandet! Jag börjar gärna med att kort ge min övergripande bild av skeendet kring frågorna som rests i de två anmälningarna som utskottet har att behandla. Förvaltningen av de statliga bolagen å svenska folkets vägnar är en ganska speciell verksamhet och ett speciellt ansvarsområde för ett statsråd och den politiska ledningen. Affärer och affärsutveckling skiljer sig till sin natur från myndighetsförvaltning. ställer avkastningskrav, vilket innebär affärsrisker.