bet · H101SfU11 · 2014-03-21 00:00:00 — Av 3 a kap. 7 § UtlF följer att utfärdar uppehållskort till en utlänning som inte är EES-medborgare och som har uppehållsrätt. Det finns inte någon möjlighet att överklaga beslut om avslag på en ansökan om uppehållskort. Ett uppehållskort saknar i sig betydelse för utlänningens uppehållsrätt eftersom uppehållsrätten varken förutsätter ett föregående myndighetsbeslut, en ansökan eller någon annan särskild åtgärd från personen i fråga. För en utlänning som har uppehållsrätt kan förhållandet att denna saknar uppehållskort aldrig i sig utgöra grund för beslut om avlägsnande (MIG 2007:56). Kommissionen har framfört att det strider mot rörlighetsdirektivet att beslut att avslå en ansökan om uppehållskort inte kan överklagas. Regeringen gör nu bedömningen att beslut om avslag på en ansökan om uppehållskort skulle kunna anses utgöra en begränsning av den fria rörligheten. Ett sådant beslut föreslås därför kunna överklagas. Även beslut om avslag på en ansökan om intyg om permanent uppehållsrätt och permanent uppehållskort ska enligt regeringen kunna överklagas. Enligt rörlighetsdirektivet ska vid beslut som begränsar unionsmedborgares och deras familjemedlemmars fria rörlighet de berörda ges exakt och fullständig information om grunderna för beslutet, såvida detta inte strider mot statens säkerhetsintressen (artikel 30.2 jämförd med artikel 15.1). Vid rörlighetsdirektivets genomförande bedömdes att svensk rätt uppfyller dessa krav. Enligt 20 § förvaltningslagen (1986:223) ska beslut varigenom en myndighet avgör ett ärende innehålla de skäl som har bestämt utgången, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Skälen får dock utelämnas helt eller delvis bl.a. om det är uppenbart obehövligt att upplysa om skälen eller om ärendet är så brådskande att det inte finns tid att utforma skälen. Kommissionen har framfört kritik mot genomförandet av artikel 30.2 jämförd med artikel 15.1. Kommissionen har bl.a. påpekat att 20 § förvaltningslagen innehåller fler undantag från motiveringsskyldigheten än vad rörlighetsdirektivet medger. Eftersom bl.a. beslut om avslag på en ansökan om uppehållskort skulle kunna anses utgöra en begränsning av den fria rörligheten föreslår regeringen att en förvaltningsmyndighets beslut som avser uppehållsrätt ska vara skriftligt och innehålla de skäl som ligger till grund för beslutet. Regeringen bedömer mot bakgrund av att det är angeläget med ett så snart ikraftträdande som möjligt som tid till förberedelser måste ges att det är lämpligt att lagändringarna träder i kraft . Enligt regeringen behövs det inte några övergångsbestämmelser. Förslaget att ta bort det särskilda registreringsförfarandet för EES-medborgare innebär en besparing för . Förslaget att införa en rätt att överklaga beslut som rör uppehållsrätt medför ökade kostnader för , migrationsdomstolarna och Migrationsöverdomstolen. Dessa kostnadsökningar ryms inom befintliga anslagsramar. Övriga förslag i propositionen får inga ekonomiska konsekvenser för det allmänna. I motion 2013/14:Sf11 av (SD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att samboförhållanden bör exkluderas från klassificeringen familjemedlem. Direktivet anger endast maka, make eller personer som har ingått registrerat partnerskap. I samma motion yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om underhållsberättigade släktingar. För att skydda de svenska trygghetssystemen bör det i utlänningslagen införas ett krav på att en släkting i rakt uppstigande led har en egen försörjning från sitt hemland, t.ex. pension, för att kunna få uppehållsrätt. Motionären menar att detta är i överensstämmelse med direktivet. I yrkande 3 begär motionären ett tillkännagivande om att regeringens förslag att inkludera andra familjemedlemmar i 3 a kap. 2 § 4 UtlL endast bör avse släktingar i rakt nedstigande led. Ett tillkännagivande om släktingar till svenska medborgare begärs i yrkande 4. Motionären anser att svenska medborgare som återvänder till ska ha ett absolut försörjningsansvar för medföljande familjemedlemmar. I yrkande 5 begärs avslag på förslaget om slopat registreringskrav. Enligt motionären bör polisen underrätta om en EES-medborgare eller dennes familjemedlem sannolikt befinner sig i längre än en månad utan att ha uppehållsrätt. För att denna kontrollfunktion ska fungera krävs en registrering hos . Vid påträffat skenäktenskap i syfte att bosätta en icke EES-medborgare i ska både EES-medborgaren och maken/makan utvisas. Ett tillkännagivande om detta begärs i yrkande 6. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om uppehållsrätt och bortovaro. I enlighet med artikel 16.4 i direktivet bör det i utlänningslagen införas en bestämmelse om att permanent uppehållsrätt ska gå förlorad om EES-medborgaren är borta från den mottagande medlemsstaten i två på varandra följande år. I yrkande 8 begär motionären avslag på förslaget om att införa en rätt att överklaga beslut om uppehållsrätt. Regeringens förslag leder till att systemet blir otydligt eftersom överklagan då kan ske enligt två parallella system, ett för omprövning av uppehållsrätt och ett för omprövning av uppehållstillstånd. EU-direktiv är enligt EU-rättsliga regler rättsakter som är bindande för medlemsstaterna. Medlemsstaterna är således skyldiga att i sina regelverk genomföra direktiv på ett sätt som säkerställer att ändamålen uppnås. Om det finns brister i genomförandet måste dessa givetvis rättas till. I det aktuella ärendet har kommissionen på ett antal punkter ifrågasatt genomförande av rörlighetsdirektivet. Kommissionens kritik synes välgrundad och utskottet har därför inte något att invända mot de ändringar i bl.a. utlänningslagen som regeringen nu har föreslagit i syfte att fullt ut genomföra direktivet. Utskottet har inte heller några invändningar mot förslaget att familjemedlemmar till svenska medborgare som har utnyttjat sin rätt till fri rörlighet ska omfattas av bestämmelserna om familjemedlemmar till EES-medborgare. Enligt utskottets bedömning innebär flertalet ändringar förbättringar för både EES-medborgare och deras familjemedlemmar som missbruk av uppehållsrätten i form av skenförhållanden kommer att kunna förhindras. När de gäller frågan om huruvida samboförhållanden bör utmönstras ur begreppet familjemedlem konstaterar utskottet att redan vid rörlighetsdirektivets genomförande tog ställning i frågan om att jämställa sambo med make trots att detta inte är ett krav enligt rörlighetsdirektivet (bet. 2005/06:SfU9, rskr. 2005/06:191). Som nämnts ger direktivet medlemsstaterna möjlighet att ha gynnsammare bestämmelser än vad som följer av direktivet. Motionens förslag om att införa ett krav på att en släkting i rakt uppstigande led ska ha en egen försörjning från sitt hemland är enligt utskottet inte aktuellt. För att få uppehållsrätt krävs att EES-medborgaren antingen är arbetstagare eller egenföretagare. För studerande och EES-medborgare i övrigt krävs för uppehållsrätt dock både tillräckliga tillgångar för sig och sina familjemedlemmar och heltäckande sjukförsäkring för sig och familjemedlemmarna. Något ytterligare försörjningskrav bör inte införas. Motionsyrkandet om att permanent uppehållsrätt ska gå förlorad genom vistelse utanför är genom bestämmelsen i 3 a kap. 9 § utlänningslagen redan tillgodosett. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motion 2013/14:Sf11 (SD). I den nu aktuella propositionen föreslår regeringen vissa ändringar i utlänningslagen. Emellertid innehåller även propositionerna 2013/14:82 Tydligare regler om fri rörlighet för EES-medborgare och deras familjemedlemmar och 2013/14:83 Genomförande av det ändrade direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning förslag till ändring i utlänningslagen. Samtliga lagförslag föreslås träda i kraft . Mot denna bakgrund bör de olika förslagen om ändringar i utlänningslagen samordnas. Av lagtekniska skäl behandlas förslagen samordnat i utskottets betänkande 2013/14:SfU12. Med denna lagtekniska samordning godtar utskottet regeringens förslag till ändring i utlänningslagen och tillstyrker övriga lagförslag. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservation. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Uppföljning av rörlighetsdirektivets genomförande, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Sf11 av (SD) yrkandena 1–8. Enligt nuvarande bestämmelser i utlänningslagen avses med familjemedlem bl.a. sambo. Eftersom rörlighetsdirektivet endast anger make, maka eller registrerad partner bör samboförhållanden exkluderas från definitionen av familjemedlem. För att skydda de svenska trygghetssystemen bör det vidare införas ett krav på att en familjemedlem i rakt uppstigande led har en egen försörjning från sitt hemland, t.ex. pension, för att kunna få uppehållsrätt. Detta är i överensstämmelse med direktivet. Regeringens förslag att inkludera annan familjemedlem i definitionen av familjemedlem bör endast avse släktingar i rakt nedstigande led. När det gäller svenska medborgare som återvänder till efter att ha utnyttjat sin rätt till fri rörlighet bör regeringens förslag förtydligas så att den svenska medborgaren har ett absolut försörjningsansvar för medföljande familjemedlemmar. Regeringens förslag att slopa kravet på att EES-medborgare ska registrera sig hos efter tre månaders vistelse i bör inte genomföras. Polisen bör underrätta om en EES-meborgare eller dennes familjemedlem befinner sig i längre än efter den initiala tiden. För att denna kontrollfunktion ska fungera krävs en registrering hos . Vid påträffat skenäktenskap i syfte att bosätta en icke EES-medborgare i ska både EES-medborgaren och maken eller makan utvisas. I enlighet med artikel 16.4 i direktivet bör det införas en bestämmelse i utlänningslagen om att permanent uppehållsrätt ska gå förlorad om EES-medborgaren är borta från den mottagande medlemsstaten i två på varandra följande år. Däremot bör det inte införas en rätt att överklaga beslut om uppehållsrätt. Regeringens förslag leder till att systemet blir otydligt eftersom överklagan då kan ske enligt två parallella system, ett för uppehållsrätt och ett för uppehållstillstånd. Det som har anförts bör som sin mening ge regeringen till känna. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2013/14:81 Uppföljning av rörlighetsdirektivets genomförande: antar regeringens förslag till lag om ändring i studiestödslagen (1999:1395). antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2013:156) om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare. 2013/14:Sf11 av (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att personer i samboförhållanden bör exkluderas från klassificeringen familjemedlem. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om underhållsberättigade släktingar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tillägget i 3 a kap. 2 § 4. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om släktingar till svenska medborgare. avslår regeringens förslag om slopat registreringskrav. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skenäktenskap. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om uppehållsrätt och bortavaro. avslår regeringens förslag om möjlighet att överklaga beslut om uppehållsrätt. Lagförslag 1 i propositionen behandlas i utskottets betänkande 2013/14:SfU12.