bet · H101UbU11 · 2014-03-10 00:00:00 — Det motsvarar ca per dag som eleven är på arbetsplatsen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 16 s. 70). har sedermera ställt sig bakom regeringens anslagsförslag (bet. 2013/14:UbU1, rskr. 2013/14:104). I budgetpropositionen framhöll regeringen att kvaliteten i det arbetsplatsförlagda lärandet ökar om den som handleder lärlingen är väl förtrogen med vad det innebär att vara handledare. Därför föreslog regeringen höjda anslag för att arbetsgivaren ska kunna få ytterligare i anordnarbidrag per lärling och år under förutsättning att lärlingens handledare deltagit i en handledarutbildning godkänd av . Det innebär att bidraget för en arbetsplats med en utbildad handledare totalt kan bli . Regeringen bedömde att anordnarbidraget i ökad utsträckning borde villkoras med att handledaren är utbildad (prop. 2013/14:1 utg.omr. 16 s. 70). har sedermera ställt sig bakom regeringens anslagsförslag (bet. 2013/14:UbU1, rskr. 2013/14:104). fick i uppdrag (U2013/7249/GV) att inrätta ett lärlingscentrum vid myndigheten som ska – stimulera anordnandet av gymnasial lärlingsutbildning genom insatser riktade till huvudmän, arbetsgivare och branschorganisationer – främja ungdomars intresse för gymnasial lärlingsutbildning – ge stöd och råd till huvudmän, branschorganisationer och arbetsgivare bl.a. när det gäller att organisera utbildning på arbetsplatser, anordna handledarutbildning, utforma utbildningskontrakt samt i fråga om uppföljning, kvalitetssäkring och dokumentation av det arbetsplatsförlagda lärandet – stimulera samverkan mellan skola och arbetsliv, särskilt regionalt, för att säkra att arbetslivets behov beaktas vid utformningen av utbildningarna. Målet är fler gymnasiala lärlingar och höjd kvalitet i det arbetsplatsförlagda lärandet. ska löpande hålla regeringen informerad om uppdragets genomförande. lärlingscentrum inledde för sedan sin verksamhet. Skolinspektionen presenterade en granskning av den gymnasiala lärlingsutbildningen på 35 skolor, 21 kommunala och 14 fristående. Skolorna svarar för runt en femtedel av de lärlingsplatser som finns i . Det var första gången Skolinspektionen granskade kvaliteten i den gymnasiala lärlingsutbildningen. Granskningen visade att eleverna är mycket nöjda med sin utbildning, speciellt den arbetsplatsförlagda delen. Många upplevde utbildningen som en nystart och en möjlighet att få en yrkesidentitet i skolbänken. Granskningen visade också stora skillnader mellan skolorna i hur omfattande samarbetet med arbetslivet är. Många skolor saknade en övergripande strategi för hur lärlingsutbildningen ska bedrivas, och hos dessa kan utbildningen se mycket olika ut och ha högst skiftande kvalitet hos en och samma huvudman. fanns flera goda exempel på ett väl utvecklat samarbete med arbetslivet, där arbetsplatserna är engagerade i såväl anskaffningen av bra lärlingsplatser som i uppföljning och betygssättning (Skolinspektionen, kvalitetsgranskningsrapport, ). Regeringen har överlämnat proposition 2013/14:80 Gymnasial lärlingsanställning till . Syftet är att underlätta övergången från skola till arbetsliv genom att inrätta en tidsbegränsad anställningsform som är anpassad till gymnasiala lärlingar. När det gäller de lärlingsplatser inom byggnadsbranschen som det talas om i motion 2013/14:Ub232 är det inte den gymnasiala lärlingsutbildningen inom ett yrkesprogram som får anses avses i motionen utan den avtalsreglerade färdigutbildningen som finns inom vissa branscher. Om denna kollektivavtalsreglerade lärlingsutbildning kan bl.a. följande sägas. De flesta har avtal med sin motpart på arbetsgivarsidan om yrkesnämnder, dvs. samrådsorgan för yrkesutbildningsfrågor. Utbildningsavtalen mellan parterna kan innehålla bestämmelser om olika slags lärlingar. Förutom villkoren för de lärlingar som kommer från gymnasieskolans yrkesprogram berörs villkoren för lärlingar som inte har gått på gymnasieskolan, s.k. företagslärlingar, och lärlingar som kommer in i branschen via arbetsmarknadsutbildningen. Företagslärlingarna utgör den klassiska lärlingskategorin och utgör fortfarande för parternas överenskommelser om antal utbildningstimmar, krav på kurser, lönetrappa för lärlingar etc. De flesta avtal rymmer bestämmelser om att lärlingsutbildningen totalt motsvarar 6 000 , vilket motsvarar utbildningstid. Den som har fullbordat en yrkesutbildning på gymnasieskolan får tillgodoräkna sig ett visst antal timmar, 3 000 . Därefter återstår 2 till 2,5 års utbildningstid innan lärlingen räknas som fullärd (SOU 2012:80 s. 122–124). Inom byggsektorns avtalsområden finns flera yrkesutbildningsavtal och yrkesnämnder. Mellan Byggindustrier, Maskinentreprenörerna, och gäller yrkesutbildningsavtalet som gäller för 3 500–5 000 lärlingar (SOU 2012:80 s. 91). När det gäller frågan om kvaliteten i den gymnasiala lärlingsutbildningen vill utskottet i sammanhanget erinra om att lärlingsutbildningen innebär en stor förändring i det svenska utbildningsväsendet – både genom att den är omfattande när det gäller antalet ungdomar som berörs och för att den till sitt innehåll är annorlunda jämfört med hur yrkesutbildningen fungerat tidigare. Utbildningsformen ställer andra krav inte bara på lärlingarna utan också på gymnasieskolorna och arbetsplatserna. Utskottet anser med hänvisning till pågående och tidigare myndighetsuppdrag och en överlämnad proposition om gymnasial lärlingsanställning samt beslutade satsningar att några ytterligare åtgärder med anledning av yrkandet om kvalitet i lärlingsutbildningen inte är motiverade. Utskottet avstyrker därmed motion 2013/14:Ub571 (S) yrkande 10. När det sedan gäller frågan om att förlänga den gymnasiala lärlingsutbildningen inom ramen för yrkesprogrammen med vill utskottet anföra följande. I och med beslut att införa lärlingsutbildningen som en alternativ utbildningsväg till en yrkesexamen från /12 lades ramarna fast för den nya gymnasiala lärlingsutbildningen. Senast behandlades frågan om den gymnasiala lärlingsutbildningen på ett övergripande sätt i samband med att skollagen bifölls av (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8). Utskottet har således relativt tagit ställning till den gymnasiala lärlingsutbildningens utformning och anser att det gällande regelverket för utbildningens längd är väl avvägt. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2013/14:A398 (MP) yrkande 16. När det slutligen gäller frågan om fler kollektivavtalsreglerade lärlingsplatser inom byggnadsbranschen anser utskottet att det är en fråga för arbetsmarknadens parter att närmare dimensionera antalet lärlingsplatser av denna typ. Det aktuella yrkandet är således ingen fråga för att besluta om. Utskottet avstyrker således motion 2013/14:Ub232 (S). Arbetsmarknadens parter och programrådens inflytande över yrkesprogrammen Utskottets förslag i korthet avslår motioner om stärkta roller för arbetsmarknadens parter och de nationella programråden när det gäller yrkesprogrammen. Jämför reservation 10 (V). I kommittémotion 2013/14:Ub395 av m.fl. (V) yrkande 7 begärs att arbetsmarknadens parter ges större inflytande över ämnesplaner och mål för den yrkesförberedande delen av utbildningen på yrkesprogrammen. I yrkande 9 begärs att de nationella programråden ges ett utökat mandat att styra över etableringen av nya yrkesprogram. Den fria etableringsrätten har enligt motionärerna bl.a. lett till att det etableras utbildningar som inte efterfrågas av arbetsmarknaden. I motion 2013/14:Ub552 av (M) framhålls vikten av fungerande kompetensförsörjning från gymnasieskolan till arbetsmarknaden. Enligt motionären tyder mycket på att huvudmännen och de som ansvarar för regional planering skulle kunna göra mer för att yrkesprogrammen ska få en lämplig dimensionering. Bakgrund och gällande rätt Av 15 kap. 3 § skollagen (2010:800) framgår att utbildningen i gymnasieskolan ska utgöra en bas för den nationella och regionala kompetensförsörjningen till arbetslivet och en bas för rekrytering till högskolesektorn. Av 1 kap. 8 § gymnasieförordningen (2010:2039) framgår att det för yrkesprogrammen ska det finnas ett eller flera lokala programråd för samverkan mellan skola och arbetsliv. Av 4 kap. 5 § gymnasieförordningen framgår bl.a. att när meddelar föreskrifter om programfördjupning för yrkesprogram ska berörda nationella programråd höras. Av 5 kap. 9 § gymnasieförordningen framgår att berörda nationella programråd ska höras om en ansökan om att inrätta en särskild variant som avser yrkesprogram behandlas av . Av 8 § förordningen (2011:555) med instruktion för framgår att myndigheten ska ansvara för de nationella råden för yrkesprogrammen i gymnasieskolan. När det gäller de nationella programråden för varje yrkesprogram kan framhållas att utskottet i samband med behandlingen av gymnasiereformen betonade vikten av att näringslivet ges inflytande över yrkesutbildningen. Detta är viktigt inte minst när det gäller behovet av att matcha utbildningens innehåll med efterfrågan på arbetsmarknaden så att ungdomar får arbete efter avslutad yrkesutbildning (bet. 2009/10:UbU3 s. 39). generaldirektör framhöll vid utskottets offentliga utfrågning om gymnasiereformen att de tolv nationella programråden betytt mycket för kvaliteten i yrkesprogrammen och för förmåga att ge riktigt bra innehåll i gymnasieskolans utbildningar. Vidare påtalade generaldirektören att ledamöterna i de nationella programråden utgör en bred representation från bransch- och arbetslivsorganisationer och myndigheter (2012/13:RFR8). I budgetpropositionen bedömde regeringen, som tidigare nämnts, att behöver förstärka arbetet med yrkesutbildningen. Regeringen anförde att det finns behov av särskilda resurser för att underlätta myndighetens omställning mot en samlad, långsiktig satsning för att stärka kvaliteten på yrkesutbildningen. Exempelvis bör arbetet stärkas när det gäller handledarutbildning, samverkan med arbetslivet, branscher och parter på arbetsmarknaden. tillfördes för detta ändamål 2013. Regeringen beräknade att motsvarande belopp skulle tillföras permanent . ställde sig bakom regeringens förslag till anslagshöjning (prop. 2012/13:1 utg.omr. 16 s. 71, bet. 2012/13:UbU1, rskr. 2012/13:113). I budgetpropositionen anförde regeringen att samarbetet mellan berörda myndigheter, branschorganisationer och parter om olika former av lärande i arbetslivet bör intensifieras. Regeringen menade att detta samarbete även bör omfatta andra frågor som berör yrkesutbildning, kompetensförsörjning och ungdomars övergång från utbildning till arbetsmarknad. Även olika statliga stödinsatser bör samordnas. Regeringen föreslog därför att skulle avsättas för dessa ändamål och beräknade samt (prop. 2013/14:1 utg.omr. 16 s. 69). har sedermera ställt sig bakom regeringens förslag (bet. 2013/14:UbU1, rskr. 2013/14:104). Utskottet vill inledningsvis i likhet med vad utskottet uttalade i samband med behandlingen av gymnasiereformen betona vikten av att näringslivet ges inflytande över yrkesutbildningen. Detta är viktigt inte minst när det gäller behovet av att matcha utbildningens innehåll med efterfrågan på arbetsmarknaden så att ungdomar får arbete efter avslutad yrkesutbildning (bet. 2009/10:UbU3 s. 39). Ett omfattande regelverk finns som framgått ovan om lokala och nationella programråd för samverkan mellan gymnasieskolan och arbetslivet. slutsatser i samband med utskottets offentliga utfrågning om gymnasiereformen förtjänar vidare att framhållas. Det vill säga att de tolv nationella programråden har betytt mycket för kvaliteten i yrkesprogrammen och för förmåga att ge riktigt bra innehåll i gymnasieskolans utbildningar. Därtill utgör ledamöterna i de nationella programråden en bred representation från bransch- och arbetslivsorganisationer och myndigheter (2012/13:RFR8). Utskottet anser mot bakgrund av det gällande regelverket, beslutade satsningar och vad som i övrigt framkommit att några åtgärder från inte är motiverade och avstyrker motionerna 2013/14:Ub395 (V) yrkandena 7 och 9 och motion 2013/14:Ub552 (M). Nya inriktningar på de nationella programmen m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att bl.a. inrätta nya inriktningar på de nationella programmen som lockar både unga kvinnor och män, inrätta en tvärvetenskaplig inriktning på samhällsvetenskapsprogrammet, inrätta särskilda profilutbildningar i miljonprogramsområdena samt att införa mer entreprenörskap och företagande respektive arbetsmarknadskunskap i gymnasieskolan. Jämför reservationerna 11 (S), 12 (MP), 13 (V) och 14 (S, MP). I kommittémotion 2013/14:Ub571 av m.fl. (S) yrkande 17 framhålls att programvalen till gymnasieskolan är könsstereotypa. Det behövs därför nya inriktningar på de nationella programmen som lockar både unga kvinnor och unga män, som ett verksamt sätt att undvika de förluster av sökande från dessa grupper som starka traditioner vid val och vattentäta skott mellan olika ämnesinriktningar ger upphov till. Det kan t.ex. röra sig om utbildningar som innehåller både vård och teknik. I yrkande 18 föreslås bl.a. att en tvärvetenskaplig inriktning motsvarande den som finns på naturvetenskapsprogrammet inrättas på samhällsvetenskapsprogrammet med fokus på långsiktigt hållbar samhällsutveckling. Vidare framhålls att dagens gymnasieutbildningar behöver uppdateras när det gäller möjligheten att läsa de stora språken såsom arabiska och kinesiska. Därtill behöver arbetet med it i gymnasieskolan förstärkas. I partimotion 2013/14:C419 av m.fl. (MP) yrkande 23 och kommittémotion 2013/14:Ub565 av m.fl. (MP) yrkande 18 framhålls att regeringen i samråd med Kommuner och Landsting bör initiera ett arbete med att utveckla gymnasiala profilutbildningar i miljonprogramsområdena som kan locka elever från hela regionen eller hela landet, som t.ex. estetiska programmets inriktning nycirkus på gymnasium. I partimotion 2013/14:A398 av m.fl. (MP) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska ge i uppdrag att införa mer entreprenörskap och företagande i skolan. Enligt motionärerna behöver inställningen att de unga måste bli anställningsbara kompletteras med alternativet att de unga även kan bli de som anställer, dvs. de behöver uppmuntras till att starta eget företag. Arbetsmarknadskunskap bör enligt kommittémotion 2013/14:Ub395 av m.fl. (V) yrkande 6 ingå i undervisningen på alla nationella program i gymnasieskolan. Kunskapsbristen hos de unga om arbetsrätt, arbetsmiljöfrågor och fackligt inflytande riskerar enligt motionärerna att öka riskerna för att unga utnyttjas på arbetsmarknaden. I motion 2013/14:Ub283 av (C) framhålls vikten av att förmedla kunskap om företagande med kooperativa värderingar bl.a. i gymnasieskolan. En utbildning med inriktning mot att arbeta som personlig assistent bör, som det får förstås, inrättas inom gymnasieskolan enligt motion 2013/14:Ub339 av Shadiye Heydari (S). I motion 2013/14:Ub363 av m.fl. (S) efterfrågas en översyn av förutsättningarna för att införa obligatorisk körkortsundervisning i gymnasieskolan bl.a. för att underlätta för ekonomiskt svaga grupper att skaffa sig körkort. I motion 2013/14:Ub495 av m.fl. (S) yrkande 3 framhålls vikten av att ha ett körkort i de flesta yrken och anställningar. Enligt motionärerna skulle körkortsundervisning via kurser inom det individuella valet i de nationella programmen underlätta för ekonomiskt svaga grupper. Bakgrund och gällande rätt Av 4 kap. 1 § gymnasieförordningen (2010:2039) framgår bl.a. att ett nationellt program inom gymnasieskolan består av – i förekommande fall för inriktningen gemensamma karaktärsämneskurser – kurser inom det individuella valet Det är regeringen som, efter beredning i samverkan med avnämare, beslutar om vilka ämnen som ska vara programgemensamma (dvs. obligatoriska på respektive program) samt vilka nationella inriktningar som ska finnas på gymnasieskolans nationella program (jfr 4 kap. 1 och 2 §§ gymnasieförordningen). Regeringen föreskriver vidare vilka kurser som måste erbjudas som individuellt val (4 kap. 7 § gymnasieförordningen). har regeringens bemyndigande att meddela föreskrifter om vilka ämnen som utöver de gymnasiegemensamma ämnena ska få förekomma i gymnasieskolan samt om ämnesplaner (tidigare kursplaner). föreskriver också vilka ämnen och kurser som ska ingå i de nationella inriktningar som regeringen beslutat om. Utskottet kan konstatera att när det gäller de aktuella yrkandena om att införa nya inriktningar på nationella program och på olika sätt införa eller uppmärksamma vissa ämnen eller kunskapsområden i gymnasieskolan så är det som framgått ovan eller regeringen som beslutar i dessa frågor. De aktuella yrkandena är således inte frågor för . När det särskilt gäller yrkandet som tar upp ökade möjligheter att läsa kinesiska vill utskottet i sammanhanget nämna att regeringen har för avsikt att kinesiska (mandarin) ska jämställas med tyska, franska och spanska i grund- och gymnasieskolan inom ämnet moderna språk. har haft i uppdrag (U2012/6427/GV) att bl.a. utarbeta kunskapskrav för kurser i kinesiska för gymnasieskolan. Uppdraget redovisades (dnr 01-2012:1859). Därmed avstyrks motionerna 2013/14:C419 (MP) yrkande 23, 2013/14:Ub283 (C), 2013/14:Ub339 (S), 2013/14:Ub363 (S), 2013/14:Ub395 (V) yrkande 6, 2013/14:Ub495 (S) yrkande 3, 2013/14:Ub565 (MP) yrkande 18, 2013/14:Ub571 (S) yrkandena 17 och 18 och 2013/14:A398 (MP) yrkande 5. Estetisk verksamhet som gymnasiegemensamt ämne Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att ämnet estetisk verksamhet ska bli ett gymnasiegemensamt ämne. Jämför reservation 15 (S, MP, V). I kommittémotion 2013/14:Kr339 av i m.fl. (S) yrkande 14 föreslås att estetisk verksamhet ska vara ett gymnasiegemensamt ämne. Motionärerna framhåller bl.a. att det var ett misstag av regeringen att ta bort det estetiska ämnet som ett gymnasiegemensamt ämne. Hög estetisk och kommunikativ kompetens kommer att vara en viktig kvalifikation på framtidens arbetsmarknad. I kommittémotion 2013/14:Kr254 av m.fl. (MP) yrkande 1 föreslås att estetisk verksamhet ska vara ett gymnasiegemensamt ämne. Estetiskt uttryck stimulerar enligt motionärerna flexibilitet och uppfinningsrikedom. Det är egenskaper som blir allt viktigare på en föränderlig arbetsmarknad. I kommittémotionerna 2013/14:Ub571 av m.fl. (S) yrkande 19 och 2013/14:Ub395 av m.fl. (V) yrkande 4 föreslås att estetisk verksamhet ska vara ett gymnasiegemensamt ämne. Enligt motionärerna i båda motionerna är det självklart att alla gymnasieelever ska utveckla och använda sin fantasi och kreativitet och sin förmåga att kommunicera genom att delta i estetisk verksamhet. Estetik, kreativitet och förmåga att uttrycka sig konstnärligt är vidare en tillgång i många yrken. Bakgrund och gällande rätt Vilka gymnasiegemensamma ämnen (tidigare kärnämnen) som ska ingå i alla nationella program beslutas av i lag (jfr bilaga 3 skollagen). Ämnesplanerna för de gymnasiegemensamma ämnena beslutas av regeringen efter förslag från (16 kap. 21 § skollagen). I samband med beredningen av gymnasiereformen tog utskottet ställning till yrkanden om att behålla estetisk verksamhet som ett gymnasiegemensamt ämne. Utskottet konstaterade då att det är en grannlaga uppgift att prioritera vilka ämnen som ska vara gemensamma för alla elever och hur stor andel som ska användas för programmens specifika karaktärsämnen. Allt kan tyvärr inte ges plats. Utskottet ställde sig bakom den avvägning som låg bakom förslaget att låta estetisk verksamhet utgå som gymnasiegemensamt ämne. Det poängterades också att kreativa och konstnärliga moment inte är något som är förbehållet enbart de estetiska ämnena. Därtill kan estetiska ämnen alltid läsas inom det individuella valet (bet. 2009/10:UbU3 s. 50). Tilläggas kan att det i 5 kap. 1 och 3 §§ gymnasieförordningen (2010:2039) har införts bestämmelser som på högskoleförberedande program möjliggör särskilda varianter inom det estetiska området. Utskottet vidhöll sin tidigare uppfattning när frågan senast behandlades (bet. 2012/13:UbU6 s. 32). Utskottet ställde sig som framgått ovan bakom den avvägning som låg bakom förslaget att låta estetisk verksamhet utgå som gymnasiegemensamt ämne i samband med beredningen av gymnasiereformen . Utskottet anförde då att det är en grannlaga uppgift att prioritera vilka ämnen som ska vara gemensamma för alla elever och hur stor andel som ska användas för programmens specifika karaktärsämnen. Allt kan tyvärr inte ges plats. Det poängterades också att kreativa och konstnärliga moment inte är något som är förbehållet enbart de estetiska ämnena. Därtill kan estetiska ämnen alltid läsas inom det individuella valet (bet. 2009/10:UbU3 s. 50). Utskottet vidhöll sin tidigare uppfattning när frågan senast behandlades (bet. 2012/13:UbU6 s. 32). Utskottet kan inte se att frågan har hamnat i något annat läge sedan senast behandlade den. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2013/14:Kr339 (S) yrkande 14, 2013/14:Kr254 (MP) yrkande 1, 2013/14:Ub395 (V) yrkande 4 och 2013/14:Ub571 (S) yrkande 19. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om utvärdering av konsekvenserna av gymnasiereformen, registerkontroll av personal i gymnasieskolan, statsbidraget till kommunerna för kostnaderna för gymnasieskolan och elever som felaktigt mottagits i gymnasiesärskolan. Jämför reservationerna 16 (S, MP) och 17 (S). Utvärdering av konsekvenserna av gymnasiereformen I kommittémotion 2013/14:Ub571 av m.fl. (S) yrkande 13 begärs att regeringen ska återkomma till med en utvärdering av konsekvenserna med gymnasiereformen. Kommunerna har enligt motionärerna tvingats spara , vilket motsvarar nästan 1 400 lärartjänster. Registerkontroll av personal i gymnasieskolan I kommittémotion 2013/14:Ub571 av m.fl. (S) yrkande 29 föreslås att ett utdrag ur belastningsregistret ska lämnas även av den som söker arbete i gymnasieskolan, eftersom elever är minderåriga under sitt första och andra år i gymnasieskolan. Statsbidraget till kommunerna för kostnader för gymnasieskolan I motion 2013/14:Ub285 av (S) begärs en översyn av frågan om att ge kompensation till kommunerna via statsbidrag för gymnasielever som är och för vilka inget statsbidrag betalas ut. Elever som felaktigt har mottagits i gymnasiesärskola I motion 2013/14:Ub332 av m.fl. (S) begärs att regeringen tar initiativ till att problemen för ungdomar som felaktigt har mottagits i gymnasiesärskolan blir utredda. Många ungdomar har enligt motionärerna blivit felaktigt placerade i gymnasiesärskolan. Efter genomgången utbildning står de inför små utsikter att komma in på den reguljära arbetsmarknaden och utan möjligheter till ekonomisk ersättning. Bakgrund och gällande rätt Utvärdering av konsekvenserna av gymnasiereformen tillämpas den s.k. finansieringsprincipen mellan staten och kommunsektorn. Principen tillämpas när staten beslutar om åtgärder som direkt tar sikte på den kommunala verksamheten. Enligt finansieringsprincipen bör staten anvisa hur kostnadskrävande förändringar ska finansieras. Det kan ske genom minskade krav inom obligatoriska eller reglerade områden eller genom ökade statsbidrag. Statsbidragen bör på motsvarande sätt minska om kommuner och landsting fråntas skyldigheter eller om de till följd av regeländringar får möjlighet att bedriva en effektivare verksamhet. Skulle ett regleringsbelopp i efterhand i väsentlig grad visa sig vara felaktigt får detta beaktas senare i samband med att man bedömer det skattefinansierade utrymmet och fastställer statsbidragsramen. Finansieringsprincipen är inte fastställd i lag. beslut med anledning av propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8) innebar enligt regeringens bedömning effektiviseringsvinster i kommunsektorn till följd av en ökad genomströmning av elever och bättre planeringsförutsättningar för kommunerna. Den sammantagna effektiviseringsvinsten med anledning av gymnasiereformen (Gy 2011) beräknades i budgetpropositionen till 2012, 2013, 2014 och . Med anledning av detta minskades anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning med (prop. 2011/12:1 utg.omr. 25, bet.