bet · H101TU7 · 2014-02-21 00:00:00 — En mer dynamisk politik underlättar i sin tur möjligheten att uppnå andra politiska målsättningar. Det kan handla om arbetet med att förbättra tillgängligheten eller att minska miljöpåverkan genom att utnyttja olika it-tekniska lösningar. Vi menar att det effektivaste sättet att optimera utnyttjandet av den statliga fiberinfrastrukturen är att upprätta ett statligt bolag eller någon annan form av organisation med ett uttalat samhällsuppdrag att utveckla och samordna fibernäten. Som tidigare påpekats är situationen den att ägandet är utspritt på olika myndigheter, affärsverk och statliga bolag med svag övergripande styrning och obefintlig samordning dem emellan. Om i stället en gemensam och sammanhållande organisation tog över driften av fibernätet skulle det enligt vår mening bli betydligt enklare att i infrastrukturen säkerställa operatörsneutral konkurrens. Dessutom skulle det bli lättare för privata aktörer att hyra kapacitet i nätet liksom att garantera myndigheter tillgång till en robust kommunikationsinfrastruktur. som centrala samhällsfunktioner blir alltmer beroende av elektronisk kommunikation för att fungera, ökar också sårbarheten för störningar. Det är därför viktigt att staten även tar ansvar för fibernäten och utvecklar dem både i fråga om kapacitet och om robusthet. Vid sidan av de initiativ vi lagt fram för det statliga stomnätet ser vi också att staten får en mer aktiv roll när det gäller att uppmuntra samförläggning av kanalisation på lokal nivå för att förbättra tillgången till bredband. Detta är särskilt viktigt då allt fler efterfrågar bredband med hög kapacitet som ska klara av det ständigt växande trafikflödet. Inte minst utbyggnaden på landsbygden måste tillmätas särskild vikt eftersom dessa delar av landet varit förfördelade i fråga om bredbandsutbyggnad jämfört med tätorterna. För att effektivisera utbyggnaden på landsbygden bör lämpligen också regionala bredbandskoordinatörer inrättas. Vad vi nu har anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Delaktighet i informationssamhället, punkt 2 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (MP), (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:T402 av och (båda S) yrkande 1 och 2013/14:T412 av (S) yrkandena 1 och 2. brukar nämnas som en av de främsta it-nationerna i världen, och av befolkningen använder internet mer eller mindre regelbundet enligt uppgifter från (.SE). Vi vill dock hänvisa till rapporten och internet 2013 från (.SE) enligt vilken så många som 1,1 miljoner svenskar aldrig eller mycket sällan använder internet. Eftersom dagens samhälle i det närmaste förutsätter tillgång till internet för kommunikation och informationssökning, riskerar denna grupp att inte få tillgång till viktiga tjänster och servicefunktioner. I många fall saknas det också alternativ till nätbaserade tjänster, t.ex möjlighet att utföra banktjänster på kontor. De svenskar som inte använder internet finns i alla samhällsklasser, men det är framför allt äldre och personer med låg utbildning, långtidsarbetslösa och andra i svag socioekonomisk ställning som saknar kunskap om hur man använder internet. Mot denna bakgrund anser vi att det finns skäl för regeringen att vidta betydligt kraftfullare åtgärder för att minska det digitala utanförskapet som riskerar att förvärra den sociala situationen för grupper i samhället som redan har det svårt. Det är därför viktigt att stärka it-kompetensen hos dessa grupper, och det främsta instrumentet för att uppnå målet är it-satsningar inom ramen för skolan. Staten kan även utvidga sitt stöd till olika lokala och regionala initiativ som syftar till att minska det digitala utanförskapet i samhället. Att ha tillgång till internet och att kunna använda datorer blir alltmer en demokratifråga om man vill kunna vara en del av samhället. Vad vi nu har anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Tillgång till elektroniska kommunikationer, punkt 3 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (MP), (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:T244 av (S), 2012/13:T257 av (S), 2012/13:T288 av m.fl. (S) yrkandena 2 och 3, 2012/13:T396 av m.fl. (S), 2012/13:T402 av och (båda S) yrkande 2, 2012/13:T429 av m.fl. (S), 2012/13:T440 av och (båda S), 2012/13:T477 av m.fl. (S) yrkandena 51–53, 2012/13:T485 av m.fl. (S), 2012/13:N272 av m.fl. (V) yrkande 2, 2013/14:T235 av m.fl. (S), 2013/14:T264 av m.fl. (V) yrkande 7, 2013/14:T274 av (S), 2013/14:T289 av m.fl. (MP) yrkandena 3–8, 2013/14:T384 av m.fl. (S), 2013/14:T408 av m.fl. (S), 2013/14:T410 av m.fl. (S), 2013/14:T411 av m.fl. (S), 2013/14:T484 av m.fl. (S) yrkande 2, 2013/14:T507 av (S) yrkande 2, 2013/14:T517 av m.fl. (S) yrkandena 50–52, 2013/14:N248 av m.fl. (S) yrkande 4, 2013/14:N426 av m.fl. (S) yrkande 15 och 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2012/13:T302 av (C), 2012/13:T357 av och (båda FP) yrkande 1, 2012/13:T486 av m.fl. (S), 2012/13:T494 av (C), 2012/13:N265 av m.fl. (S) yrkande 5, 2013/14:T210 av (FP), 2013/14:T231 av (KD), 2013/14:T264 av m.fl. (V) yrkandena 9 och 10 samt 2013/14:T492 av (C) och 2012/13:T487 av m.fl. (S), 2012/13:T497 av (SD), 2013/14:T203 av (SD), 2013/14:T229 av (KD), 2013/14:T314 av m.fl. (S) yrkandena 2 och 3, 2013/14:T328 av (MP) och 2013/14:T367 av m.fl. (S). För att utnyttja alla de möjligheter som den elektroniska kommunikationen erbjuder måste den göras åtkomlig för alla. Den vägledande principen har varit att infrastrukturen i första hand ska byggas ut genom kommersiella aktörers försorg och att statsmakterna träder in först då marknaden av olika skäl inte kan tillgodose behovet. I stora delar av vårt land saknas det kommersiella förutsättningar för investeringar. Det kan handla om att uppföra och basstationer för mobiltelefoni eller utbyggnad av bredband genom fiber eller annan teknik. Tillgång till elektroniska kommunikationer genom en väl utbyggd infrastruktur är en avgörande förutsättning för att de mindre gynnade delarna av landet ska kunna utvecklas. Det torde också vara i glesbygdsregionerna som vi kommer att få se den största nyttan av it-tekniken med vilken man kan överbrygga de naturliga hinder som finns här i form av stora geografiska avstånd och gles befolkning. I har vi i internationell jämförelse hunnit långt och mycket har redan uppnåtts när det gäller tillgång till elektronisk kommunikation men vi menar att det går att åstadkomma mycket mer och att staten måste ta ett större ansvar på området och spela en mer aktiv roll på marknaden. Ett exempel är en effektivare samordning mellan aktörer som arbetar med bredbands- och fiberutbyggnad. Regeringen har satt målet att av hushåll och fasta verksamhetsställen bör ha tillgång till /s . Vi anser att det målet har för låga ambitioner och exkluderar många människor i vårt land från utvecklingens möjligheter. Det duger inte att lämna av befolkningen utanför. Alla hushåll och fasta verksamhetsställen ska ha tillgång till bredband med snabb överföring av stora mängder information . Vi anser att det därför är motiverat med fler statliga stödåtgärder och olika typer av bidrag för att bygga ut den digitala infrastrukturen i . Det kan handla om stöd till byanät och landets kommuner för att snabba på utrullningen av nätfiber. Ett illustrerande exempel är samförläggning av kanalisation för fiberkabel. är det viktigt att staten inte försvårar för de kommuner som på egen hand vill investera i bredband. Regeringen skulle också kunna ställa högre krav på teleoperatörerna så att de tar ett större ansvar för utbyggnaden av infrastrukturen, särskilt i de områden av landet där lönsamheten inte är lika hög som i de mer tättbefolkade regionerna. Även i fråga om konsumentinformation skulle telekomföretagen kunna göra mer, men det borde även vara möjligt att ställa krav på att telefonförsäljare informerar om t.ex. telefonens mottagningsegenskaper. Även i mer tätbefolkade områden finns det utrymme för förbättringar. Här kan nämnas möjlighet till uppkoppling mot nätet när man reser med tåg eller tillgång till wifi på offentliga platser. För många av oss räcker det inte med att ha tillgång till nätet i våra bostäder eller på våra arbetsplatser. Vi blir alltmer rörliga och förväntas t.ex. kunna arbeta varhelst vi befinner oss och för detta behövs i många fall tillgång till internet. Allt större mängder data skickas genom mobilnätet, vilket belastar en infrastruktur som ursprungligen var dimensionerad för samtalstrafik. Därför krävs det kraftfulla satsningar på den senaste tekniken, inte minst 4G för att motsvara efterfrågan. Dessutom väljer allt fler personer, särskilt de yngre, att enbart förlita sig på mobilen och väljer därför bort den fasta telefonin. Vi kan också räkna med ett större behov av kapacitet för transportsektorn i och med att ITS (intelligenta transportsystem) blir verklighet. Utvecklingen kommer obönhörligen att skärpa kraven på utbyggnad av mobilnätet. Vi ser det därför som angeläget att regeringen tar initiativ till en kapacitetsutredning som tar ett helhetsgrepp om sektorn för elektronisk kommunikation. Vad vi nu har anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Teknikskiftet i delar av det fasta telefonnätet, punkt 4 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (MP), (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:T288 av m.fl. (S) yrkande 1, 2012/13:T366 av m.fl. (S) och 2013/14:T223 av (S) samt 2012/13:T406 av m.fl. (MP) yrkandena 1–3. På många håll i landet monterar Sonera ned delar av det traditionella fasta telefonnätet. kommer mer än 50 000 hushåll i 200 kommuner att beröras. Den lösning som erbjudits berörda abonnenter i form av fast mobiltelefoni har i flera fall inte visat sig fungera på ett tillfredsställande vis. Det har bl.a. visat sig att de nya systemen klarar åska dåligt. Såväl småföretagare som enskilda kunder har följaktligen blivit lidande av långa avbrott i telekommunikationerna, vilket inte är acceptabelt. Rätten till en väl fungerande telefoni måste säkerställas i hela landet. Av särskild betydelse i sammanhanget är det stora antal trygghetslarm som finns runtom i landet och som oftast är anpassade för just det traditionella fasta telefonnätet. Det är ytterst angeläget att frågan om alternativ infrastruktur för trygghetslarm löses innan Sonera ersätter kopparnätet med annan teknik. Det är givetvis viktigt att främja användningen av ny modern teknik, men vi vill understryka att övergången mellan olika system måste ske på ett ansvarsfullt sätt. Enligt vår mening måste krav tydligt ställas genom () på fungerande ersättningssystem innan gamla system byts ut. Det bör också införas en samrådsplikt med berörda myndigheter för att minimera effekterna för den enskilde. Vi ser avslutningsvis gärna en fortsatt utbyggnad av mobil telefoni på landsbygden, för det behövs, men det ska inte ske på bekostnad av att befolkningen förlorar de fördelar som den traditionella fasta telefonin erbjuder. Vad vi nu har anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Nätneutralitet, punkt 7 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (MP), (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Kr224 av m.fl. (MP) yrkande 5, 2013/14:T416 av m.fl. (S) och 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkande 4. Utvecklingen av internet har för medborgarna inneburit förbättrade möjligheter till kommunikation, och nätet har på ett dramatiskt sätt underlättat tillgången till information och tjänster av allehanda slag. Denna positiva utveckling har medfört ökad frihet och oberoende för användarna. Dessvärre ser vi nu tecken på att denna utveckling hotas genom bl.a. teleoperatörers vilja att styra och kontrollera trafiken i näten. Detta sker med hjälp av trafikprioritering, fördelning och begränsning av tillgång till innehåll i de svenska näten. Detta är problematiskt av flera skäl men framför allt för att internetoperatörerna vid hög belastning väljer att prioritera de egna tjänsterna framför de som konsumenterna kanske efterfrågar. Även ur ett demokratiperspektiv är utvecklingen problematisk eftersom operatörerna kan blockera information från andra kanaler och på så sätt få möjlighet att påverka förutsättningarna för ett fritt informationsutbyte. medför åtgärderna ett intrång i den personliga integriteten eftersom operatörerna måste granska och sortera innehållet i de trafikströmmar den enskilde genererar för att kunna göra dessa blockeringar och prioriteringar. Vår uppfattning är att de åtgärder som diskuteras inte är tillräckliga för att värna den enskildes integritet. Vi anser i stället att det effektivaste sättet att värna principen om nätneutralitet är genom transparent information och lagstiftning eller att PTS åtminstone ges befogenhet att kräva nätneutralitet av tjänsteleverantörerna. Vad vi nu har anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Robusta och tillförlitliga kommunikationer, punkt 8 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (MP), (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:T433 av m.fl. (S), 2012/13:T474 av (MP) yrkandena 1–3, 2013/14:T313 av m.fl. (S) och 2013/14:T314 av m.fl. (S) yrkande 1. Vi anser också att det bör införas ett ersättningssystem till telekunder när de drabbas av avbrott. Det är enligt vår mening både självklart och nödvändigt att kunderna får kompensation vid sådana tillfällen. Ett ersättningssystem har dessutom fördelen att det utgör ett incitament för leverantören att förbättra tillförlitligheten och driftsäkerheten. Erfarenheterna från elmarknaden visar att det var rätt att införa ett ersättningssystem för kunderna; detta har drivit elleverantörerna att skyndsamt åtgärda uppkomna fel för att undvika dyra utgifter. Vi anser därför att regeringen bör se över möjligheten till ett liknande ersättningssystem för telekunder. Behoven av robusta och tillförlitliga teleförbindelser gör sig regelbundet påminda under höst- och vinterstormarna som berövar tusentals abonnenter möjligheten att ringa under . Det är i första hand landsbygdsbefolkningen som drabbas av detta. I förlängningen är det en säkerhetsfråga att alla garanteras tillgång till välfungerande telefoni oavsett om det handlar om fast eller mobil teknik. Vi menar därför att staten i större utsträckning måste ta sitt ansvar för robusta och tillförlitliga telekommunikationer även på landsbygden. Det moderna samhället är helt beroende av säkra data- och telekommunikationer för att fungera, vilket gör det alltmer sårbart. I takt med den snabba tekniska utvecklingen följer nya hotbilder vars omfattning tyvärr ofta underskattas, så också av regeringen. Vi efterlyser därför en mer offensiv politik för att värna robusthet och tillförlitliga kommunikationer på det digitala området. Ur ett övergripande perspektiv finns det en rad centrala samhällsfunktioner som måste säkerställas eftersom de är beroende av ett effektivt it-stöd. Särskilt i krislägen är det helt avgörande att viktiga funktioner hos t.ex. våra myndigheter kan upprätthållas samt att kommunikationsvägar hålls öppna, vilket bara kan ske genom att det redan från början finns en robust elektronisk infrastruktur på plats. Detta förhållande poängteras inte minst i utredningen och skyddad kommunikationsinfrastruktur för offentlig sektor som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har tagit fram. Utredningen identifierar också ett antal myndigheter med särskilt kritiska uppgifter till vilka speciell hänsyn måste tas. Vi upprepar det angelägna i att regeringen inrättar en särskild organisation med ett klart formulerat uppdrag att säkerställa, utveckla och upprätthålla tillgängliga och skyddade infrastrukturer för utpekade myndigheter. Även den enskilda slutanvändaren skulle dra nytta av en förhöjd robusthet i de svenska fibernäten. I och med att säkerhetshoten ökar behöver säkerhetsåtgärderna skärpas och därför bör regeringen undersöka hur ett lämpligt samarbete mellan berörda intressenter kan organiseras för att utveckla robusta samhällskritiska kommunikationssystem. Regeringen bör också utreda hur en organisation ska utformas med uppgift att höja robusthet och återhämtningsförmåga för data- och telekommunikation utifrån ett statligt strategiskt perspektiv. Vad vi nu har anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. It och miljön, punkt 9 (M, FP, C, KD) av (M), (M), (C), (M), (M), (FP), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: 2012/13:T254 av och (båda S), 2012/13:T279 av (S), 2012/13:T510 av m.fl. (MP) yrkande 8, 2013/14:T264 av m.fl. (V) yrkandena 5 och 6 samt 2013/14:T526 av m.fl. (MP) yrkande 32. Med anledning av de motioner som behandlar it och miljö vill vi påminna om att det i första hand är med miljölagstiftningens hjälp som de miljö- och klimatpolitiska målen fastställs. Vi vill också erinra om att regeringens övergripande ambition är att miljöanpassad it ska användas för att minska den statliga sektorns miljöpåverkan. Den statliga sektorn har naturligtvis genom sin omfattning stor påverkan på miljön, och enligt vår mening är det därför rimligt att den statliga sektorn tar sitt ansvar. Vi ställer oss bakom regeringens uppfattning att den statliga förvaltningen ska tjäna som föredöme i ansträngningarna att minska it-samhällets negativa konsekvenser och att it-tekniken också ska användas i miljöfrämjande syfte. För att nå de uppsatta målen tillämpas därför en särskild agenda (It för en grönare förvaltning – agenda för it för miljön 2010–2015) genom vilken regeringen bevakar myndigheternas arbete. Agendan innehåller därför mål och rekommendationer inom områdena anskaffning, drift och användning samt möten och resor. Uppföljning sker i samband med myndigheternas årliga miljörapportering enligt miljöledningsförordningen. Av sammanställning om hur statliga myndigheter arbetar med miljöledning enligt miljöledningsförordningen (2009:907), framgår att har svarat att it-teknik utnyttjas i energisparande syfte, vilket är en ökning jämfört med . En vanlig åtgärd är att försöka ersätta tjänsteresor med video- och telefonkonferenser. De statliga myndigheterna försöker också i så stor utsträckning som möjligt införskaffa energisnål it-utrustning. Vi vill också hänvisa till statistik från som visar att det blir allt vanligare bland företag att tillämpa någon form av miljöpolicy för att minska pappersförbrukningen på kontoren. Den digitala agendan för illustrerar hur it-teknik kan användas för att minska klimatpåverkan på exempelvis transportområdet, inom tillverkningsindustrin och uppvärmning. Som exempel kan nämnas ITS (intelligenta transportsystem), smarta elnät för att minska elförbrukningen samt digitalisering av tjänster. Vi vill även uppmärksamma att ett råd för intelligenta transportsystem (det s.k. ) inrättades för att bättre ta till vara informations- och kommunikationsteknikens resurser på transportområdet för att nå de transport- och näringspolitiska mål som regeringen formulerat. Rådets uppgift var att utveckla former för samarbete mellan myndigheter och näringsliv samt agera rådgivande och pådrivande i och andra aktörers arbete med att genomföra handlingsplanen för ITS. På EU-nivå skulle dessutom ett ökat engagemang från svensk sida i frågan uppmuntras. Vi vill också påminna om att beslutade om en ny lag om intelligenta transportsystem (prop. 2012/13:138, bet. 2012/13:TU14, rskr. 2012/13:226). Genom lagen genomfördes det s.k. ITS-direktivet med vars hjälp ett effektivare transportsystem ska uppnås men som även kommer att bidra till minskad klimatpåverkan. För att minska de miljöpåverkande utsläppen från transporter och resor är det angeläget att utnyttja it-teknikens potential. De utmaningar som transportsektorn står inför uppmärksammas på olika sätt i motionerna 2012/13:T279 (S), 2012/13 (MP) yrkande 8 och 2013/14:T264 (V) yrkande 5. Därför välkomnar vi de olika initiativ som tagits på området och vill i sammanhanget särskilt lyfta fram just ITS-direktivet och agendan It för en grönare förvaltning med riktlinjer för ett minskat resande inom statsförvaltningen. En förutsättning för resfria möten, vilket påpekas i motion 2013/14:T526 yrkande 32 (MP), är att det finns en väl utbyggd bredbandsinfrastruktur på plats. Det är därför glädjande att de rapporter som publicerats av bl.a. Bredbandsforum, och visar att i ett internationellt perspektiv, trots rådande geografiska utmaningar, placerar sig i toppen vad gäller tillgång till bredband. Vi bedömer därför utsikterna som goda när det gäller att minska antalet arbetsresor. Efter den genomgång som görs här av regeringens insatser och av EU:s initiativ på området, anser vi att förutsättningarna är gynnsamma för att skapa ett klimatsmartare med hjälp av it-teknik där också de statliga myndigheterna fungerar som goda föredömen. Ett annat it-relaterat miljöproblem som dryftas i motion 2012/13:T254 är den stora mängd operatörslåst elektronikutrustning som kasseras trots att den i de flesta fall är funktionsduglig. Orsaken är att den tjänsteleverantör som tillhandahåller kunden utrustningen blockerar konkurrerande leverantörer av elektroniska kommunikationstjänster. I fråga om elektronikutrustning görs i agendan It för en grönare förvaltning en hänvisning det till det s.k. WEEE-direktivet (and ) och producentansvaret som gäller it-utrustning. Gammal utrustning ska i första hand tas om hand av leverantörerna men det är också viktigt att de enskilda myndigheterna har avtal med företag som ansvarar för en säker hantering. Vi vill i sammanhanget lyfta fram regeringens senaste initiativ i fråga om operatörslåst utrustning. överlämnades till proposition 2013/14:79 (Lätt byte – enklare att välja ny leverantör av elektroniska kommunikationstjänster) i vilken regeringen föreslår ändringar i lagen om elektronisk kommunikation i syfte att stärka konsumenternas ställning. Innebörden är att den som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster och som har träffat avtal med en konsument om abonnemang med viss bindningstid, i kombination med tillhandahållande av terminalutrustning, ska ta bort operatörslås kostnadsfritt och utan dröjsmål på begäran av konsumenten efter den inledande bindningstiden. Med operatörslås avses sådana begränsningar när det gäller användningen av terminalutrustning som leverantören har infört i syfte att hindra att den används med andra leverantörers elektroniska kommunikationstjänster. En konsekvens av detta konsumenträttsliga initiativ är att fungerande utrustning inte behöver bytas även om kunden efter bindningstidens utgång väljer en annan tjänsteleverantör än den som ursprungligen tillhandahöll terminalutrustningen. Därmed torde också mängden elektronikavfall i samhället kunna reduceras avsevärt. Mot bakgrund av det anförda bör avslå de aktuella motionerna. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2013/14:32 om staten på telekommarknaden. Motioner från allmänna motionstiden 2012/13:Kr224 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om nätneutralitet. 2012/13:T223 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en åtgärdsplan för att komma till rätta med den regulatoriska osäkerheten på telekommarknaden. 2012/13:T244 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i infrastrukturplaneringen studera förutsättningarna för att även norra ska få rätt till snabbare nät och bättre mobiltäckning. 2012/13:T254 av och (båda S):