· H101AU7 · 2014-04-02 19:32:06 — Innan jag blev vald riksdagsledamot för Socialdemokraterna i och hamnade i riksdag och därmed politiker på heltid hade jag min främsta hemvist i ett företag som tillverkar kontorsmöbler i . Där har jag innan jag hamnade här i varit fackligt ansvarig, verkstadsklubbens ordförande.Herr talman! Att ha ett fackligt förtroendeuppdrag är bland det roligaste man kan ha, särskilt på en mellanstor arbetsplats som den industri jag var på. Där får man en möjlighet att ägna sig åt de fackliga frågorna på ett väldigt genomgående sätt.När man är på en sådan arbetsplats innebär det fackliga uppdraget en mängd olika uppgifter. Det är allt från rena kuratorsverksamheten när man hjälper medlemmar med allt mellan himmel och jord till försäkringsfrågor och förhandlingsfrågor. Det är ett oerhört lärorikt, oerhört spännande och oerhört roligt uppdrag.Det finns ett litet undantag. Det är om man får sitta och förhandla uppsägningar. Det är den enda delen av det fackliga uppdraget som jag upplever som mindre lustfyllt. som ansvarig för det fackliga arbetet på min arbetsplats hade jag uppgiften att förhandla stora uppsägningar.Det handlar inte om uppsägningar av någon enskild, utan stora uppsägningar som beror på att konjunkturen helt enkelt viker. Är det ett företag som säljer kontorsmöbler och övriga företag går ned i konjunkturen följer vi naturligtvis förr eller senare efter.Man har då ett varsel på kanske 100 anställda att förhandla om. Det blir en ganska tuff och tryckt stämning på företaget. Det är så människor fungerar. De har en hyfsad bra koll som anställda, vet ungefär hur regelverket ser ut, ungefär hur länge de har varit anställda och om risken att de ska drabbas av att bli uppsagda är stor eller liten.Men hoppet är ändå det sista som överger människan. Vi fungerar så, vi människor. När förhandlingen är avslutad och den kanske resulterar i att 60 eller 70 arbetskamrater blir uppsagda och får lämna jobbet är det tungt att gå ut och berätta det för de personerna och säga: Du är en av dem som får avsluta din anställning. Även om de har haft det lite på känn är det ändå obehagligt att få det beskedet.Detta har jag gjort vid ett flertal tillfällen som fackligt ansvarig. Jag har då mött de människor som tar emot beskedet att de får gå ut i arbetslöshet. Jag kan berätta, herr talman, att ingen av de personerna tog emot det beskedet med någon sorts glädje eller entusiasm.Samliga insåg att det var en svår situation. Ofta har de försörjningsansvar. Det kan till och med vara så att de är två på samma arbetsplats i samma familj som drabbas av detta. Det är ett tungt besked att få. Till råga på eländet sker dessutom den här typen av situationer oftast i samband med lågkonjunktur. Det innebär att det inte är så hemskt enkelt att bara gå över gatan och kanske hitta ett nytt jobb med en gång.Jag läser nu i betänkandet hur man formulerar sig om frågor som har med arbetslöshetsförsäkringen att göra. Alliansens företrädare beskriver sitt förhållande till försäkringen på följande sätt i betänkandet: "Omfattande reformer har genomförts i arbetslöshetsförsäkringen sedan alliansregeringen tillträdde . De har varit en del av den större helhet som Alliansens jobbpolitik, byggd på arbetslinjen, utgör. Där ingår också bl.a. jobbskatteavdragen och de sänkta arbetsgivaravgifterna för unga, som tillsammans med förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen har gjort att det bättre lönar sig att arbeta och har blivit mer lönsamt för företagen att anställa. "Det innebär att Alliansens företrädare lever i föreställningen att om man sänker ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen kommer de arbetslösa att välja att arbeta i stället för att vara arbetslösa.Herr talman! när dessa så kallade reformer genomfördes var jag nyvald i och hade då ansvaret för Socialdemokraterna för de frågorna i arbetsmarknadsutskottet. Jag hade min första ärendedebatt när vi tog upp frågan . Det var en ganska spännande uppgift rent politiskt, även om sakinnehållet var väldigt tragiskt, att få ha den debatten. Vi stod här i . Det var kanske den debatt som väckte störst intresse den hösten. kunde jag konstatera: Det här kommer aldrig att fungera. Politiken att göra arbetslöshetsförsäkringen så dålig att de arbetslösa ska välja att inte vara arbetslösa kommer aldrig att fungera.Herr talman! Det är som vi konstaterade detta. När jag konstaterade detta var det utifrån mina erfarenheter av att ha träffat människor som drabbats av arbetslöshet och sett att de inte har gjort det valet. De har drabbats av arbetslöshet. Med den kunskapen, den insikten och den erfarenheten kunde jag 2006 säga: Det här är en politik som inte bara är orättvis, orättfärdig och runt ut sagt skamlig. Den kommer inte heller att fungera och pressa ned arbetslösheten.Nu när vi skriver 2014 har regeringen provat detta . Vi kan då konstatera att arbetslösheten är högre än när man införde den här typen av reformer av arbetslöshetsförsäkringen.När vi hade debatten 2006 kunde jag på goda grunder erfarenhetsmässigt hävda att det inte skulle fungera. vet vi, herr talman, att det inte fungerade. Trots det framhärdar Alliansens partier med att säga att deras viktigaste reform för att minska arbetslösheten är att försämra arbetslöshetsförsäkringen.Jag hoppas, herr talman, att det här är sista gången som jag i opposition står i den här talarstolen och debatterar arbetslöshetsförsäkringen. Jag hoppas - det är min egen lilla barnsliga, högst mänskliga förhoppning - att jag kanske till och med får stå i den här talarstolen och vara med om att återupprätta en arbetsmarknadspolitik värd namnet, återupprätta en arbetslöshetsförsäkring som faktiskt gör det som en arbetslöshetsförsäkring ska göra, det vill säga ger den som är försäkrad en inkomst som det går att leva på, ger den som är försäkrad en möjlighet att ägna sig åt att söka arbete, ger den som har drabbats av arbetslöshet en möjlighet att upprätthålla en form av minimikonsumtion som gör att man inte förvärrar den lågkonjunktur som man i samband med arbetslöshet oftast befinner sig i.Arbetslöshetsförsäkringen är viktig och är en förutsättning för att man ska kunna genomföra en vettig arbetsmarknadspolitik. Därom är vi egentligen eniga, Alliansens företrädare och jag som socialdemokrat. Men vi använder försäkringen på helt olika sätt. Vi socialdemokrater menar att en försäkring som försäkrar inkomsten tillsammans med en stark arbetsmarknadspolitik är det som behövs för att hantera den situation som vi har hamnat i.I det här betänkandet, herr talman, påstås det också, vilket är lite lustigt, att det finns forskning som bevisar att sänkt ersättning i arbetslöshetsförsäkringen skulle minska arbetslösheten. Bortsett från att det är fullständigt befängt, eftersom vi har en verklighet att titta på, är det befängt också därför att man har påstått detta och det har varit lika osant hela tiden.När reste ut för att upptäcka fanns det en hypotes om att jorden var platt. vet vi att den inte var det. , när genomförde sin politik, herr talman, fanns det en hypotes om att den kanske skulle minska arbetslösheten. vet vi att den inte gjorde det. "Enligt regeringens analys beror den höga arbetslösheten och det stora utanförskapet på den svenska arbetsmarknaden i huvudsak på att det inte har varit tillräckligt lönsamt att arbeta. Enligt detta synsätt är arbetslöshet och utanförskap ett i huvudsak frivilligt beslut i den meningen att individen själv kan påverka sin situation och väljer att arbeta bara om de ekonomiska incitamenten är de rätta. Den bärande tanken i den förda ekonomiska politiken har därför varit att komma till rätta med dessa incitamentsproblem. Såväl försämringen i arbetslöshetsförsäkringen som införandet av jobbskatteavdragen har motiverats av dessa skäl. "Då har jag citerat ur en mycket bra utredning som centralorganisationen publicerade . De gick igenom studier, som sades påvisa mycket stora effekter av den ekonomiska politiken på arbetsmarknaden och där man drog slutsatsen att politiken skulle leda till en betydande ökning av arbetskraftsdeltagandet och också en ökning av sysselsättningen som var ännu större, så att den samlade arbetslösheten därmed skulle falla.TCO konstaterar, efter att ha gått igenom alla analyser och rapporter: "Det finns ingen vetenskaplig studie som har bekräftat sådana effekter. refererar inte heller till någon vetenskaplig studie som direkt försökt uppskatta ersättningsgradens effekter på arbetslöshet eller sysselsättning i . Förklaringen till detta mycket anmärkningsvärda förhållande är att det inte finns några studier som påvisar ett sådant samband. I vissa länder, som exempelvis , har ersättningsgraden varit relativt stabil . "Då är det naturligtvis svårt att göra några sådana studier. Men, herr talman, vi har turen att leva i ett land där en sådan studie, om det skulle gå att bevisa effekten, skulle vara det perfekta studieobjektet. I har ersättningsgradens variation varit högst betydande. Ersättningsgraden för en industriarbetare höjdes från till och har efter det åter sänkts till . Om det, herr talman, fanns ett samband i den storleksordning som säger skulle det synas i data.Det lustiga, herr talman, är att man gör en studie och att det då visar sig att när ersättningen i försäkringen är som allra högst, då är också arbetslösheten i som lägst. Det är det samband man finner om man gör en studie, om man faktiskt tittar på den befintliga statistiken.Jag tycker att detta är oerhört viktigt att slå fast en gång för alla, nu när vi förhoppningsvis avslutar den här politiken i och med valet och nästa gång, när vi här i kammaren diskuterar den här försäkringen, gör det utifrån en realistisk, verklighetsförankrad syn. Jag hoppas verkligen att vi en gång för alla kan slå fast att alliansregeringens politik inte bara har varit orättvis och skamlig utan också har varit ett fiasko och ett misslyckande.Jag vill för enkelhetens skull nöja mig med att yrka bifall till reservation 1. Allianspartierna gick till val 2006 på att klara det så kallade utanförskapet. Deras syn på arbetslösa var att de hade för generösa ersättningar. Jag tyckte att gjorde det väldigt tydligt hur det har gått med den saken.Alliansregeringens första åtgärd inom området, när de kom till makten, var att göra de här stora åtstramningarna i reglerna för a-kassan. Bland annat infördes en så kallad differentierad avgift som fick 500 000 människor - ja, en halv miljon människor - att lämna försäkringen.Nu har allianspartierna ångrat sig och tagit bort den regeln. Men fortfarande vet vi att många står utan försäkring. Det så kallade utanförskapet har blivit både utanförskap från arbetsmarknaden och utanförskap från trygghetssystemen.Arbetslösheten har inte minskat med regeringens medicin. Regeringens politik har till och med knuffat över kostnader på kommunerna. av alla de som får försörjningsstöd får det därför att de är arbetslösa och inte har någon annan försörjning.Herr talman! vill se en arbetslöshetsförsäkring som fungerar på dagens arbetsmarknad, en arbetsmarknad som förändras , en arbetsmarknad som naturligtvis är påverkad av och påverkar den globala ekonomin, med snabba rörelser av människor, varor och tjänster, en arbetsmarknad som inte är som den var , när alla unga kunde få jobb direkt efter gymnasiet, en arbetsmarknad där många har tillfälliga anställningar och rings in på timmar, en arbetsmarknad där man inte jobbar på ett och samma ställe från första jobbet tills man går i pension.Herr talman! Vi måste våga tänka nytt när det gäller trygghetssystemen, så att vi kan få ett modernt system som är anpassat till dagens arbetsmarknad och som ger människor stöd att komma tillbaka till arbete igen.Miljöpartiet anser att arbetslöshetsförsäkringen inte fungerar när endast tre av tio ungdomar i åldrarna är medlemmar i a-kassan och när bara en av tio arbetslösa personer får ersättning från a-kassan.Att regeringen nu har backat och tagit bort den differentierade avgiften kommer som sagt knappast att lösa de stora problemen i försäkringen eller göra att de nära en halv miljon människor som lämnade försäkringen kommer tillbaka.Arbetslöshetsförsäkringen är en avvägning mellan inkomsttrygghet och drivkrafter för arbete. Den som tvingas oroa sig för att kunna bo kvar i sitt hus kan inte fokusera på att söka nytt jobb eller bli frisk.Det är inte bara den som är arbetslös som drabbas om inte trygghetsystemen fungerar som de ska, utan det är även människor kring den arbetslöse, bland annat familjen.Barn till arbetslösa föräldrar har inget val. Att ha en högre ersättning i början är därför mycket viktigt så att man slipper flytta bara för att man har blivit arbetslös. Det är också många snåriga regler i arbetslöshetsförsäkringen som skulle kunna förenklas. Ett exempel är att det är antalet arbetade timmar som ska räknas när det avgörs vilken rätt du har till ersättning i stället för att man tittar på den lön du tjänat in. Det är ju inte arbetstiden som ska försäkras. Det är en försäkring som ska täcka löneförlusten.Miljöpartiet vill att villkoret om arbetad tid för ersättning anpassas till dagens arbetsliv. Kravet bör ersättas med ett inkomstvillkor beräknat utifrån de sex bästa månaderna . Det skulle göra att exempelvis egenföretagaren med ojämna inkomster och undersköterskan med timanställning får rätt till ersättning vid arbetslöshet även om hen inte har jobbat så mycket som krävs de senaste månaderna.Det bör också vara så att när man blir arbetslös har man på sig att anmäla det innan rätten till sjukpenningen raderas. är det så att om man missar att anmäla arbetslöshet kan man förlora hela sin sjukpenninggrundande inkomst, och det är verkligen inte rimligt.Miljöpartiet ser småföretagare som viktiga i omställningen till ett grönare samhälle. När det gäller att skapa många nya jobb är småföretagaren där det kan hända och också händer. Det finns många entreprenörer som har alla chanser att skapa småföretag som kan utvecklas till framgångssagor. Dessa entreprenörer förtjänar ett robustare och tryggare trygghetssystem. Inte minst många kvinnor upplever att riskerna med att starta företag är för stora och därför tvekar.Miljöpartiet vill ge ökad trygghet för medhjälpande make, maka eller sambo till egenföretagare. Egenföretagares medhjälpande makes eller makas arbetade tid ska beaktas, det vill säga klassas som tid med förvärvsarbete, även om arbetet utförts i en enskild näringsverksamhet som visat underskott, vilket inte är fördelat på maken eller makan. Avsikten med förslaget som vi har är att associationsform inte ska vara avgörande för rätten till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Även sambor inkluderas av förslaget, då det är kärnfamiljen som alltid är . Enligt beräkningar kan detta förslag möjligen leda till att något fler kan anses ha uppfyllt ett arbetsvillkor och därmed ha rätt till ersättning. Men kostnaden bedöms som marginell. Det viktiga här är de människor det berör. Det är för dem som det kommer att vara en avgörande skillnad.Många egenföretagare faller mellan stolarna i dagens trygghetssystem. Det är viktigt att bedömningen av arbetsförmåga görs rättssäkert och på samma sätt av Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan.Herr talman! Jag vill ta upp en annan regeländring som borde kunna genomföras snabbt om viljan hade funnits. Det gäller reglerna för socialt företagande. är det stor risk att en anställd i ett socialt företag inte kan få a-kassa vid arbetslöshet om hon eller han sitter i styrelsen eller tecknar företagets firma. Det är ett stort bekymmer och hindrar människor från att ta ansvar. Vi tycker att det är märkligt att Alliansens företrädare gång efter annan ställer sig i talarstolen och talar sig varma för socialt företagande när vi har detta stora hål i systemet.I utredningsbetänkandet Trygghetssystemen för företagare, 2008:89, lades i stor parlamentarisk enighet förslag fram om att alla anställda i sociala företag ska räknas som just anställda enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring, oavsett om de sitter i styrelsen eller tecknar företagets firma. Även om det har kommit signaler om en ny praxis finns ännu exempel på arbetslösa som nekats a-kassa på grund av uppdrag i just sociala företag. Regelverket bör förtydligas så att en anställd i ett socialt företag ska kunna få a-kassa vid arbetslöshet även om hen sitter i styrelsen eller tecknar företagets firma.Herr talman! Slutligen vill jag lyfta fram reglerna för deltidsarbetslösa. Den så kallade 75-dagarsregeln som alliansregeingen införde har inneburit att många tvingas säga upp sig när rätten till ersättning tar slut . beslutade att avskaffa denna regel. Men regeringen har inte återkommit med något förslag, vare sig upp eller ned. Därför tycker att det är på sin plats att regeringen återkommer med förslag så att beslutet om avskaffande av 75-dagarsregeln kan verkställas. Detta regelverk gäller faktiskt även de som har ett deltidsföretag - den så kallade 10/17-regeln. Detta leder till att en egenföretagare som vid sidan av sitt deltidsföretag även varit heltidsanställd utan att drabbas negativt i ersättningssystemet kan fortsätta att driva sitt deltidsföretag. Men om företagaren har haft en deltidsanställning och drivit sitt företag på deltid kan denna person tvingas lägga ned sitt företag då rätten till ersättning från a-kassan upphör. Effekterna är att deltidsanställda tvingas välja mellan att jobba kvar på deltid med låg lön eller att säga upp sig för att kunna stämpla på heltid. Dessutom riskerar väl fungerande företag att läggas ned. Det är alltså ett dubbelfel. Detta är någonting som regeringen har vidhållit. Vi i förväntar oss att regeringen ser till att genomföra beslut inte bara på detta område. Därför har vi ett särskilt yttrande i dagens betänkande.Självklart står jag bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 2. Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 7 och 8. Vi diskuterar arbetsmarknadsutskottets betänkande om arbetslöshetsförsäkringen. betraktar arbetslöshetsförsäkringen som en del av det grundläggande ekonomiska trygghetssystemet. Arbetslöshetsförsäkringen ska vara en garant för att tillvaron för den enskilde arbetstagaren och dennes familj inte fullständigt ska slås i spillror i händelse av arbetslöshet. Men den ska också vara ett smörjmedel på arbetsmarknaden som bidrar till optimal matchning, dämpade inlåsningseffekter och upprätthållandet av den inhemska konsumtionen i en lågkonjunktur.Vår långsiktiga vision är att a-kassan ska erbjuda en god grundtrygghet, vara enhetlig, jämlik och garanterad samtliga medborgare som uppfyller kraven för ersättning och att den ska vara solidariskt finansierad. Tyvärr befinner vi oss väldigt långt ifrån denna vision. När den borgerliga regeringen tillträdde tog man snabbt flera beslut om att allvarligt försämra villkoren i arbetslöshetsförsäkringen.Som ett resultat av detta ser vi en a-kassa i förfall. Endast en av tio som varit heltidsarbetande får ut av sin tidigare inkomst. I jämförelse med närliggande länder har sjunkit kraftigt. Innan den borgerliga regeringen tillträdde hade vi ett skydd för arbetslösa som gjorde att vi rankades högt och låg i topp bland . är vi nära att spela i bottenligan.Hundratusentals personer har lämnat a-kassan och står helt utan skydd i händelse av arbetslöshet. Svaga grupper med låga inkomster är överrepresenterade bland dem som har lämnat. Kostnaderna för det försämrade skyddet vid arbetslöshet har vältrats över på de arbetslösa och deras familjer, som har fått försämrade levnadsvillkor. Till stor del har man också vältrat över kostnaderna på kommunerna, där kostnaderna för försörjningsstöd har skenat med minskat utrymme för andra välfärdssatsningar som resultat. Enligt statistik från är det nu nära hälften av mottagarna av försörjningsstöd som primärt erhåller stödet på grund av att de är arbetslösa, och andelen som har fastnat i ett långvarigt beroende av försörjningsstöd är högre än på väldigt länge.Regeringens teoretiska grund för försämringarna var att de skulle bidra till ökad sysselsättning, förstärka statsfinanserna och bidra till en mer återhållsam löneutveckling. Något vetenskapligt, empiriskt belägg för detta som var applicerbart på svenska förhållanden hade man dock inte, och de förväntade effekterna har också uteblivit nästan helt.De differentierade avgifterna i a-kassan ledde till att mängder av människor lämnade a-kassan och framför allt till att framför allt lågavlönade kvinnor i hotell- och restaurangbranschen fick högre avgifter än högavlönade män i akademikeryrken. Av de förväntade positiva effekterna syntes nästan ingenting, och till slut tvingades regeringen backa från sin egen åtgärd.När presenterade sin rapport kring effekterna av regeringens beslut om försämrade regler för deltidsarbetslösa kunde man konstatera att vissa positiva effekter hade uppnåtts i form av att vissa, relativt starka, grupper gått från deltid till heltid och att försämringen inneburit vissa besparingar för staten - även om dessa besparingar var betydligt mindre än vad regeringen väntat sig. Dessa besparingar elimineras dock sannolikt helt av det faktum att det försämrade regelverket också har tvingat ut tidigare deltidsarbetslösa i heltidsarbetslöshet. På en direkt fråga från mig svarade att den ekonomiska nettoeffekten för staten av det förändrade regelverket sannolikt är plus minus noll. För att åstadkomma en besparing på noll kronor har regeringen alltså tvingat deltidsarbetare att säga upp sig och knuffat ut svaga grupper från arbetsmarknaden helt och hållet.Sedan inträde i har det funnits en majoritet i som varit kritisk mot regeringens försämringar av arbetslöshetsförsäkringen, och flera tillkännagivanden har riktats till regeringen i dessa frågor - tillkännagivanden regeringen varit provocerande långsamma med att hörsamma på något sätt. Efter påtryckningar valde man att kasta ifrån sig den heta potatisen och släppa den i knäet på , som behändigt nog inte ska redovisa sina förslag förrän efter valet. Regeringens senfärdighet när det gäller att få till stånd en översyn av förändringarna kritiseras också av . Att beslut måste beredas och utredas innan de verkställs förstår jag också, men man behöver inte vänta med att sjösätta utredningen. När det gäller frågor som handlar om en återgång till ett tidigare existerande regelverk borde heller inte utredningstiden behöva vara så lång.Bortsett från de negativa konsekvenser som uppstått för medborgarna anser jag personligen att regeringens hantering av frågan har varit problematisk också ur ett demokratiskt hänseende, på två sätt: Dels har man visat en sådan nonchalans inför riksdagsmajoriteten, dels gör man det genom förhalandet betydligt svårare för väljarna att i det kommande valet ta ställning till frågan om arbetslöshetsförsäkringens framtid. Det rimliga hade varit om samtliga partier i ord och handling, här i kammaren, innan valet, visade var de stod när det gäller de här frågorna. Det gäller såväl borgerligheten som Socialdemokraterna. Från sida har vi varit tydliga med att vi vill höja taket i a-kassan, återinföra den så kallade 100-dagarsregeln så att inte arbetslösa redan från dag ett ska tvingas bort från hem och familj samt förbättra villkoren för de deltidsarbetslösa. Vi har även anslagit pengar till detta i vår senaste budget.Var Socialdemokraterna egentligen står är faktiskt svårare att utröna. Med syftet att redan under innevarande mandatperiod få till stånd en förbättring för landets arbetslösa har vid upprepade tillfällen bjudit in Socialdemokraterna till diskussioner om en samsynsbudget. Vissa frågor kommer vi och Socialdemokraterna sannolikt aldrig någonsin att bli överens om, men det finns trots allt ett antal besparingar och ett antal satsningar där vi ligger ganska nära varandra. Socialdemokraterna har dock vägrat att ens löst diskutera saken. Man har valt beröringsskräck framför handlingskraft, och därför har det inte heller blivit några förbättringar för de arbetslösa.