bet · H101KU20 · 2014-05-28 00:00:00 — Sedermera följde Socialdemokraterna efter. Det är ett sätt att öka öppenheten. Beskriv inte det som något slags desperat åtgärd för att hemlighålla saker när det är precis tvärtom. I interpellation 2013/14:221 till statsminister undrade (S) om statsministern i sin egenskap av chef för tagit initiativ till att rättschefen på påbörjar ett arbete med att ge ut riktlinjer eller liknande kring offentlighetsprincipen i enlighet med förordningen (2008:66) med instruktion för . I debatten anförde justitieminister bl.a. följande. Offentlighetsprincipen är en av hörnstenarna i ett demokratiskt samhälle. Vad offentlighetsprincipen slår fast är att allmänheten ska ha rätt till insyn i och kunna kontrollera myndigheternas agerande. Ett av de viktigaste uttrycken för offentlighetsprincipen är allmänhetens rätt att ta del av allmänna handlingar. Denna rätt är av stor betydelse för den allmänna debatten och medborgarnas ställningstaganden i olika samhällsfrågor. I den följande debatten anförde justitieminister bl.a. följande. Vad gäller reglerna när det gäller statsråd och aktieinnehav har vi samma regler som har tillämpats av regeringar . Det finns en upprättad förteckning över aktieinnehav, för att det ska granskas. Däremot lämnas inte övriga uppgifter ut. Det är regler om sekretess för vissa uppgifter som ligger till grund för den ordning regeringen har valt att följa. Vi har alltså inte ändrat på rutinerna utan tycker att de är rimliga. Skälet till att listan ändå finns är att statsråden själva har bedömt att just den informationen ska finnas, för att allmänheten ska veta vilka aktieinnehav som finns. Vi har bara följt de rutiner som gäller utifrån regler i frågan. Aktieinnehav, jäv och bisysslor har vid ett stort antal tillfällen granskat frågor om aktieinnehav eller andra frågor med anknytning till förbudet mot bisysslor i dåvarande 6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen (numera 6 kap. 2 § andra stycket). Nedan betecknas paragrafen 6 kap. 9 § eftersom det var vad som gällde vid tiden för granskningarna. Utskottet uttalade i sitt granskningsbetänkande 1979 (bet. 1978/79:KU30 s. 37) att statsministern, innan han utser ett statsråd, ska ta reda på att inga sådana omständigheter föreligger som åsyftas med bestämmelsen i 6 kap. 9 § regeringsformen. Det var enligt utskottet i första hand när ett nytt statsråd tillträder, antingen det sker i samband med regeringsskifte eller eljest, som regeln i 6 kap. 9 § andra stycket blir aktuell. I vilken mån exempelvis ett aktieinnehav bör ha betydelse för statsministerns ställningstagande fick enligt utskottet bedömas från fall till fall. Vidare angav utskottet att genom att som skett 4 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING M.M. nytillträdande statsråds aktieinnehav offentliggörs blir frågan föremål för insyn och kontroll. /granskning behandlade utskottet ingående frågor om statsråds privata ekonomiska förhållanden och deras betydelse för regeringsarbetet. Utskottet gjorde också en ingående bedömning av de olika frågor som granskningen aktualiserade. Statsrådens värdepappersinnehav granskades också /granskning, och frågan om statsråds förmögenhetsförhållanden togs upp även /granskning. Granskningarna har inte utmynnat i något uttalande om generellt förbud för statsråd att inneha aktier eller annan egendom. I granskningsbetänkandet 1992/93:KU30 (s. 198) redogjorde utskottet för vilka råd när det gällde jäv som angavs i Statsrådsberedningens skrift Förvaltningslagens tillämpning hos regeringen och i en promemoria från Statsrådsberedningen (SB PM 1987:2). Där anfördes att ett statsråd ska förvissa sig om att det vid ett visst regeringssammanträde inte kommer upp ärenden som statsrådet i annat sammanhang tagit befattning med eller i vilket statsrådet av andra orsaker är att anse som jävig. I princip bör det undvikas att statsråd som är jävigt enligt någon av de jävsgrunder som anges i 11 § förvaltningslagen föredrar ärendet eller på annat sätt deltar i avgörandet av det vid regeringssammanträdet. Också i tveksamma fall bör statsrådet avstå från att delta i avgörandet. Bedömer statsrådet att denna inte bör delta i avgörandet av ett regeringsärende som ligger inom hans direkta ansvarsområde bör han eller hon vidtala något annat statsråd att föredra ärendet samt underrätta statsministern och protokollföraren om detta. Statsrådet deltar då inte heller i avgörandet av ärendet. Om ett statsråd anser sig vara jävig i ett ärende som ligger utanför hans eller hennes direkta ansvarsområde anmäler statsrådet att han eller hon inte deltar i avgörandet av ärendet till statsministern och protokollföraren. Vid 1992/granskning av statsråds innehav av värdepapper, jäv m.m. (bet. 1992/93:KU30 avsnitt 10) framhöll utskottet bl.a. att regeringsformen inte innehåller något uttryckligt stadgande om statsministerns ansvar för att statsråden uppfyller kraven i 6 kap. 9 § regeringsformen. Statsministern är emellertid den som enligt regeringsformen tillsätter övriga statsråd, och han har även rätt att entlediga ett statsråd både på statsrådets egen begäran och i annat fall. Därigenom kom, som utskottet framhållit i tidigare granskningsärenden, ansvaret för att statsråden uppfyller kraven i första hand att ligga på statsministern. Det ankom således enligt utskottets mening på statsministern att innan ett statsråd utnämns ta reda på att inga sådana omständigheter som avses med 6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen föreligger. Utskottet konstaterade att samtliga regeringsbildare varit av den uppfattningen att statsministern har det yttersta och formella ansvaret för att statsråden uppfyller kraven i 6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen. 6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen har i första hand till syfte att värna om statsrådstjänstens integritet. Huruvida innehav av ett speciellt uppdrag, utövande av viss verksamhet, ägande av viss typ av egendom eller andra intressebindningar är ägnade att rubba förtroendet för statsrådet fick därvid enligt utskottet 4 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING M.M. bedömas från fall till fall. Något generellt förbud för statsråd att inneha t.ex. aktier borde således inte utfärdas. Utskottet ansåg emellertid att det är viktigt att ledamöter av regeringen är medvetna om att intressekonflikter kan uppstå och vidtar de försiktighetsåtgärder som kan göras för att förhindra att deras förtroende hos allmänheten rubbas. Utskottet ansåg det vara viktigt att man skiljer mellan sådana förhållanden som är ägnade att rubba förtroendet för ett statsråd och förhållanden som konstituerar jäv för statsrådet i ett visst ärende. Även om en jävssituation inte föreligger kunde således ett deltagande i ett visst beslut medföra att allmänhetens förtroende för ett visst statsråd rubbas. skottet ansåg i sin bedömning att ett förmögenhetsinnehav inte generellt sett borde hindra en person från att inneha en statsrådspost men att regler borde skapas för att underlätta undvikande av jävssituationer eller andra förtroende- I en reservation ansåg de socialdemokratiska ledamö- terna, att vissa statsrådsposter var mer känsliga från förtroendesynpunkt än andra och att undantag från huvudregeln att statsråd inte borde förbjudas att äga aktier måste göras för näringsministern och det statsråd som har ansvar för utrikeshandel och vapenexport. Det fick nämligen anses vara klart olämpligt att innehavare av dessa poster var invecklade i ekonomisk verksamhet av nå- got slag som har direkta bindningar till företag t.ex. genom aktier. I samma granskningsbetänkande behandlade utskottet frågan om statsrådet engagemang i ett privat vårdhem utgjort utövande av verksamhet i den mening som avses i 6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen. ningen framgick att vid tiden för sitt tillträde som kommunikationsmi- nister var delägare i några aktiebolag och handelsbolag, av vilka två drev vård- hemsverksamhet och att bolagen drevs som familjeföretag. Bolagens sammanlagda bruttointäkter uppgick till 55 miljoner När tillträdde som statsråd lämnade han sina uppdrag i bolagens styrelser och deltog inte i skötseln av bolagen. Han informerade inte i samband med regeringsbildningen statsministern om sitt engagemang i familjeföreta- Granskningen i denna del föranledde inte något uttalande av utskottet. en reservation anförde de socialdemokratiska ledamöterna bl.a. att verksam- heten inte varit av begränsad omfattning och att det funnits risk för att i egenskap av ägare tvingats gripa in i vårdhemmets skötsel. självklart ha upplyst statsministern om förhållandena i samband med rege- ringsbildningen, och för denna underlåtenhet kunde enligt reservationen inte undgå kritik. Vid 1993/granskning (bet. 1993/94:KU30 avsnitt 18) hänvisade ut- skottet till den närmast föregående granskningen och ansåg inte att det inne- varande årets granskning – som inte innefattat någon självständig utredning av i vilken omfattning jäv eller jävsliknande situationer uppstått för statsråden – gav anledning till något uttalande från utskottets sida. I ett särskilt yttrande vidhöll de socialdemokratiska ledamöterna sin tidigare uppfattning. I betänkandet anges (s. 158) att regeringen hade tillämpat en ordning när det gäller innehav aktier som innebar att aktieinnehavet i sig, obe- roende av dess storlek eller det aktuella ärendets förväntade resultat, hindrar 4 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING M.M. statsrådet i fråga från att deltagande i ärendets behandling. Förfarandet var följande. Dagen före ett regeringssammanträde får rättschefen i Statsrådsberedningen ärendeförteckningarna från samtliga departement. Rättschefen går igenom förteckningarna och jämför dem med aktuella uppgifter om statsrådens aktieinnehav. Om något statsråd äger aktier i ett bolag som på något sätt berörs av ett ärende anmäls detta till protokollföraren, som anmäler saken vid regeringssammanträdet, där man sedan tar ställning till jävsfrågan. En anmälan sker oberoende av aktieinnehavets storlek. Anmälan sker även i de fall ett statsråd inte har aktier i det berörda bolaget, men bolaget ingår i en koncern där statsrådet har aktier i ett annat av koncernens bolag. Berörda statsråd deltar inte i behandlingen av ett ärende som anmälts på detta sätt. Vid 1994/granskning av statsråds förmögenhetsförhållanden (bet. 1994/95:KU30 avsnitt 18) ansåg utskottet att den då avgångne statsministern vid sin regeringsbildning borde ha förutsett att situationer kunde uppstå där bl.a. utrikeshandelsminister delägarskap i ett fondkommissionsföretag, som också förvaltade hans aktieinnehav, skulle kunna leda till misstro från allmänhetens sida. måste därför anses ha tagit för lättvindigt på sin uppgift som regeringsbildare även utifrån den då aktuella aspekten, och han kunde inte anses ha levt upp till sitt ansvar för att statsråden uppfyllde kraven i 6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen. I en reservation ansåg M-, FP-, och C-ledamöterna att utskottet inte borde göra någon annan bedömning av frågan om ansvar som regeringsbildare än vad utskottet tidigare gjort. Frågan om jäv för statsråd behandlades också i granskningen under /96 (bet. 1995/96:KU30 avsnitt 12). Ärendet avsåg om det förelegat jäv för statsråden och att delta i ett regeringsbeslut om permutation av en stiftelse. hade inte uppmärksammat att permutationsärendet rörde en ekonomisk förening där han före sitt inträde i regeringen haft att göra med permutationsfrågan som styrelseledamot och styrelseordförande. hade, innan han blev statsråd, varit anställd som marknadschef hos en annan ekonomisk förening som också var berörd av utgången i permutationsärendet. Utskottet ansåg att inte bort delta i regeringens beslut. Vad beträffade befattning med ärendet ansåg utskottet inte att omständigheterna var sådana att han bort avstå från att delta i regeringsbeslutet. Under /97 behandlade utskottet (bet. 1996/97:KU25 avsnitt 4) utöver regeringens ovan nämnda skrivelse 1996/97:56 också statsminister ansvar för att statsrådet uppfyllde kraven i 6 kap. 9 § regeringsformen. I det ärendet konstaterade utskottet att , då han utsågs till statsråd, ägde aktier och andra värdepapper till ett värde av samt att vederbörlig anmälan gjordes till rättschefen i Statsrådsberedningen och att innehavet redovisades i ett pressmeddelande från Statsrådsberedningen. Utskottet noterade att det enligt uppgifter från Statsrådsberedningen inför förordnande som statsråd och ansvarig för ärenden om vapenexport förutsatts att han skulle 4 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING M.M. sälja alla aktier i företag som kunde förutses som sökande i sådana ärenden, och att så också skett. hade inte heller i något fall på grund av jäv måst överlämna ett ärende inom sitt eget ansvarsområde till ett annat statsråd. Utskottet ansåg inte att granskningen föranledde något uttalande. granskade utskottet (bet. 2006/07:KU20 s. 37 f.) utrikesminister uppdrag och finansiella intressen och statsrådet ägarintressen i ett privat vårdhem. Vad gällde utrikesminister optionsinnehav i ett företag omfattade granskningen bl.a. risken för jäv vid ett regeringsbeslut och att inte hade anmält sitt totala innehav av optioner till Statsrådsberedningens förteckning. Utskottet ansåg att jäv inte hade förelegat och slog fast att de uppgifter som lämnas till Statsrådsberedningens förteckning ska vara korrekta och fullständiga. Utskottet anförde bl.a. följande. Som utrikesminister själv medgett har han – av förbiseende – underlåtit att till Statsrådsberedningen anmäla sitt totala innehav av optioner i Legg , förrän han genom medier uppmärksammats på försummelsen. Han har då kompletterat sin anmälan. Någon betydelse för bedömningen av hans situation i jävshänseende har denna försummelse inte haft. Utskottet vill dock slå fast att de uppgifter som lämnas till Statsrådsberedningens förteckning ska vara korrekta och fullständiga. Kritik har riktats mot såväl utrikesminister som statsminister för tidigare engagemang i olika kommersiella företag och kvarstående optioner i Legg . Med anledning av detta finns anledning för utskottet att något utveckla synen på det politiska uppdraget i sig och på dess förhållande till samhället i övrigt. Utskottet vill betona värdet av erfarenhet av politiska förtroendeuppdrag och av politiskt arbete i övrigt. De flesta politiker är också angelägna om att hålla breda kontaktytor med samhällets olika delar. I lika hög grad vill dock utskottet betona värdet av att människor kommer in i politiken med egna erfarenheter från och kunskaper om andra delar av samhället. Det kan vara fråga om erfarenheter från olika yrken, från uppdrag i organisationer eller i näringslivet. Sådana erfarenheter är enligt utskottets mening berikande i det politiska arbetet, likaväl som erfarenhet av politiskt arbete kan vara berikande för verksamhet inom samhället i övrigt. En möjlighet för människor att växla mellan dessa olika områden bör således bejakas. Beträffande de optioner i Legg som erhållit som styrelseledamot har hävdats att han genom detta innehav handlat i strid med de av utfärdade rekommendationerna att statsråd inte ska göra placeringar/handla i optioner. Gentemot detta har invänts att utrikesminister inte har gjort några placeringar eller handlat i optionerna och att rekommendationerna inte avser den situation som han befinner sig i. Utskottet delar uppfattningen att det är skillnad mellan att aktivt handla i optioner eller terminer och att ha erhållit optioner som ersättning för styrelsearbete. Vad avser det förstnämnda handlingssättet anser utskottet att de nämnda rekommendationerna har goda skäl för sig, medan den sistnämnda situationen bör bedömas efter sina egna speciella förutsättningar och likställas med innehav av andra värdepapper och tillgodohavanden. I betänkandet finns i denna del en reservation (S, V, MP). Reservanterna ville bl.a. erinra om att den s.k. etikkommittén varit angelägen om att framhålla att statsråden – eftersom de inte bör kunna ens misstänkas för att handla i strid 4 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING M.M. med kraven på integritet och opartiskhet – borde iaktta ett betryggande säkerhetsavstånd till gränsen för vad som kan vara ägnat att skada tilltron till dem. Vad gäller granskningen av statsrådet ägarintressen i ett privat vårdhem granskade utskottet risken för jäv i samband med statsrådets tjänsteutövning. Utskottet noterade att utskottet vid 1992/granskning hade granskat statsrådet engagemang i ett privat vårdhem när han var kommunikationsminister. Utskottets uppfattning var att statsrådets privatekonomiska intressen kunde vara mer känsliga , dvs. vid granskningen 2006/07, med tanke på hans ansvarsområden inom regeringen. Utskottet förutsatte dock att gällande normer och rekommendationer för undvikande av jävssituationer följdes samt att det inom regeringen och finns insikt om betydelsen av ett säkerhetsavstånd i de ärenden som kan aktualisera privatekonomiska intressen. I denna del finns i betänkandet ett särskilt yttrande (V). I yttrandet anfördes bl.a. att såg den gråzon som finns vad gäller statsrådens ekonomiska intressen som ett demokratiskt problem. efterlyste en stringentare praxis eller ett tydligare regelverk för statsrådens värdepappersinnehav eller andra ekonomiska intressen. granskade utskottet (bet. 2009/10:KU20 s. 117 f.) vissa frågor om jäv för statsråd. Granskningen gällde bl.a. statsrådet försäljning av sitt ägande i . Granskningen föranledde inget uttalande av utskottet. Utskottet har vid ett flertal tidigare tillfällen granskat regeringens och hantering av hemliga handlingar. Utskottets tidigare granskningar har i stor utsträckning tagit sikte på rutinerna för diarieföring av hemliga handlingar och handläggningsrutiner vid begäran att få ta del av allmänna handlingar, särskilt mot bakgrund av tryckfrihetsförordningens krav på skyndsam handläggning. Utskottet framhöll i sin granskning (bet. 2012/13:KU10 s. 46) att sekretessprövningar inte får göras slentrianmässigt utan att noggranna prövningar måste göras i varje enskilt fall. Utskottets allmänna intryck vid den då genomförda granskningen var att man vid de granskade departementen eftersträvat att lämna ut så mycket som möjligt och att de gjort noggranna sekretessprövningar i ärendena. I ett granskningsärende (bet. 2012/13:KU20 s. 118 f.) aktualiserades frågan om individuell sekretessprövning av alla de uppgifter som omfattas av en begäran. I en promemoria till utskottet anförde bl.a. att det i tryckfrihetsförordningen och OSL förutsätts att det vid sekretessprövningar görs en individuell prövning av de uppgifter som förekommer. Efter en sådan individuell prövning kan enligt dock även enstaka – i och för sig normalt harmlösa – uppgifter bedömas omfattas av sekretess eftersom information kan tas fram genom pusselläggning (s. 124). Granskningen gav inte anledning till något uttalande från utskottets sida. 4 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING M.M. granskade utskottet även hantering av begäran om att ta del av allmänna handlingar (bet. 2012/13:KU20 s. 219 f.). Utskottet anförde att alla som begär ut allmänna handlingar ska behandlas lika, vilket följer av den s.k. likhetsgrundsatsen i 1 kap. 9 § regeringsformen, och att det kan starkt ifrågasättas om en myndighet under pågående beredning på eget initiativ lämnar ut en begärd handling – eller uppgifter ur den – till andra än den som har begärt ut den. Utskottet konstaterade att Näringsdepartemen- tets agerande hade varit felaktigt. Det gick inte utesluta att departementet age- rade för att få ut sin version först och det skedde på ett sätt som missgynnade den journalist som hade begärt ut handlingen. Näringsministern är ytterst an- svarig för hur ärendet hanterades. Vidare anförde utskottet att statsministern bär ett övergripande ansvar för att som helhet har den orga- nisation och de rutiner som krävs för att tryckfrihetsförordningens regler om handlingsutlämnande ska kunna efterlevas. bedömdes inte vara anpassad till de krav som följer av offentlighetsprincipen och utskottet förutsatte att man inom påskyndar det förbätt- ringsarbete som har inletts. Utskottet såg även anledning att framhålla vikten av en god offentlighetsstruktur. I denna del finns i betänkandet en reservation (M, FP, C, KD). I samma betänkande (s. 264 f.) uppmärksammade utskottet i granskningen av regeringens agerande i fråga om militärt samarbete med även hanteringen av vissa handlingar. granskade utskottet (bet. 2013/14:K10 s. 38 f.) regeringens prövning av sekretess med hänvisning till s.k. pusselläggning. nämns att om det finns risk för att ett utlämnande av ett stort antal uppgifter om likartade förhållanden sammantaget kan medföra skada, även om uppgif- terna var för sig är harmlösa, ska de enligt om- fattas av sekretess. Utskottet noterar att en utveckling där frågan om risken för en sådan pusselläggning aktualiseras allt oftare skulle kunna riskera att göra sekretessprövningar med anledning av framställningar om att få ta del av all- männa handlingar mer komplicerade och tidskrävande. Det material som om- fattas av årets granskning har emellertid inte visat att risken för pusselläggning har legat till grund för beslut om sekretess annat än i begränsad omfattning. Utskottet understryker både vikten av en så stor öppenhet som möjligt och kravet på skyndsam handläggning i ärenden om allmänhetens tillgång till all- Utskottet ställde ett antal frågor i en skrivelse till Rege- Som svar på frågorna överlämnade promemorior från , och Statsråds- beredningen samt tre bilagor (bilaga A4.2.3). Bilagorna är bl.a. kopior av 4 VISSA FRÅGOR OM STATSRÅDS TJÄNSTEUTÖVNING M.M. Statsrådsberedningens promemorior Förbud mot insiderhandel och skyldighet att anmäla värdepappersinnehav 1997:2 och Jäv och bisysslor i tjänsten 1987:2. Som svar på en fråga bl.a. om vilka riktlinjer och överenskommelser för bisysslor och intressekonflikter för statsråden som gällde som anmälan avser anförs i svarspromemorian från Statsrådsberedningen att statsråden i anslutning till regeringsbildningen kom överens om vad som skulle gälla för statsrådens anmälningar av finansiella instrument. Detta har redogjorts för i betänkande 2006/07:KU20 avsnitt 1.3. Vad som återges där har fortsatt gälla och gäller alltjämt. Överenskommelsen har inte dokumenterats särskilt eftersom det inte har ansetts påkallat. Vidare anförs att ett statsråd som har finansiella instrument anmäler sitt innehav efter tillträdet. En ny anmälan görs sedan – även om inga förändringar har skett – en gång . Vidare görs anmälan när innehavet förändras genom förvärv eller överlåtelse. Anmälan om förändring bör ske dagar efter förvärvet eller överlåtelsen. Regelbundna transaktioner, exempelvis sparande av ett visst belopp i en värdepappersfond, redovisas emellertid bara genom den årliga anmälan. I promemorian anförs att med finansiella instrument avses bl.a. aktier, obligationer, andelar i värdepappersfonder och privatobligationer. Ett innehav ska anmälas även om förvaltningen har uppdragits åt t.ex. en banks notariatavdelning. Anmälningsskyldigheten gäller inte sparande i privata frivilliga försäkringar, i tjänstepensionsförsäkringar eller i premiepensionssystemet. Det anförs också att statsråden har kommit överens om att de även ska anmäla närståendes innehav av finansiella instrument. Som närstående räknas makar, sambor, registrerade partner och minderåriga barn. En anmälan om närståendes innehav sker på samma sätt som för det egna innehavet. Vidare anförs att statsråden har åtagit sig att, på samma sätt som i fråga om finansiella instrument, redovisa andra förhållanden, nämligen: Näringsverksamhet i bolag eller i annan form Avtal med tidigare arbetsgivare om fortsatt utbetalning av lön, pension eller liknande förmåner samt fortsatta betalningar från en arbetsgivares sida av pensionsavgifter eller liknande avgifter Avtal med nuvarande eller framtida arbets- eller uppdragsgivare om anställning, uppdrag eller liknande engagemang. Det gäller andra engagemang än engagemang för det egna partiet och dess organisationer