· H101UbU13 · 2014-02-05 17:03:51 — Vi vill därför förbättra uppföljningen av rekryteringsmålen avseende professorer.För att öka ansträngningarna att nå resultat i jämställdhetsarbetet vill vi införa en jämställdhetsbonus som ska utgå till lärosäten där jämställdheten, både kvantitativt och kvalitativt sett, efter systematisk utvärdering bedöms vara påtagligt god eller förbättrats påtagligt.Fru talman! Jag minns när jag jobbade i skolan. Det hände att lärare blev sjuka, men det var inte alltid man tog in vikarier. Det gjordes alltid en bedömning av hur viktigt det var att ta in vikarier. När bild- eller musikläraren var sjuk blev det aldrig vikarie, om det inte var en sjukskrivning som skulle vara . De estetiska ämnena har inte haft så hög status, trots att vi vet att de är viktiga för att utveckla det kreativa tänkandet som i sin tur är viktigt för exempelvis problemlösning och motivation. Sedan regeringen tog bort estetisk verksamhet som gymnasiegemensamt ämne eller kärnämne i gymnasiet har signalen inte varit att ämnenas värde ökat, tvärtom. Detta har också märkts på intresset för att bli lärare i de estetiska ämnena på högstadiet. Musikämnet verkar stå för den mest extrema minskningen jämfört med tidigare. väljer att inte erbjuda 7-9-utbildning /14 med hänvisning till det dåliga söktrycket.Konsekvenserna av detta kan innebära att den kvalitet som svensk musikundervisning har hållit försvagas och att även rekryteringen till estetiska program och återväxten i svenskt musikliv försvagas. Men framför allt och mer direkt kommer det att påverka elevernas resultat i övriga ämnen negativt. Däri finns ett vetenskapligt samband.Fru talman! I alla andra sammanhang framhålls betydelsen av välutbildade och kunniga lärare men inte när det gäller fritidshemmen. I fritidshemmen riskerar kvaliteten att försämras ytterligare med den nya lärarutbildningen. Blivande lärare med inriktning mot fritidspedagogik har fått sin utbildning kortad till . Dessutom är det inom denna inriktning endast möjligt att fördjupa sig i praktiska och estetiska ämnen.Ett syfte med fritidshemmen är att de ska ingå som en integrerad del i den samlade skoldagen. De har en pedagogisk uppgift och betydelse i och med att läroplanen även gäller för fritidshemmen. Det är därför nödvändigt att grundlärare med inriktning mot fritidshem har djupa kunskaper inom exempelvis läs-, skriv- och matematiklärande för att kunna möta barnen i deras ständigt pågående lärande.Lärare inom den obligatoriska skolan och lärare med inriktning mot fritidspedagogik samverkar i arbetslag och bidrar med sina skilda och speciella kompetenser till att eleverna når målen i skolan.Båda dessa grupper bör dessutom ha en bred och djup forskningsförankring i sin utbildning. För att lärare med inriktning mot fritidshem ska få tillräcklig kompetens i fritidspedagogik och sidoämnen, inklusive de teoretiska ämnena, för att undervisa 6-12-åringar är det därför nödvändigt att utbildningen förlängs.Med det vill jag yrka bifall till reservationerna 7 och 12. presenterades en intressant rapport som dessvärre hamnade i skuggan av . Rapporten presenterades av ett nätverk med 27 toppuniversitet som rankade de bästa högskolesystemen. Nätverket kallar sig 21.Enligt rankningen, som väger in allt från resurser, högskolemiljö och resultat - det vill säga output - till samverkan placerades det svenska högskolesystemet som näst bäst av 50 länder. Det är glädjande för universitet och högskolor men också för landet, för det är ju ändå så att de kunskaper som utbildning och forskning genererar är oerhört viktiga för möjlighet att konkurrera internationellt.Om vi ska klara den globala konkurrensen måste vi dock framför allt se till att fortsatt upprätthålla en hög kvalitet i allt som görs. Därför har och Alliansen tillfört stora ekonomiska resurser till universitet och högskolor, men vi har också genomfört stora systemförändringar inom högre utbildning och forskning.Lärosätena har fått ett särskilt uppdrag för att mer forskning ska komma till nytta. Det är viktigt eftersom det ger förutsättningar för att mer forskning och evidensbaserade kunskaper ska nå in i klassrum och på vårdcentraler men också för att företag ska utvecklas och nya idéer växa fram.Förutom bildning och forskning har våra lärosäten en tredje uppgift som handlar om samverkan, oftast med världen utanför akademin. Detta är en fråga som har uppmärksammats alltmer , inte minst sedan Alliansen i sin forskningspolitik införde att man kommer att premiera lärosäten som samverkar aktivt och är duktiga på området.Samverkan mellan akademi och arbetsliv handlar dock inte bara om forskning. Det som händer inom grundutbildningen är också viktigt. För studenterna är det självklart intressantare att arbeta med verkliga utmaningar och exempel som företag och offentlig sektor står inför än med påhittade modeller från kurslitteratur. Framför allt blir de bättre rustade att ta klivet ut i arbetslivet.Då jag tittar på de förslag som oppositionspartierna presenterar på högskoleområdet känner jag ofta att de slår in öppna dörrar. Ett klart exempel är samverkan. Vi har hört flera talare stå här uppe och berätta hur viktigt det är att vi blir duktigare på samverkan inom högskolan. Jag tror att nästan alla partier skriver att universitet och högskolor bör få ett tydligt uppdrag att förbereda studenterna inför arbetslivet. Vän av ordning undrar då: Vet de egentligen hur det ser ut ute på våra lärosäten?Under de senaste månaderna har jag nämligen gjort flera besök vid universitet och högskolor för att diskutera just samverkan. Jag har då fått ta del av otroligt positiva erfarenheter från högskolan i , som erbjuder alla studenter på program minst fem veckors verksamhetsförlagd utbildning.Jag har sett hur Textilhögskolan i jobbar innovativt och nära såväl med den för regionen viktiga konfektionsindustrin som med ren medicinsk ingenjörskonst. Intressanta exempel som illustrerar detta är världsartisten som blev klädd av en student på högskolan i . Han heter finns också stickade blodkärl - ygraft - som är till för att utvidga blodkärlen efter bypassoperationer. Det är spännande, eller hur? Vi har även som jobbar och utbildar enligt ett annat koncept: arbetsintegrerat lärande där studenter erbjuds att få arbeta i relevanta verksamheter - läs företag eller offentlig verksamhet - med full lön under delar av sin utbildning som då förstås blir något längre.Ytterligare ett exempel jag måste nämna är Demola East vid . Där tar företag hjälp av studenter för att utveckla idéer. Jag var där på en redovisning, och det var inte vilka idéer som helst utan mycket avancerade sådana. handlade det till exempel om att få piloter att reagera snabbare genom användning av interaktiv teknik eller om att utveckla metoder för att avliva skadedjur snabbt och giftfritt. Några tjejer hade utvecklat ett nytt koncept för e-handel.Studenterna hade jobbat med projekten på , och resultatet - ja, vänta ni! Av de tretton projekt som startade kommer sju att köpas tillbaka av de företag som en gång presenterade idéerna. Två av projekten kommer att resultera i helt nya företag. Det är samverkan som heter duga!Den turné jag var ute på visade också att samverkan sker mellan lärosäten. Nya konstellationer, såsom Lärosäten Syd - där har vi allt från till - och Fyrklövern med de nya universiteten, arbetar gemensamt för ökad kvalitet och minskad administration.Många lärosäten vi möter prisar de innovationskontor som Alliansen inrättade 2009 och menar att dessa har haft stor betydelse för att stötta idéer och innovationer.Trots allt detta positiva tycker bland annat Socialdemokraterna att vi bör inrätta kompetensförmedlare som ska hjälpa till att öka kontakterna med arbetslivet. Jag frågade några av de lärosäten jag besökte om detta, men det är inte riktigt vad de behöver. De vill inte ha kortsiktiga försöksverksamheter.Likaså vill S att vi politiker ska ta ett nationellt grepp på hur lärosätena kan profileras och fås att samverka och även att webbaserat lärande ska ske. Men det är redan så mycket på gång. Därför måste det vara viktigare nu att respektera autonomin, målstyra och fortsätta på den inslagna vägen. Där säger att vi ska följa upp att utbildningen och forskningen håller hög kvalitet i stället för att skapa oro i systemet och tillsätta utredningar för att titta på vilka högskolor som ska tvingas samverka med varandra. Jag förstår inte den idén.Efter min rundresa kan jag konstatera att lärosätena arbetar olika med samverkansperspektivet. Det är detta som är så spännande. Det finns inte en patentlösning för hur samverkan ska ske. För oss moderater och de andra i Alliansen är det viktigare att samverkan sker, inte hur.Då jag läser oppositionens motioner förvånas jag. Ambitionerna och visionerna för högre utbildning är i ärlighetens namn ganska svåra att identifiera. I stället presenteras allmänt skrivna förslag. De har vi sett . Ett förslag är treterminssystemet. Det upprepas år trots att möjligheten att införa treterminssystem har funnits i ett tjugotal år. Det är en möjlighet som lärosätena själva förfogar över.Splittringen mellan partierna i oppositionen är total. Av de 15 reservationer som finns i betänkandet är det faktiskt bara en som har lyckats samla åtminstone de tre rödgröna partierna.Detta visar att det också på utbildningsområdet är en spretig politik från fyra oppositionspartier som ska ställas mot en enig allianspolitik för denna viktiga framgångs- och framtidsfråga: högre utbildning.Fru talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. På kunde man läsa att ansökan om medlemskap i den europeiska utvärderingsorganisationen skjuts upp. Enqa har tidigare riktat allvarlig kritik mot det kvalitetsutvärderingssystem som mot sektorns vilja infördes , och är inte längre fullvärdig medlem utan medlem "under review".Det är naturligtvis inte eller någon annan myndighets fel, utan det är ett resultat av regeringens lomhördhet och riksdagsmajoritetens envishet att rösta igenom något som man redan på förhand visste var bristfälligt.Jag skulle vilja fråga dig hur det känns , , när man inte ens vågar skicka in ansökan, eftersom man vet att systemet inte håller måttet. Jag tycker att det är lite pinsamt för . Vad tycker du? Det stämmer att universitetskanslern har valt att inte gå in med en reviderad bild och ansöka om medlemskap . Det är sant. Men jag har full respekt för universitetskanslerns uppfattning i frågan.En av kritikpunkterna tidigare var att kvalitetsutvärderingssystemet låg för nära politiken. Jag förutsätter att också oppositionen backar tillbaka och ser vad man kommer att göra från Universitetskanslersämbetet.Kvalitetssäkringssystemet som helhet har pekat på olika utsagor om att en femtedel, alltså , av utbildningarna inte har hållit tillräcklig hög kvalitet. Jag har exempel där flera rektorer har berättat. Till exempel säger , rektor vid : En del förändringar var redan på gång, men på grund av granskning har vi fått indirekt stöd för olika beslut, och på så sätt har kvalitetsgranskningarna varit kvalitetsdrivande.Jag har också tagit fasta på att universitetskanslern själv uttrycker att man ser att detta har en kvalitetsdrivande effekt. Genom sina reflexioner ser han att det går att utveckla det ytterligare. Det är uppdrag.Jag har en fråga till . I en av era motioner skriver ni att ni då det gäller övergång mellan yrkeshögskola och universitet och högskolor vill samordna allt från poängsystem till utbildningarnas struktur och att de olika lärosätena ska ta hänsyn till detta.Vad menar ni med det? Det är inte universitetskanslern som är ansvarig för det här systemet. När vi har ställt den här frågan tidigare till eller andra alliansföreträdare har ni svarat att detta bara är en formalitet, att vi snart är fullvärdig medlem igen och att andra länder kommer att kopiera vårt system. Ni försöker få det att framstå som att det är vi som ligger i framkant.Nu vågar man inte ens skicka in en ny ansökan. Ett nekande svar och ytterligare kritik från Enqa ger nämligen inte så värst fina rubriker, och det vill man nog undvika, särskilt under ett valår.Nej, jag hoppas att kan förklara för sina allianskamrater att behöver ett kvalitetssystem som har legitimitet och håller internationell standard. Ni behöver inte börja om från noll. Det finns delar i systemet som är bra. Det är bara att se över och justera det nuvarande systemet i dialog med lärosätena, universitetslärarna och studentföreträdarna. Men det är synd att hålla fast vid något som skämmer ut . Jag noterar att väljer att inte svara på frågan hur man ska göra övergången från , som är en typ av lärosäte där man inte bygger på den vetenskapliga grunden utan har en hel del praktik i utbildningen i stället, jämfört med vad vi ger på universitet och högskolor. Det tycker jag är olyckligt, för det hade varit intressant att få förtydligat vad man menar.Sanningen beträffande övergången från yrkeshögskoleutbildning in i universitet och högskolor är att den möjligheten redan finns, för universitet och högskolor kan bedöma reell kompetens och kan på så sätt validera kunskapen.Därför undrar jag: Vad är det egentligen som Socialdemokraterna avser när man säger detta?När det gäller kvalitetsutvärderingssystem vill jag återigen säga att det är ett system som sorterar under . Jag har noterat att universitetskanslern i sina reflexioner - jag är säker på att också har tagit del av dem - säger att systemet håller, enligt den bedömning som finns, men att det finns utvecklingsmöjligheter. Jag har också noterat att man kommer att ha en dialog med sektorn.Men är ett självständigt organ. Det ska inte sortera under regering och inte vara nära . Det var bland annat det som en del av kritiken gällde, att dåvarande UHÄ låg nära. Jag ser att nickar instämmande till det.Det är stora satsningar som har gjorts på kvaliteten. Vi har ökat anslagen till humsamsektorn, med humaniora. På det viset har vi nu fler disputerade lärare som är med och undervisar på universitet och högskolor. Det kommer att ge effekt, och det ser vi också på resultaten från högskolorna. Målet för den svenska högre utbildningen är att ska vara en framstående kunskaps- och forskningsnation som präglas av hög kvalitet. Därför har alliansregeringen och konsekvent vidtagit åtgärder just för att höja kvaliteten i utbildningen generellt och i forskningen speciellt.Lite fakta kan vara på sin plats . Antalet studenter på högskolan har ökats . Andelen antagna utan tidigare högskolestudier har ökat i de flesta ålderskategorier. Det har skett en betydande ökning av antalet platser på de utbildningar där det finns stor efterfrågan. Till exempel har platserna på läkarutbildningen ökat och på tandläkarutbildningen jämfört med . Även satsningarna på högre kvalitet i utbildningen har ökat. Resurserna per helårsstudent inom humaniora och de samhällsvetenskapliga områdena har ökat eller sedan 2006.De statliga forskningsanslagen ökar med sammanlagt , och de direkta anslagen till universitet och högskolor för forskning och forskarutbildning beräknas öka med mellan 2013 och 2016.Det kan vara värt att påminna om detta ibland, för det låter inte riktigt så, fast vi har samma faktaunderlag. är alltså ett av de länder som enligt satsar mest resurser per student inom den högre utbildningen, och vi ligger högt i internationella jämförelser av befolkningens utbildningsnivå. Enligt SCB beräknas utbildningsnivån stiga fram till 2030.Låt mig också än en gång få påpeka att kvaliteten i den högre utbildningen i mycket hänger på vilka kunskaper eleverna har med sig in i den högre utbildningen. Om på högskola och universitet ska tillbringas med att få eleverna att förstå en sammanhängande text - eller ännu värre kunna skriva en egen text - är mycket av vår högre utbildning bara bortkastad. De satsningar som görs i utbildningssystemet i de allra lägsta årskurserna är fundamentala för att vi ska kunna ha en högskola och en forskning med hög kvalitet.Några av de punkter som har tagits upp har min kollega redan förtjänstfullt täckt. Men låt mig ändå ta upp några.Beträffande kvalitetsutvärderingssystemet: Perfekta resursfördelningssystem tror jag inte finns. Jag tycker att man ska vara ödmjuk nog att säga det. Det nya, kvalitetsbaserade resursfördelningssystem som trädde i kraft följs aktivt av UKÄ, som också har i uppdrag att utveckla metoden i ett nära samarbete med arbetsmarknaden, som också ska ingå i bedömningen, detta på tal om samverkan och arbetsmarknadskoppling.Det kan också vara på sin plats att påminna till exempel om att man mitt i det utvärderingssystem som gäller inte bör förändra systemet. Det är väl viss rim och reson i att ett system ska få på sig att verka innan man utvärderar det. UKÄ har också ett fritt mandat - mycket friare än det gamla - att ändra i systemet, vilket vi också har fått redogörelse för i utbildningsutskottet. Från sida har man aviserat en beredskap för att komplettera och utveckla systemet, om man ser att det behövs, utifrån grundprinciperna om att utvärdera resultat. Det är ju det vi gör - vi utvärderar resultat. Det är det som räknas.Det kan också vara bra att minnas att den dåvarande styrelsen för SUHF i en debattartikel i eller 2009, tror jag, kritiserade det tidigare utvärderingssystemet, framför allt för att det inte fokuserade på kvalitet. Man hade alltså klara tankar om att det utvärderingssystem som fanns inte var bra. har också tagit upp ett antal frågor när det gäller arbetsmarknadskoppling. Vi ser glädjande nog att flera lärosäten satsar på att just öka de praktiska inslagen i utbildningarna, vilket är mycket bra. För att visa på betydelsen av detta, utan att gå in på detaljer om hur det ska gå till, har regeringen gett UKÄ i uppdrag att stödja lärosätena i detta arbete. Av regleringsbrevet 2013 framgår tydligt att myndigheten ska informera universitet, högskolor och blivande studenter om arbetsmarknadens framtida behov och i samverkan med universitet och högskolor följa och redovisa de examinerades etablering på arbetsmarknaden. Det finns problem, och jag är den första att erkänna det. Bland annat är det generellt för kort undervisningstid, speciellt inom vissa områden. Att ha föreläsning är inte idealet, eller ens rimligt, inom de flesta utbildningar. Därför är betydelsen av de höjda ersättningsbeloppen per heltidsstudent, höjda basanslag, en generell finansiell satsning och den kvalitetsbaserade resurstilldelningen så stor samt att man då väljer att satsa på ökad kvalitet och inte på ett ökat antal platser. Kom ihåg att vi fortfarande har ett stort antal platser. Det är naturligtvis kvaliteten som måste öka. Här går som bekant en skiljelinje mellan å ena sidan Alliansens och regeringens politik och å andra sidan oppositionens politik. Resurser är viktiga, men det är hur de används som är avgörande. Det är lärosätena som till stor del har ansvaret att fördela resurserna. När det gäller breddad rekrytering krävs det fortfarande ett målmedvetet arbete från lärosätena och en uppbackning från politiskt håll. Hur det praktiska ska ske - hur och var lärosätena kommunicerar med yngre elever, att det finns möjlighet till support och stöd för att man ska kunna orientera sig som ny student och så vidare - måste vara upp till varje högskola. Det kan inte vi sitta i och bestämma. Det som passar i , hemma hos mig, passar inte i . Det kan jag vara tämligen säker på. Vad gäller utländska studenters validering av betyg, eller om de saknar betyg att visa upp när de kommer hit - betyg är kanske inte det första man packar ned när man flyr hals över huvud från ett land - redovisade UHR, som är myndigheten för universitets- och högskoleområdet, sent metoder för hur en sådan validering kan gå till. Om vi ska kunna ta vara på alla de goda krafter som kommer hit till vårt land är det av största vikt att vi får ett sådant system på plats, så att vi ser till att vi kan validera och att man snabbt läsa in det som eventuellt behöver kompletteras för att på så sätt kunna vara till nytta och bidra i detta land, vilket är allas högsta dröm när de kommer hit. Vi har upplevt ett ökat söktryck när det gäller högskolan, bland annat som en följd av stora ungdomskullar och ändrat studiemönster på grund av arbetsmarknadsläget. Regeringen har mött det med att öka antalet platser. ökade antalet platser ytterligare för att tillfälligt möta detta söktryck. När de tillfälliga förstärkningarna upphörde återgick antalet platser till tidigare nivå, men det ligger alltså fortfarande kvar på historiskt höga nivåer, detta som man har fokus på ökad kvalitet. Låt mig till protokollet framföra att inget parti tillför så många nya platser att vi når upp till nivåerna 2010 och 2011. Ingen av er gör det, och ingen av er har finansierat det. Det låter inte riktigt så när oppositionen talar. Därmed yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. Det är så tröttsamt med siffertricksande. Det går inte att jämföra dåtid med nutid eller framtid. I så fall skulle vi kunna kolla antalet högskoleplatser under den förra borgerliga regeringens tid 1991-1994 och jämföra det med antalet 2006 då vi hade en S-regering. Det är helt ointressant. Det som är intressant är att vårt land har haft för vana att ligga i framkant. Men är vi utsatta för hård konkurrens från länderna i vår omvärld som alla rustar sina utbildningssystem. Vi leder knappast kunskapsligan. Vi halkar efter. Vi har närmare en halv miljon arbetslösa, ungdomsarbetslösheten är skyhög, söktrycket till högskolan är rekordhögt, och detsamma gäller . Allt fler vill också anordna yrkeshögskoleutbildningar, och många lärosäten säger att de gärna tar emot fler studenter. Ändå drar regeringen ned på antalet platser i den högre utbildningen. Varför gör man det? Världen förändras, säger . Ja, det gör den sannerligen - tack och lov, höll jag på att säga. Världen förändras, och vår utbildningspolitik har förändrats med den. Denna regering satsar på kvalitet. Det är fokus på kvalitet från förskola till forskning, vilket är viktigt. säger att det är siffertricksande. Antalet platser per 1 000 19-24-åringar i har sjunkit. Det stämmer; det är vi överens om. Det kan jag hålla med om, och det är en nackdel för min sida - eller hur? Men det beror på ovanligt stora årskullar i kombination med en minskning av det totala antalet platser till följd av omprioriteringar av resurser och så vidare. Sammantaget är det nu alltså enklare att som student komma in på högskolan därför att årskullarna minskar. Det är inte samma söktryck som det har varit. Det stämmer alltså att världen förändras. Ska man säga att alla studenter ska ha en möjlighet att komma in på högskolan? Det kan man ju säga. Men man kan också säga att det måste ställas vissa krav för att människor ska kunna komma in på högskolan. Därefter ska kvaliteten vara mycket hög så att resultaten vi får ut också matchar den globala konkurrens som vi möter. Märkligt nog är inte dessa stora satsningar det som lärosätena upplever. Där oroar man sig för få platser, för ryckigheten och tillfälliga platser , trots att inga utbildningar är så korta, och för omfördelningen av de pengar som universiteten och högskolorna redan har. Det faktum att kullen med 19-åringar är så liten är knappast särskilt relevant i sammanhanget. Det som är avgörande är hur man blir anställbar. Det blir man i stor utsträckning genom eftergymnasial utbildning. Hur många vill läsa vidare och har behörighet att läsa vidare? Självklart ska man inte ha någon plats om man inte har behörighet, vilket du antydde, . Det är rekordmånga som vill läsa vidare och som har behörighet. Det är också relevant om utbildningsanordnarna kan ta emot fler studenter inom högskolan och med bibehållen kvalitet. Om ni förde lite mer dialog med lärosätena skulle ni veta att många kan det. brukar säga att de skulle kunna starta dubbelt så många YH-utbildningar med hög kvalitet om de bara fick mer resurser. Det som också är intressant är hur omvärlden agerar.