bet · H101MJU29 · 2014-06-13 00:00:00 — Det har täckning även på enskilda fiskevatten, också i de stora haven, och vi har regler för hur man ska hantera detta på olika sätt.Fisket i är väldigt noga reglerat. Vi står verkligen inte för att man åker ut och tar upp hur mycket man vill, utan här finns utomordentliga regelverk och begränsningar som är väldigt krångliga. Men givet dem tycker vi att man inte ytterligare ska ta rättigheter ifrån dem som har enskilda fiskevatten. Vi socialdemokrater vill värna yrkesfisket. Vi tycker att det är viktigt att de som satsar på att leva på fisket också ska få den möjligheten och inte konkurreras ut genom illojal konkurrens.Visst finns det mycket regler i . , partikamrat med , har förbjudit svenska fiskare att fiska lax i . Men polska, tyska, estniska och danska fiskare får lov att fiska lax i - men inte svenska yrkesfiskare.Stopp, stopp! Säger man till yrkesfiskarna. Men har man ett enskilt vatten uppefter kusten får man fiska hur mycket lax som helst, även om man har ett annat yrke som man lever på. Då får man alltså fiska hur mycket lax som helst. Det är äganderätten som är viktig.Det är ett säreget resonemang att man vill slå undan fötterna för en yrkeskår för att gynna andra. Det hade väl varit rimligt att även den som har ett enskilt vatten skulle vara med och vårda fisken och systemet, så att vi får bra stammar av lax. Men nej, de ska inte ingå i systemet. De ska få fiska förbehållslöst hur mycket som helst.Det tycker jag är ett konstigt resonemang. Men det är det som är marknaden enligt och : Den som äger vattnet får också utnyttja sin rätt och äger allt som är under ytan. Det är ett mycket konstigt resonemang. De borde ingå i de förvaltningsplaner och de regelverk som alla andra får rätta sig efter. Visst är det viktigt att det värna det svenska fisket, givet att det minskar, eftersom bestånden är hotade, och självklart att värna yrkesfisket i olika former, där rätt mycket är i deltidsform. redogjorde för den avvägningen. Det är allt färre yrkesfiskare - tyvärr, kan jag tycka, men sådan är verkligheten. Vi bör även värna fritidsfisket, för dem som fritidsfiskar på ett rimligt sätt. Det är en avvägning.Jag instämmer egentligen i det säger om att det bör vara samma villkor för dem som fiskar i samma vatten. Det bör också vara samma villkor för dem som bedriver jordbruk i EU:s olika länder. Jag tycker att det är principer som man bör sträva efter, att fiska enligt bra regelverk och att det ska gälla lika.Så är det inte riktigt , men ambitionen är att driva det åt det hållet - hur jordbruket är i andra länder och hur fisket bedrivs i , att det ska närma sig ett resurshushållande system.Men , , väljer ibland att gå före vad gäller miljökrav på industrin och regelverken för jordbruket, och ibland kanske vi också går före lite vad gäller förutsättningar för fisket. Det är en balansgång - jag håller med om det - och det gäller att se upp så att vi i inte går för långt, så att det slår tillbaka.Vi har olika syn på detta med enskild äganderätt. Jag ser ingen dramatik i att den som äger en skärgårdsfastighet och äger sitt fiskevatten har rätt att - enligt de lagar och regler om naturresurshushållning och fiske som gäller - fiska där. Varför ska andra komma och fiska där och i grunden ta hand om den personens fiskevatten? Det finns en avvägning med fritidsfiske och så. Men respekt för äganderätten har vi i , och i den frågan skulle jag säga att jag talar för hela Alliansen. Vi komma från öst och väst; stiltje, bleke och halv orkan. Här kommer väl landkrabban som knappt kravlar sig över kanten.Jag får väl börja med att säga det många har slutat sina anföranden med: De här åtta åren har lärt mig otroligt mycket om fiskeripolitik, inte minst de två giganterna från öst och väst, fast de är väl egentligen tre.Det vi behandlar , ändringar i fiskelagen, har sin grund i en gedigen utredning och ett gediget remissförfarande som har gjort att vi har kunnat få fram ny lagstiftning men också samordna tidigare lagstiftning. När vi arbetar tillsammans och konstruerar nya regler och ska införliva ett nytt, gemensamt, , behöver det göras genomlysningar och översyner med jämna mellanrum, så även nu.Tidigare talare har berört det jag även kommer att beröra nu: Som grundprincip för mig som kristdemokrat och för alliansregeringen finns äganderätten. Jag kan inte låta bli att vända på det som lyfte fram tidigare, hur vi ska se det gemensamma. Det finns ju också det gemensammas tyranni. Vem tar ansvar för det som är ingens?I det sammanhanget kan vi väl också konstatera att det finns regelverk även för hur överträdelser ska beivras, även för den som är fritidsfiskare och bryter mot de regelverk som finns. Frågan är om vi har resurser nog för att kontrollera allt detta. Det får väl myndigheter och andra ge oss besked om, efter tid.Det är också, herr talman, viktigt att inte belasta enskilda näringsidkares verksamhet med det som har lämnat en reservation om, konsekvensbedömningar för miljön. När fisket nu är så genomreglerat har myndigheten kontroll över hur mycket som är rimligt att fiska, så att man därmed kan bevilja nya licenser eller säga: Stopp, det finns inte utrymme för ytterligare licenser. Att då lägga det på den enskildes axlar att göra denna konsekvensbeskrivning ser jag inte som rimligt, och det har inte heller blivit regeringens förslag, även om utredningen gick i den riktningen.Den andra delen i betänkandet, överlåtbara kvoter, har också, herr talman, diskuterats. Ingen av oss här i kammaren har sagt något annat än att vi vill ha ett fiske som är hållbart. Vi vill ha ett kustnära fiske. Vi vill också ha ett fiske som möjliggör för nyetableringar, för nya generationer att ta vid.Herr talman! Jag raljerade lite inför den här debatten och sade att jag är yngst i debatten. Jag vet inte om det speglar fiskerisituationen. Jag är dessutom den enda kvinnan i ämnet. Detta är sagt med ett litet leende på läpparna, för protokollets skull, där ironin inte syns.Det som är viktigt att säga här är: Ska vi se att det finns en hållbar framtid för fiske - i det storskaliga men också i det småskaliga - måste vi även här tillåta rationaliseringar och förändringar. Jag är glad att för var uppe före mig, så att jag också kan ta mig friheten att dra vissa paralleller till land, där jag är lite mer hemma.Vi måste se större jordbruksföretag som vi ser små, effektiva nischföretag. Jag vill se samma sak inom fiskeriverksamheten. En av dem som verkligen har bevisat att detta är möjligt sade i sitt slutanförande : ska jag gå hem och se till att företaget utvecklas ytterligare. Det är en sann odalman i det här sammanhanget, när uttrycker detta. Det visar på möjligheterna för nischföretag i den småskaliga verksamheten, precis som vi behöver se till att skapa förutsättningar.Tidigare talare har konstaterat att regeringen inte har sagt hur det ska gå till, med mer överlåtbara fiskekvoter, utan man ska jobba vidare med det, för att få en tydlighet i att olika fiskebestånd kräver olika regelverk och så vidare. Det vi också ska glädjas åt gemensamt här i kammaren, hoppas jag, är att detta kommer till just därför att vi har tagit ett stort steg på vägen i den gemensamma fiskeripolitiken i , där inte minst vår minister har bidragit skarpt i arbetet, nämligen att få till ett utkastförbud. Då måste vi kunna hantera det som kommer upp på ett rimligt sätt.Men detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga motioner.Jag höll på att säga: Glad midsommar! Det kan jag väl nästan säga, eftersom den rätta ännu inte har passerat. Jag tänkte fortsätta lite grann med den intressanta diskussionen om äganderätten gentemot förvaltning av gemensamma naturresurser. Företrädare från brukar i dessa sammanhang gärna tala om förvaltarskapstanken, alltså hur man ska förvalta en gemensam resurs. Men här hörde jag inledningsvis säga att grundprincipen om äganderätten är grundläggande i detta sammanhang. Det betyder att den går före förvaltarskapstanken. Så tolkar jag det. Är man enskild ägare till ett fiskevatten äger man fisken som passerar i detta fiskevatten. Är inte det en lite konstig tanke? Denna fisk är rörlig och en gemensam resurs. Måste man inte ha ett system där man har rimliga krav även på ägare till enskilda fiskevatten? Ska man inte ha en lagstiftning som kan reglera detta? Ska inte land med lag byggas, ? Ska man ha frizoner bara för att man är ägare till fiskevatten? Eller är det kanske så att , precis som från , anser att man som ägare till enskilt vatten ska få göra som man vill? Håller detta ihop? Hur är det egentligen med förvaltarskapstanken hos ? Jag kan nog drista mig att också väva in i detta. Jag tycker att det sista var ganska knepigt uttryckt. Förvaltarskapstanke och äganderätt är för mig inte två motsatspoler. Mitt ägande är naturligtvis satt under att jag har förvaltarskapstanken. Om det är mina fiskerättigheter, om det är min jordbruksfastighet, om det är min skog - de två senare har jag lite bättre personlig kunskap om - går förvaltarskap och äganderätt hand i hand, armkrok om vi så vill. Det är det som gör att jag tar räntan på kapitalet, om jag uttrycker mig så. Jag tror inte att tycker om det uttrycket heller. Men det är detta som är förvaltarskap, alltså att jag vet att jag äger någonting och för det vidare till kommande generationer, och jag har lånat det av tidigare generationer och har det i mitt hägn . Då har jag också ett ansvar för det. Men ibland blir det så att ingen har ansvar. Vem är då någon som ska ta ansvaret?Sedan ska land med lag byggas, och det är det vi gör i detta betänkande. Ja, land ska med lag byggas. Här finns alltså tankar som till exempel för fram om hur man kan utveckla en lagstiftning som tar hänsyn till äganderätten men också till förvaltarskapstanken inom fiskeområdet. Det är synd att de borgerliga partierna är så förblindade av äganderättens principer att de inte kan utveckla detta. Jag kan göra jämförelsen med hur det är på land, alltså när man äger ett markområde. Då får man inte göra vad man vill med det vilt som passerar över markområdet. Men här vill de borgerliga partierna inte ha regler som närmare tar hänsyn till rimliga begränsningar av fiskerätten på enskilt område. Vi har hört berätta om till exempel laxfisket och hur man kan ta ut enorma mängder som fritidsfiskare bara för att man äger vattnet. Jag läste tidigare upp vad sportfiskarna säger, nämligen att det är ett problem med denna gråzon som det i praktiken blir. Om man är ägare till enskilt fiskevatten och inte är licensierad fiskare hamnar man i en gråzon mellan kommersiellt fiske och fritidsfiske, och det blir underlag för svartfiske och illojal konkurrens. Jag tycker att detta är en ganska allvarlig fråga. Det är bra att vi har lyft fram den här i debatten, och jag hoppas att en ny regering kan ta itu med denna fråga efter valet. Jag tror att svarade på sin egen fråga. Svartfiske och tjuvjakt är inte tillåtna. Jag äger jakträttigheterna på min egen fastighet, och jag äger fiskerättigheterna i mitt fiskevatten. Jag har att förhålla mig till de lagar som vi här har stiftat och de regler som gäller. Gör jag då saker som är olagliga är det straffbart. Då måste det beivras, och vi måste kunna kontrollera det. Det har vi både myndigheter och polisiär verksamhet för att göra. Som jag kan se det är det därför ingen skillnad om jag jagar vid fel tid eller om jag säljer min fisk på ett sätt som inte är tillåtet utifrån att jag har fiskerätt för husbehov och inte är licensierad yrkesfiskare. Jag kan därför inte se någon skillnad i detta, och jag tror, som sagt, att svarade på sin egen fråga. Jag kanske hade olämpligt ordval i en av mina repliker. Jag har fiskat bland annat i enskilt vatten i hela mitt liv. Jag fiskar även i rikets allmänna vatten. Men jag fiskar i samma område som mina förfäder fiskade i. Det betyder alltså att vi har förvaltat vårt vatten på det sättet att vi kan fortsätta i olika generationer att fiska. Vi tar upp den fisk som vi anser är lämplig att ta upp. Vi släpper förbi småfisken och tar den fisk som är lämplig att ta. På det sättet har vi förvaltat våra fiskevatten, och på det sättet vill jag att vi ska fortsätta att förvalta våra vatten så att det även kommer att bli hållbart. Vi tar vårt ansvar, och vi håller oss till regelverket. Det var detta jag ville säga.