bet · H101KU34 · 2014-06-05 00:00:00 — behandlade i sitt betänkande 2011/12:UbU14 en motion om att skolans demokratiuppdrag bör innefatta att politiska partier släpps in i grundskolor, gymnasier, folkhögskolor, komvux, högskolor och universitet, sfi m.fl. utbildningar samt vidare att det borde slås fast i lag att utbildningssystemets demokratiuppdrag innebär att eleverna ska ges möjlighet att träffa de politiska partierna och själva bilda sig en uppfattning om dem. delade motionärens uppfattning om vikten av att eleverna ska ges möjlighet att träffa de politiska partierna och själva bilda sig en uppfattning om dem. Det kan öka elevernas intresse för samhällsfrågor och politik, vilket enligt utskottets mening är en viktig del i skolans demokratiuppdrag, inte bara inför allmänna val. hänvisade till att det finns flera regelverk att beakta för en huvudman eller rektor som ska ta ställning till opinionsbildande verksamhet i skolan. Därutöver har (tidigare Regeringsrätten), ombudsmän () och Justitiekanslern () vid ett flertal tillfällen prövat frågor om opinionsbildande verksamhet i skolan. En viktig utgångspunkt är att skolan, oavsett huvudman, inte är en allmän plats. Det innebär att skolan bestämmer vem som får vistas där. har skolan å ena sidan ett demokratiuppdrag enligt skolförfattningarna, och yttrandefrihet och tryckfrihet gäller enligt grundlagarna. Å andra sidan ska skolan följa diskrimineringslagen med bl.a. förbud mot kränkande behandling och ordningsbestämmelser. fick 2010 i uppdrag att, efter samråd med Skolinspektionen och Kommuner och Landsting, ta fram ett stödmaterial i syfte att klargöra vilka regler som gäller och ge praktisk vägledning till huvudmannen eller den enskilda skolan som ska fatta beslut om inbjudan eller tillträde till skolan. Med utgångspunkt i gällande regelverk och rättspraxis har i stödmaterialet uttalat som sin mening att skolan bör uppmuntra att politiska partier kommer till skolan och att skolan bör ta till vara de möjligheter som denna samverkan med politiska partier kan medföra. Enligt bedömning är det en mindre lyckad lösning att neka alla partier tillträde eftersom en sådan lösning, om än tillåten, är svår att förena med skolans demokratiska uppdrag. Kommuner och Landsting har också tagit fram ett stödmaterial 2010 som även innehåller ett förslag till handlingsplan för huvudmännen och skolorna när det gäller att bjuda in politiska partier till skolan. konstaterade att skolans demokratiuppdrag, såsom det uttrycks i läroplanen för respektive skolform, är mycket tydligt. Elever ska både få lära sig om demokrati och få verka i demokratiska arbetsformer. Skolan ska vara öppen för skilda uppfattningar och uppmuntra att de förs fram. Den ska framhålla betydelsen av personliga ställningstaganden och ge möjligheter till sådana. För att nå målen om att främja elevernas utveckling till ansvarskännande människor och samhällsmedborgare ska skolan enligt läroplanen också samverka med omvärlden. Kunskap om de politiska partierna är t.ex. också en tydlig del av det centrala innehållet i kursplanen för samhällskunskap i de obligatoriska skolformerna. noterade att i sitt stödmaterial uppmanar skolor att aktivt samarbeta med politiska partier och organisationer. Dessutom hade fått i uppdrag att följa upp resultatet av de insatser som har gjorts med anledning av stödmaterialet om politisk information i skolan. menade mot denna bakgrund att någon ytterligare reglering av politiska partiers möjlighet att komma till skolan inte är nödvändig och vill understryka vikten av att det stödmaterial som finns sprids och förankras hos huvudmän och rektorer i syfte att underlätta samverkan mellan skolan och politiska partier samt främja en god regelefterlevnad. Utskottet ansåg det angeläget att politiska partier och ungdomsförbund ges möjlighet att komma till skolan. Med parti avses enligt regeringsformen en sammanslutning eller en grupp av väljare som uppträder i val under en särskild beteckning. Registrering av partibeteckningar regleras i vallagen (2005:837). Utskottet noterade att i sitt stödmaterial redovisar att det har bedömts som objektivt att av praktiska skäl begränsa inbjudan till partier som representeras i eller kommunens fullmäktige eller de större och mer kända partierna. avstyrkte bl.a. den ovan angivna motionen. Utbildningsminister har uttalat att kommer att göra en översyn av regelverken i syfte att förtydliga hur rektorer ska kunna göra avgränsningar av formerna för partiernas tillträde till skolan i syfte att ge valinformation. Utbildningsminister har bjudit in partier för att informera om rättsläget och bereda möjlighet till diskussion i frågan om politiska partiers tillträde till skolor i valrörelser. , och Justitiekanslern kommer att bjudas in för att redogöra för rättsläget. har gett ut en juridisk vägledning Politisk information i skolan som granskats och en reviderad version av stödmaterialet Politisk information i skolan. Vidare har kommuner och landsting (SKL) publicerat en reviderad version av Politiska partier i skolan – Vad gäller? Skrivelsens förslag på åtgärder för att förbättra informationen i skolan är bra. Detta gäller särskilt uppdraget till , numera Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, om att ta fram ett stödmaterial för lärare i grund- och gymnasieskolan som rör hantering av politisk informa- tion i skolan och närvaron av representanter för politiska partier. Skolan har en central roll i att utbilda demokratiska medborgare. gångspunkt i skolans demokratiska uppdrag välkomnar utskottet den översyn som har aviserat. Utskottet vill framhålla vikten av att en sådan översyn genomförs skyndsamt. Med det ovan sagda avstyrker utskottet motion 2013/14:K15 yrkande 5. Universitetens och högskolornas ansvar för att främja unga människors engagemang för grundläggande demokratiska värderingar m.m. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande (S) om universitetens och högskolornas ansvar för att främja unga människors engagemang för grundläggande demokratiska värderingar och om behov av ett tydligare demokratiuppdrag i högskolelagen. Jämför reservation 2 (S och V). m.fl. (S) begär i motion 2013/14:K15 yrkande 6 ett tillkännagivande om högskolornas och universitetens ansvar för att främja unga människors engagemang för de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på samt om behovet av ett tydligare demokratiuppdrag i högskolelagen. Det är enligt motionärerna angeläget att regeringen utvecklar en tydligare politik vad gäller frågan om universitetens och högskolornas ansvar för att främja demokratiska värderingar och demokratiskt deltagande. Motionärerna föreslår därför att universitet och högskolor uppmanas att uppmärksamma EU- och riksdagsval genom aktiviteter som kan skapa engagemang och intresse. Vidare anför motionärerna att högskolelagen ger universiteten ett ansvar för att främja bl.a. hållbar utveckling och jämställdhet, men att universiteten däremot inte har något uttryckligt uppdrag att främja ökad medvetenhet om demokrati och mänskliga rättigheter, vilket däremot finns i skollagen där det föreskrivs att utbildningen ska också förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på. Enligt 1 kap. 2 § fjärde stycket regeringsformen ska det allmänna verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden. I 2 kap. 18 § andra stycket regeringsformen anges att forskningens frihet är skyddad enligt bestämmelser som meddelas i lag. ansåg att forskningens frihet vara av så grundläggande betydelse för det demokratiska samhället att den borde ges ett uttryckligt skydd i regeringsformen. Att i grundlag närmare ange hur skyddet ska vara utformat ansågs dock mindre lämpligt. Det måste i stället vara en uppgift för att i lag bestämma innehållet i detta skydd. En grundlagsbestämmelse borde därför få innebörden att inte kan delegera normgivningsmakt i dessa frågor, varför det inte finns något utrymme för regeringen att meddela annat än verkställighetsföreskrifter (m.fl. Grundlagarna, 3 uppl., 2012, s. 165 med hänvisningar). Regeringen och anslöt sig till förslag. Enligt 1 kap. 2 § högskolelagen ska staten som huvudman anordna högskolor för utbildning som vilar på vetenskaplig eller konstnärlig grund samt på beprövad erfarenhet, och forskning och konstnärlig forskning samt utvecklingsarbete. I högskolornas uppgift ska det ingå att samverka med det omgivande samhället och informera om sin verksamhet samt verka för att forskningsresultat tillkomna vid högskolan kommer till nytta. Verksamheten ska, enligt 3 § samma kapitel, bedrivas så att det finns ett nära samband mellan forskning och utbildning. I högskolornas verksamhet ska vetenskapens trovärdighet och god forskningssed värnas; det anges i 1 kap. 3 a §. Verksamheten ska avpassas så att en hög kvalitet nås i utbildningen och forskningen, anges det i 4 § samma kapitel. Där anges vidare att de tillgängliga resurserna ska utnyttjas effektivt för att hålla en hög kvalitet i verksamheten. Kvalitetsarbetet är en gemensam angelägenhet för högskolornas personal och studenterna. Enligt 1 kap. 4 a § ska studenterna ha rätt att utöva inflytande över utbildningen vid högskolorna. Högskolorna ska verka för att studenterna tar en aktiv del i arbetet med att vidareutveckla utbildningen. I 1 kap. 5 § högskolelagen (1992:1434) föreskrivs att högskolorna i sin verksamhet ska främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö, ekonomisk och social välfärd och rättvisa. I högskolornas verksamhet ska vidare jämställdhet mellan kvinnor och män alltid iakttas och främjas. Högskolorna bör vidare i sin verksamhet främja förståelsen för andra länder och för internationella förhållanden. Högskolorna ska också aktivt främja och bredda rekryteringen till högskolan. Enligt 1 kap. 13 § högskoleförordningen är en högskola skyldig att låta en demokratiskt uppbyggd förening för studenter vid högskolan använda undervisningslokalerna vid en sammankomst som föreningen anordnar för sina medlemmar, om sammankomsten hålls för upplysning, meningsyttring eller annat liknande syfte eller för framförande av konstnärligt verk. Den som av föreningen har bjudits in för att medverka vid sammankomsten får inte vägras tillträde till möteslokalerna. Det sagda gäller dock inte om det är antag- ligt att det vid sammankomsten kommer att uppstå någon allvarlig ordnings- störning eller inträffa någonting som strider mot lag, och inte heller om före- ningens användning av lokalerna är oförenlig med högskoleverksamhetens behöriga gång eller med högskolans förpliktelser mot tredje man. 1 kap. 4 § skollagen (2010:800) anges att utbildningen inom skolväsendet syftar till att barn och elever ska inhämta och utveckla kunskaper och värden. Den ska främja alla barns och elevers utveckling och lärande samt en livslång lust att lära. Utbildningen ska också förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på. I utbildningen ska hänsyn tas till barns och elevers olika behov. Barn och elever ska ges stöd och stimulans så att de utvecklas så långt som möjligt. En strävan ska vara att uppväga skillnader i barnens och elevernas förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. ningen syftar också till att i samarbete med hemmen främja barns och elevers allsidiga personliga utveckling till aktiva, kreativa, kompetenta och ansvars- kännande individer och medborgare. Svar på skriftlig fråga (2009/10:1001) (MP) frågade statsrådet (FP) om statsrådet avsåg att vidta åtgärder för att säkerställa att det även kommer att vara möjligt för studentförbunden att informera om politik på landets högskolor och universitet. I sitt svar hänvisade inledningsvis till 1 kap. 13 § första stycket högskoleförordningen, där det föreskrivs att en högskola är skyldig att låta en demokratiskt uppbyggd förening för studenter vid högskolan använda undervisningslokalerna vid en sammankomst som föreningen anordnar för sina medlemmar, om sammankomsten hålls för upplysning, meningsyttring eller annat liknande syfte eller för framförande av konstnärligt verk. Den som av föreningen har bjudits in för att medverka vid sammankomsten får inte vägras tillträde till möteslokalerna. anförde därefter att det är av stor betydelse att det förs en öppen diskussion och debatt vid svenska universitet och högskolor, även i politiska frågor. Studentföreningar vid universitet och högskolor har här en viktig roll att spela. Dessa föreningar har också rätt att använda ett lärosätes undervisningslokaler för t.ex. information och meningsyttring enligt de villkor som anges i 1 kap. 13 § högskoleförordningen. Det är regeringens ambition att minska detaljregleringen av högskolesektorn och öka friheten för universitet och högskolor att själva utforma sin verksamhet. Det är därför i första hand lärosätena själva som måste finna lämpliga former för hur de politiska studentförbunden ska kunna verka vid lärosätena. debattinlägg i visar dock, anförde , att lärosätena bör ägna denna fråga ökad uppmärksamhet så att inte den öppna diskussionen vid lärosätena försvåras. Det allmänna ska verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden. Vidare är forskningens frihet skyddad enligt lag. Båda dessa förutsättningar anges i regeringsformen. ansåg att forskningens frihet var av så grundläggande betydelse för det demokratiska samhället att den borde ges ett uttryckligt skydd i regeringsformen. Det bör framhållas att de som studerar vid universitet och högskolor är myndiga personer som studerar frivilligt och att det inom högskolans värld finns inslag av demokrati med kårpartier. Studentföreningar vid universitet och högskolor har en viktig roll att spela i en öppen diskussion och debatt i politiska frågor. Föreningarna har också rätt att använda ett lärosätes undervisningslokaler för upplysning, meningsyttring och annat liknande syfte, och den som bjudits in av föreningen för att medverka vid sammankomsten får inte vägras tillträde till möteslokalerna. Det bör dock i första hand vara en uppgift för lärosätena själva att finna lämpliga former för hur de politiska studentförbunden ska kunna verka vid lärosätena. Med det ovan sagda avstyrker utskottet motion 2013/14:K15 yrkande 6. Utredning om demokratisk delaktighet och inflytande Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S) om att i regeringens aviserade utredning om demokratisk delaktighet och inflytande dels beakta de förändrade villkoren på arbetsmarknaden, dels analysera hur förtroendet för demokratin och det politiska deltagandet mellan valen påverkas av den svenska politiska modellens förändring. Regeringen avser att tillsätta en utredning om demokratisk delaktighet och inflytande som bl.a. ska se över hur demokratin påverkas av det minskade engagemanget inom de politiska partierna (skr. 2013/14:61 s. 24). Utredningen ska även lämna förslag på åtgärder som kan bidra till att fler individer väljer att engagera sig som förtroendevalda och till att förhindra att kandidater avvisar ett erbjudande om ett förtroendeuppdrag eller hoppar av . Utredningen ska bl.a. ha till uppdrag att utvärdera individens möjligheter till inflytande över politiska beslutsprocesser mellan valen, särskilt de befintliga formerna för direkt- och deltagardemokrati, samt belysa metoder för ett ökat inflytande av unga och andra väljargrupper med lågt valdeltagande (skr. s. 30). Utredningen ska utvärdera den effekt som befintliga former för direkt- och deltagardemokrati på lokal nivå, såsom medborgarförslag, medborgardialog, medborgarpaneler och medborgarråd, har haft på den lokala demokratin. Utredningen ska även se över individens möjligheter till inflytande över poli- tiska beslutsprocesser på nationell nivå. Vidare ska utredningen belysa meto- der för ett ökat inflytande av unga, såsom ungdomsråd och ungdomsfull- mäktige, och andra väljargrupper med lågt valdeltagande. göra ett underlag för regeringen, landstingen och kommunerna att utveckla formerna för delaktighet mellan valen och att stärka individens möjligheter till inflytande och delaktighet i den politiska beslutsprocessen (skr. s. 31). ningen ska även se över vilka effekter folkinitiativet har haft på den lokala demokratin (skr. s. 33). m.fl. (S) begär i motion 2013/14:K15 tillkännagivanden om att i regeringens aviserade utredning om demokratisk delaktighet och inflytande beakta de förändrade villkoren på arbetsmarknaden (yrkande 7) och analysera hur förtroendet för demokratin och det politiska deltagandet mellan valen påverkas av den svenska modellens förändring (yrkande 8). Motionärerna anför att de förändrade villkoren på arbetsmarknaden med bl.a. allt fler osäkra anställningar har försvårat för många människor att ta förtroendeuppdrag. Vidare framhåller motionärerna att det är värdefullt att medborgarna har möjlighet till direkt inflytande via t.ex. medborgarinitiativ och medborgardialoger, men att denna typ av aktiv medborgardemokrati inte kan ersätta organisering och kollektiv mobilisering i olika folkrörelser som metod för påverkan. Civilsamhällets olika organisationer fyller en viktig roll för vår representativa demokrati, anför motionärerna, och dess betydelse bör inte tonas ned framför mer individuell påverkan. Motionärerna anser det också viktigt att understryka betydelsen av att den svenska politiska modellen har förändrats i grunden, från en korporativ demokrati med starka organisationer till en demokrati där och betalda lobbyister i allt högre grad sätter agendan. De traditionella folkrörelserna har försvagats, och det folkliga deltagandet och engagemanget i demokratin har minskat (med undantag av enkla deltagandeformer som till exempel namnunderskrifter). Vidare anser motionärerna att den representativa demokratin i allt högre grad ersätts av olika typer av nätverk och partnerskap, som riskerar att ytterligare försvaga den representativa demokratin. Slutligen har det ökade inslaget av marknadsmodeller i offentlig sektor förändrat villkoren för demokratiskt deltagande, genom att medborgarens val på en marknad, t.ex. i form av kundvalsmodeller, i allt högre grad blir en ersättning för demokratisk påverkan. En central fråga är om utvecklingen av marknadsmodeller i den offentliga sektorn kan komma att ytterligare försvaga civilsamhällets organisationer och deras centrala roll i svensk demokrati. Blir det mindre meningsfullt att agera via den representativa demokratin, i takt med att kundmakt ersätter medborgarmakt? Motionärerna anser det angeläget att de djupgående förändringarna i den svenska politiska modellen och dess konsekvenser för medborgarnas möjlighet till inflytande, insyn och delaktighet ges större uppmärksamhet i demokratipolitiken. Den utredning om demokratisk delaktighet och inflytande som regeringen har aviserat ska bl.a. ha till uppdrag att utvärdera individens möjligheter till inflytande över politiska beslutsprocesser och belysa metoder för ett ökat inflytande samt utvärdera den effekt som befintliga former för direkt- och deltagardemokrati har på lokal nivå. Utredningen ska utgöra underlag för regeringens, landstingens och kommunernas utveckling av formerna för delaktighet mellan valen och att stärka individens möjligheter till inflytande och delaktighet i den politiska beslutsprocessen. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2013/14:K15 yrkandena 7 och 8. demokratin mot våldsbejakande extremism Utskottets förslag i korthet avslår en motion (V) om att regeringen bör återkomma till med förslag på insatser för att förebygga våldsbejakande extremism och en motion (MP) om att tillföra kommunerna resurser för att skapa möjligheter att inrätta medborgarråd eller liknande. Jämför reservation 3 (V). Regeringen uttalar som sin bedömning (skr. 2013/14:61 s. 41) att ideologiskt våld som riktas mot samhällets institutioner, dess representanter eller enskilda individer är en utmaning för demokratin och den sociala sammanhållningen i samhället. Ett samhälle som inte tydligt tar avstånd från våldsbejakande extremism och ideologiskt motiverat våld riskerar att bli polariserat. Åtgärder bör vidtas för att förebygga att individer lockas till våldsbejakande extremism och att antidemokratiska miljöer får förankring och breder ut sig i samhället. Regeringen avser att genomföra åtgärder för att öka kunskapen om våldsbejakande extremism i samhället (skr. s. 43). I första hand ska utbildningsinsatser riktas till yrkesgrupper som kommer i kontakt med personer som är i riskzonen för att dras in i våldsbejakande extremistmiljöer eller som är aktiva inom sådana miljöer. Regeringen avser även att verka för att organiseringen och samverkan av det förebyggande arbetet utvecklas. Ett viktigt steg i arbetet för att förebygga våldsbejakande extremism är enligt regeringen att skapa medvetenhet och kunskap om företeelsen. Det är betydelsefullt att yrkes- verksamma som bemöter individer i riskzonen för att dras in i våldsbejakande extremistmiljöer har kunskap om hur dessa individer bör bemötas. i första hand polisen och rättsväsendet, men även yrkesverksamma inom kriminalvården, grund- och gymnasieskolan, och annan liksom personer som är verksamma inom det civila samhället och fritidsverksamheter. Regeringen pekar även på att arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism kan väcka frågor om åsikts- och Regeringen avser (skr. s. 44) att ge , numera Myndig- heten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, ett fortsatt uppdrag att fördela stöd till organisationer som verkar för att förebygga att individer dras in i våldsbejakande extremistmiljöer eller som stöder avhopp från sådana miljöer. Ett viktigt arbete för att förebygga att personer ansluter sig till våldsbejakande extremistmiljöer och att stödja personer som vill lämna sådana miljöer bedrivs av organisationer i det civila samhället, anför regeringen. organisationer har etablerats för att förebygga våldsbejakande extremism. att stärka detta arbete beslutade regeringen att ge i uppdrag att fördela medel till organisationer inom det civila samhället som bedriver verksamhet som har till syfte att förebygga att individer ansluter sig till våldsbejakande extremiströrelser och för att ge stöd till individer som avser att lämna sådana miljöer. Medel fördelas i enlighet med förordningen (2011:1508) om statsbidrag för verksamhet mot vålds- Regeringen pekar i skrivelsen på att det av en studie som gjorts på uppdrag av regeringen (Avhopparverksamhet – analys och förslag på hur samhället kan stödja unga avhoppare, 2010:11) framgår att den avhopparverksamhet som bedrivs inom det civila samhället enbart är inriktad på högerextremistiska grupper. Vidare uppmärksammar regeringen i skrivelsen att det av Säkerhets- polisens rapport om våldsbejakande islamistisk extremism framgår att indivi- der som har anslutit sig till den våldsbejakande islamistiska miljön inte i samma omfattning som individer inom andra våldsfrämjande extremistmiljöer är benägna att lämna dessa sammanhang när de blir äldre. Det är därför särskilt viktigt att stimulera verksamheter som bedrivs för att förebygga radikalisering och främja avhopp från den våldsbejakande islamistiska extremistmiljön. Enligt förordningen om statsbidrag för verksamhet mot våldsbejakande extremism får statsbidrag lämnas till en ideell förening som är självständig och demokratiskt uppbyggd, som bedriver verksamhet i utan vinstsyfte, och som i sin verksamhet respekterar demokratins idéer, inklusive principerna om jämställdhet och förbud mot diskriminering. Bidrag får även lämnas till en stiftelse som inte är statlig eller och som uppfyller de kraven. Vidare anges i förordningen att statsbidrag inte får lämnas till en förening eller stiftelse som har skulder för svenska skatter eller avgifter hos Kronofogde- myndigheten eller som är i likvidation eller försatt i konkurs.