bet · H101UbU13 · 2014-01-27 00:00:00 — Det är enligt utskottet viktigt att kunna rekrytera internationella studenter. Därför ser utskottet positivt på att antalet stipendier för studenter från tredje land ökas ytterligare (prop. 2013/14:1 utg.omr. 7, bet. 2013/14:UU2, rskr. 2013/14:127). När det gäller insatser för utländska akademiker vill utskottet framhålla att flera insatser pågår, bl.a. har ansvaret för all bedömning av utländsk utbildning samlats på Universitets- och högskolerådet. Vidare finns kompletterande utbildningar inom ett antal yrkesgrupper för personer med en avslutad utländsk högskoleutbildning. Genom beslutet med anledning av budgetpropositionen har dessutom satsningen på kompletterande utbildningar förstärkts och omfattar sammanlagt ca (prop. 2013/14:1, bet. 2013/14:UbU1, rskr. 2013/14:104). Utskottet vill också framhålla att i regleringsbrevet har fått i uppdrag att följa etableringen på arbetsmarknaden för personer som har genomgått kompletterande utbildning. Utskottet anser således att motionsyrkandena bör anses tillgodosedda och att några ytterligare åtgärder inte är motiverade. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2013/14:Ub286 (S), 2013/14:Ub442 (S), 2013/14:Ub522 (KD) yrkandena 1 och 2 och 2013/14:Ub572 (S) yrkandena 9 och 15. Utskottet vill betona att det är bra att korrigeringar görs i antagningssystemet när det uppstår oönskade effekter. vill utskottet understryka att systemet ska ses som en helhet och att konsekvenser av eventuella förändringar noga måste belysas. Utskottet finner inte att det är motiverat med en översyn av varken antagningssystemet som helhet eller systemet med meritpoäng. Detta eftersom i synnerhet systemet med meritpoäng ger de effekter som var avsedda, nämligen att gymnasieelever får incitament att läsa fördjupningskurser i språk och matematik. Vad gäller meritpoäng för modersmål har utskottet tidigare framhållit att elever som läser modersmål kan pröva för betyg enligt kursplanerna för moderna språk i sitt modersmål (bet. 2012/13:UbU8 s. 32–33). När det gäller motionsyrkanden om arbetslivserfarenhet anser utskottet att det måste vara universitet och högskolor – inte regeringen och – som avgör vilken arbetslivserfarenhet som är relevant och på vilket sätt den ska värderas vid antagning till högskoleutbildning. Vad gäller motionsyrkandet om sökande med studieomdöme från folkhögskola är utskottet inte berett att förorda någon förändring, inte minst mot bakgrund av betydelsen av noggranna konsekvensanalyser av eventuella förändringar i antagningssystemet. Beträffande motionsyrkandet om högre antagningskrav för lärarutbildningen vill utskottet framhålla att behandlingen av budgetpropositionen innebär att har godkänt en försöksverksamhet med lämplighetsprövning vid antagning till lärar- och förskollärarutbildning (prop. 2013/14:1, bet. 2013/14:UbU1, rskr. 2013/14:104). Motionsyrkandet kan alltså anses tillgodosett. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2013/14:Ub214 (MP), 2013/14:Ub309 (KD), 2013/14:Ub501 (S), 2013/14:Ub571 (S) yrkande 21 och 2013/14:Ub572 (S) yrkandena 12 och 14. När det gäller kårobligatoriet anser utskottet att det är för tidigt att följa upp denna genomförda förändring och finner således inte att det finns anledning att vidta någon åtgärd med anledning av motionsyrkandet. När det gäller ledighet för förtroendeuppdrag finner utskottet att bestämmelserna i högskoleförordningen tillsammans med Universitets- och högskolerådets föreskrifter om anstånd med studier för antagna samt studieuppehåll ger goda möjligheter för sådan ledighet. Utskottet anser således inte att det är motiverat med någon åtgärd med anledning av motionsyrkandet. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2013/14:Ub489 (S) och 2013/14:Ub572 (S) yrkande 19. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsyrkanden (S, M, SD, KD) om högskolan som tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som behandlade under de två föregående riksmötena. I detta betänkande behandlas ett antal motionsförslag som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet behandlade under riksmötena /12 och 2012/13 (bet. 2011/12:UbU17, 2012/13:UbU8) och som avslog i enlighet med utskottets förslag. Utskottet ser ingen anledning att nu göra någon annan bedömning och avstyrker därför motionerna 2013/14:So291 (M) yrkande 1, 2013/14:Ub206 (KD), 2013/14:Ub217 (S), 2013/14:Ub219 (S), 2013/14:Ub279 (KD) yrkande 3, 2013/14:Ub288 (S) yrkandena 2 och 3, 2013/14:Ub319 (M), 2013/14:Ub347 (M), 2013/14:Ub350 (S), 2013/14:Ub352 (S), 2013/14:Ub367 (S), 2013/14:Ub368 (S) yrkande 1, 2013/14:Ub369 (S) yrkandena 1 och 2, 2013/14:Ub378 (M), 2013/14:Ub419 (S), 2013/14:Ub420 (S), 2013/14:Ub439 (S), 2013/14:Ub444 (S), 2013/14:Ub455 (M), 2013/14:Ub466 (SD) yrkandena 1–3, 2013/14:Ub471 (SD), 2013/14:Ub479 (M), 2013/14:Ub481 (M), 2013/14:Ub494 (S), 2013/14:Ub497 (M), 2013/14:Ub500 (S), 2013/14:Ub503 (SD) yrkande 2, 2013/14:Ub512 (M), 2013/14:Ub529 (SD), 2013/14:Ub546 (S) yrkandena 3 och 4, 2013/14:Ub557 (S), 2013/14:Ub577 (KD), 2013/14:Ub578 (KD), 2013/14:Ub584 (KD) och 2013/14:N414 (S) yrkandena 3 och 6. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Övergripande högskolefrågor, punkt 1 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub570 av m.fl. (S) yrkande 10, 2013/14:Ub572 av m.fl. (S) yrkandena 1, 2, 10, 16 och 18 samt 2013/14:A409 av m.fl. (S) yrkande 10 och 2013/14:C435 av m.fl. (MP) yrkande 4, 2013/14:Ub258 av (M), 2013/14:Ub394 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2, 5 och 6, 2013/14:Ub469 av m.fl. (SD) yrkande 10 och 2013/14:Ub496 av m.fl. (S). Vi anser att regeringen bör initiera en parlamentarisk översyn av högskole- och universitetslandskap och i dialog med lärosätena ta ett nationellt grepp om hur lärosätena kan utvecklas, profileras och samverka för att stärka den högre utbildningen och forskningen i sin helhet. Den parlamentariska översynen ska bygga på forskning om högre utbildning och dess samhällseffekter i såväl ett svenskt som ett internationellt perspektiv. Syftet ska vara att stärka den högre utbildningen i och undvika godtyckliga förändringar. ska vara en ledande kunskaps- och forskningsnation. De människor och nationer som är bäst förberedda att möta den allt snabbare globaliseringen kommer att kunna hävda sig bättre . För att stå starka måste vi konkurrera med hög kompetens och goda arbetsvillkor – inte med låga löner. Utbildning och forskning har därför central betydelse för välfärdens tillväxt och utveckling. Satsningar på utbildning på alla nivåer bryter väg för en kunskapsbaserad ekonomi. För att nå dit måste vi öka investeringarna i högre utbildning och öka samverkan mellan stat, näringsliv, fackliga organisationer, universitet och högskolor. En annan aspekt av den ökade internationaliseringen är det som kallas öppen utbildningskultur. har MOOC (Online Courses), dvs. avgiftsfria nätkurser som görs tillgängliga för ett obegränsat antal deltagare, börjat slå igenom stort. ska införa ett program om öppen utbildning . Detta kommer att revolutionera den högre utbildningen och skapa helt nya möjligheter såväl när det gäller att demokratisera den som när det gäller att använda de samlade utbildningsresurserna mer effektivt. Det är väsentligt att det finns strategier och visioner för hur vi anpassar oss till detta, både som nation och på de enskilda lärosätena. Arbetsmarknaden förändras och följaktligen måste politiken, högskolor, universitet och förändras med den. När kraven på arbetsmarknaden höjs ökar också människors behov av påfyllnad av kunskap under sitt arbetsliv. Den utbildning man avslutar som 25-åring räcker inte för att klara ett långt arbetsliv. Vi vill därför förstärka uppdraget till lärosätena att skapa kurser och program som är anpassade till de yrkesverksammas behov. Lärosätena ska samverka med arbetsmarknadens parter för att säkerställa att de kurser och program som erbjuds passar de yrkesverksamma vad gäller innehåll men också tid och rum. Vi vill att alla universitet och högskolor ges i uppdrag att samverka med arbetsmarknadens parter och staten för att garantera vidareutbildning för yrkesverksamma. Det samordnande arbetet med pedagogiskt utvecklingsarbete har i stor utsträckning lagts ned. Pedagogiskt utvecklingsarbete är av allra största vikt för att höja kvaliteten på den högre utbildningen och för att öka genomströmningen. Lärosätenas arbete med dessa frågor har stor utvecklingspotential, vilket inte minst bevisas av återkommande upprop kring studenternas bristande kunskaper och prestationer. Universitets- och högskolerådet bör ges i uppdrag att bidra med inspiration och stöd. Vid många av landets universitet och högskolor finns både en allmän studievägledning för hela och specialiserade vägledare vid varje institution. Vägledningen är till för dem som funderar på att börja studera, redan är student eller har avslutat sina studier. För att ytterligare underlätta övergången mellan utbildning och arbetsliv vill vi se en utvecklad karriärservice som kan bestå av studie- och yrkesvägledare, arbetsförmedlare och arbetsmarknadens parter som tillsammans bildar ett centrum likt en specialiserad arbetsförmedling på lärosätet. Hit ska företag kunna vända sig för att få hjälp att rekrytera. Här ska också studenterna kunna få stöd på sin väg mellan högskola och arbetsmarknad, t.ex. när det handlar om lönesättning, villkor och arbetsrättsliga frågor vid både feriearbete, praktik och det första riktiga jobbet. Regeringen bör vidta åtgärder med anledning av vad som här anförs. Övergripande högskolefrågor, punkt 1 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C435 av m.fl. (MP) yrkande 4 och 2013/14:Ub258 av (M), 2013/14:Ub394 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2, 5 och 6, 2013/14:Ub469 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2013/14:Ub496 av m.fl. (S), 2013/14:Ub570 av m.fl. (S) yrkande 10, 2013/14:Ub572 av m.fl. (S) yrkandena 1, 2, 10, 16 och 18 samt 2013/14:A409 av m.fl. (S) yrkande 10. Fler krafter och mer kapital behöver frigöras för att skapa nya bostäder. Lärosäten och Akademiska Hus bör få utökade möjligheter att ta en aktiv roll i bostadsförsörjningen. Regeringen bör vidta åtgärder med anledning av vad som här anförs. Övergripande högskolefrågor, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub469 av m.fl. (SD) yrkande 10 och 2013/14:C435 av m.fl. (MP) yrkande 4, 2013/14:Ub258 av (M), 2013/14:Ub394 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2, 5 och 6, 2013/14:Ub496 av m.fl. (S), 2013/14:Ub570 av m.fl. (S) yrkande 10, 2013/14:Ub572 av m.fl. (S) yrkandena 1, 2, 10, 16 och 18 samt 2013/14:A409 av m.fl. (S) yrkande 10. I högskolelagen står det att det ingår i högskolornas uppgift att samverka med det omgivande samhället och informera om sin verksamhet samt verka för att forskningsresultat tillkomna vid högskolan kommer till nytta. Enligt 2009:28 följs dock inte denna paragraf på ett tillfredsställande sätt, som man menar att utrymmet för enskilda tolkningar är för stort. Detta är allvarligt. Jag instämmer med regeringen att det är av största vikt att högskolor och universitet samarbetar med det omgivande samhället med syftet att forskningsbaserad kunskap ska komma till nytta. Lika viktigt är att lärosätena klarar av att utforma utbildningarna i syfte att säkerställa studenternas anställningsbarhet efter avslutad utbildning samt att lärosätena klarar av att samarbeta och föra dialog med det omgivande samhället och presumtiva arbetsgivare i syfte att öka anställningsbarheten hos studenterna efter avslutad utbildning. För att säkerställa att relevanta utvärderingar görs fortlöpande, bör en passus införas i högskolelagen där det framgår att lärosätena inte bara samarbetar med det omgivande samhället med syftet att forskningsbaserad kunskap ska komma till nytta, utan att de även har en skyldighet att fortlöpande följa upp hur examinerade studenter har upplevt sin utbildning och dess lämplighet för arbetsmarknaden, samt vilken framgång som de rönt på arbetsmarknaden efter avslutad utbildning. Regeringen bör vidta åtgärder med anledning av vad som här anförs. Övergripande högskolefrågor, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub394 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2, 5 och 6 samt 2013/14:C435 av m.fl. (MP) yrkande 4, 2013/14:Ub258 av (M), 2013/14:Ub469 av m.fl. (SD) yrkande 10, 2013/14:Ub496 av m.fl. (S), 2013/14:Ub570 av m.fl. (S) yrkande 10, 2013/14:Ub572 av m.fl. (S) yrkandena 1, 2, 10, 16 och 18 samt 2013/14:A409 av m.fl. (S) yrkande 10. och högskolor bör få ett särskilt uppdrag och särskilda anslag för att bedriva lärcenterverksamhet, en möjlighet att läsa på distans enskilt eller i grupp med pedagogiskt och tekniskt stöd. Regeringen bör också ta initiativ för att utveckla och kvalitetssäkra distansutbildning inom lämpliga ämnesområden för att ytterligare sprida möjligheten till utbildning över hela landet. Inköpen av kurslitteratur är en stor ekonomisk börda för många studenter. Att studenter måste köpa sin egen kurslitteratur kan ses som ett avsteg från principen om avgiftsfrihet för utbildningen. kan det ibland vara svårt att få tag på vissa böcker när de är slut i bokhandeln. Biblioteken köper förstås inte heller in tillräckligt många exemplar av varje bok för att de ska räcka till alla. Man bör därför utreda om det kan ställas krav på att all kurslitteratur ska göras tillgänglig digitalt via högskole- och universitetsbiblioteken. En fråga som blir alltmer levande i debatten kring högskolan är om ska införa ett treterminssystem. Detta skulle leda till att man snabbare kan slutföra sin utbildning och trygga försörjningen för studenter som inte hittar ett sommarjobb. Ett treterminssystem införs emellertid inte i en handvändning. Det är t.ex. inte självklart att lösningen är så enkel som att införa extra studieveckor , eftersom det skulle kunna vara problematiskt med olika långa terminer. Hänsyn måste också tas till behov av semestrar för högskolornas personal och ledighet för studenterna, i synnerhet för studenter med barn. Därtill skulle förstås en sådan reform också vara kostsam i form av ökade behov hos högskolorna och en utökad rätt till studiemedel. Frågan om treterminssystem vid högskolor och universitet bör utredas. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som här anförs. Arbetsmarknadskoppling och broar mellan högskola och yrkeshögskola, punkt 3 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub572 av m.fl. (S) yrkandena 6 och 11. En bättre arbetslivsanknytning ger en verklighetsförankring i utbildningen. Det innebär också att fler studenter får kunskap om vad de utbildar sig till och att de därigenom kan göra mer välavvägda studieval. Arbetslivsanknytning ger förståelse för sammanhang och studiemotivation. Arbetslivsanknytning utjämnar också skillnaderna i kontakter på arbetsmarknaden som är så viktiga för att få det jobb studenten strävar efter. Högskolor och universitet bör få ett tydligt uppdrag att förbereda studenterna inför arbetslivet. Särskilt viktigt är detta för studenter som saknar kontakter och nätverk. Högskolor och universitet bör även få i uppdrag att inlemma karriärplanering för alla studenter tidigt i utbildningen, och studie- och karriärrådgivningen på landets universitet och högskolor bör förbättras. Ett modernt samhälles utveckling förutsätter en ökad kontakt mellan å ena sidan och näringslivet, den offentliga sektorn och samhället å andra sidan. En förbättrad arbetslivskoppling gynnar således inte bara studenterna utan är även viktig för näringslivets, den offentliga sektorns och samhällets utveckling. Genom en utökad kontakt ökar också kunskaperna om den senaste forskningen i näringslivet, den offentliga sektorn och samhället som studenterna tar med sig insikter om hur forskningsresultat nyttjas i praktiken tillbaka till lärosätet. Arbetslivsanknytning kan ske på många olika sätt, varav gästföreläsare, adjungerade professorer och praktik bara är några. Inom vissa utbildningsområden och program är praktik en självklarhet, inom andra områden är den lågt prioriterad. Vi har inriktningen att alla som läser ett program ska ha möjlighet att göra praktik, verksamhetsförlagd utbildning eller examensjobb. Vi menar att det är rimligt att ha som målsättning att alla studenter som vill och som studerar för att få en examen erbjuds praktik under sin utbildning. Detta bör tydligt formuleras i uppdragen till lärosätena, och lärosätena bör få i uppgift att redovisa vilka åtgärder man har vidtagit och vilka resultat man har uppnått. Lärosätena bör få i uppgift att se till att alla studenter som studerar för att få en examen har minst ett moment i utbildningen där studenten möter framtida potentiella arbetsgivare. och högskolor bör ges i uppdrag att systematiskt följa upp tidigare studenter för att ytterligare höja kvaliteten i utbildningen. Dåvarande har i en skrivelse till regeringen framhållit behovet av att högskolor och universitet genomför systematiska uppföljningar. Systematiska uppföljningar skulle vara ett viktigt verktyg för utvecklingen av utbildningarna. Även om akademisk utbildning och yrkeshögskoleutbildning har olika struktur och innehåll är det mycket viktigt att undvika vattentäta skott mellan utbildningsformerna. Studenterna och deras fortsatta utvecklingsmöjligheter måste stå i fokus. Studenter inom måste kunna gå vidare till högskola, och högskolestudenter kan ha god nytta av att komplettera sin akademiska utbildning med kurser inom . Därför bör allt från poängsystem till utbildningarnas struktur ta hänsyn till detta. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som här anförs. Kvalitetsutvärderingssystemet, punkt 2 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub572 av m.fl. (S) yrkande 4. Vi är positiva till att delar av anslagen till grundutbildningen numera fördelas efter nationella kvalitetskriterier. Det främjar utveckling och kan även ge bättre information till studenterna om var kvaliteten är särskilt god. Det var dock ett misstag av regeringen att förkasta det kvalitetsutvärderingssystem som arbetades fram i nära samarbete mellan dåvarande , lärosätena och universitetslärarnas och studenternas företrädare. För att kunna kombinera respekt för högskolors och universitets frihet med medborgarnas krav på att skattemedlen används effektivt är det nödvändigt att staten både sätter upp principer för resursfördelning, är lyhörd och anstränger sig för att dessa principer är begripliga, förutsägbara och har förankring och förståelse bland lärosätena. Vi är också kritiska till själva innehållet i de kriterier som regeringspartierna har fastställt. Kriterierna lägger alltför litet fokus på utbildningarnas kvalitet och genomförande, trots att den breda majoriteten inom sektorn inte motsatt sig utan tvärtom hade välkomnat dessa aspekter. Även omvärlden har reagerat med kritik. En utvärdering initierad av den (in Higher Education) har funnit att det finns allvarliga brister i det nya svenska utvärderingssystemet för högre utbildning. Det svenska systemet överensstämmer inte längre med de europeiska standarderna och riktlinjerna (Standards and in Higher Education Area, ESG), och är inte fullvärdig medlem i ENQA. Det innebär att värdet av, och förtroendet för, svensk högre utbildning devalveras i ett internationellt sammanhang. Kritiken gäller såväl utvärderingssystemets inriktning och utformning som allvarliga brister i dåvarande självständighet gentemot regering och riksdag. Kvalitetsutvärderingssystemets kriterier bör därför ses över och justeras i dialog med lärosätena, universitetslärarna och studenternas företrädare. Regeringen bör vidta åtgärder i enlighet med vad som här anförs. Jämställdhet och kunskap om genus, punkt 4 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Ub572 av m.fl. (S) yrkande 17. Det finns problem med bristande jämställdhet i högskolan och vi måste komma till rätta med dessa om högskolan ska behålla sin legitimitet i samhället. Trovärdigheten hotas om man kan misstänka att det snarare är ovidkommande faktorer som kön än kompetens som styr akademin. Kvinnor är i majoritet bland studenterna och har varit så , men deras andel minskar successivt högre upp i den akademiska hierarkin. Andelen professorer som är kvinnor är . är chansen att bli professor markant mycket större för doktorer som är män, och professorer som är kvinnor utnämns i genomsnitt betydligt senare under sin akademiska karriär. Ökningstakten har varit . Om detta fortsätter i samma takt kommer det att ta nästan tre decennier innan andelen kvinnliga och manliga professorer är 50–50. Men tiden kommer inte att lösa problemen med bristande jämställdhet i högskolan. Det krävs ett mer aktivt och målinriktat arbete för att nå jämställdhet. En avgörande faktor för att stärka jämställdheten i högskolan är en effektiv styrning och uppföljning från regeringens sida. Det bör därför tas ett stärkt, samlat grepp kring styrning, uppföljning och kontroll av jämställdheten i högskolan. Kvantitativa mått och mål har utgjort en viktig del av styrningen mot en mer jämställd högskola. Det finns brister i arbetet för jämställdhet inom den svenska högskolan, bl.a. i fråga om långsiktighet, planmässighet, samverkan samt teoretisk och praktisk kunskapsöverföring. Lärosätena behöver kunskap och konkret stöd. Det behövs därför en statlig aktör som på systemnivå och med kraft kan driva på arbetet för ökad och stärkt jämställdhet i högskolan. och Universitets- och högskolerådets uppdrag på jämställdhetsområdet bör därför konkretiseras och utvecklas. Uppdraget bör avse att följa upp, utvärdera och långsiktigt främja och stimulera arbetet för ökad och stärkt jämställdhet i akademin. Mera specifika uppgifter bör bl.a. vara att systematiskt utvärdera jämställdheten på de enskilda lärosätena, lämna förslag till regeringen om utbetalning av jämställdhetsbonus, ge information, råd och stöd till de lärosäten som efterfrågar det på områden som har särskild betydelse för jämställdheten, främja samverkan mellan institutioner och lärosäten i arbetet för jämställdhet, följa forskningen och det praktiska arbete som bedrivs på högskolor och universitet som har betydelse för jämställdheten samt rapportera till regeringen om utvecklingen vad avser jämställdhet i högskolan samt lämna förslag till eventuella åtgärder. En jämställdhetsbonus bör införas inom ramen för resurstilldelningssystemet. Bonus bör utgå till lärosäten där jämställdheten, både kvantitativt och kvalitativt sett, efter systematisk utvärdering bedöms vara påtagligt god respektive ha påtagligt förbättrats. Jämställdhetsaspekter bör också i större utsträckning beaktas inom ramen för det nya kvalitetsutvärderingssystemet, och examensbeskrivningarna i högskoleförordningen bör ses över ur ett jämställdhetsperspektiv. Det är betydelsefullt att både kvinnor och män känner sig väl till rätta i undervisningssituationen.