bet · H101MJU12 · 2014-02-10 00:00:00 — Så som Miljömålsberedningen påpekar i sitt delbetänkande (SOU 2013:43) är lövrik skog viktig för den biologiska mångfalden. En inblandning av lövträd i produktionsskog är positiv för många icke-specialiserade skogslevande arter. Många rödlistade arter är beroende av gamla, döende och döda lövträd. Trots att den årligt föryngrade arealen lövskog har ökat är lövskogar en ekologisk brist i det svenska skogslandskapet. Miljömålsberedningen bedömer att arbetet med skötsel- och restaureringsinsatser för att bevara och skapa lövskogar, liksom blandskogar med löv- och barrskogar med lövinslag, bör prioriteras. Återskapandet av lövskogar kan relativt snabbt ge effekt för en rad hotade och sårbara arter. Återkommande bränder har påverkat många skogslandskap men även myrar och hedar i . Branden skapar bl.a. förutsättningar för vedlevande insekter och gynnar bildandet av nya lövskogar. Sedan ett århundrade släcks merparten av alla skogsbränder via effektiv brandbekämpning. För att långsiktigt kunna bevara arter och naturtyper knutna till brand krävs brandpräglade miljöer. Miljömålsberedningen ser därför ett behov av skötsel- och restaureringsinsatser i landskap som historiskt präglats av brand. Aktiv användning av brand bör öka för att snabbare återskapa naturskogsmiljöer. Ett antal ekonomiska stöd för att utveckla och bevara natur- och kulturmiljövärden i skogslandskapet finns , exempelvis bidraget till ädellövskogsbruk (stödets syfte är att kompensera markägare för de högre kostnader som uppstår vid föryngring av ädellövskog på grund av de krav som ställs i 25 § skogsvårdslagen på att bevara ädellövskog) och bidraget till natur- och kulturmiljövård i skogen, Nokås (syftet med stödet är att berika skogsmiljöer av allmänt intresse). Landsbygdsprogrammet innehåller vidare stöd och ersättningar för att utveckla landsbygden som finansieras gemensamt av och EU. Inom programmet finns tre stöd med särskilt fokus på skogen: Bevara och utveckla skogens mångfald, Kompetensutveckling samt Öka arealen ädellövskog. Enligt Miljömålsberedningen råder det osäkerhet om hur de olika stöden samverkar och om stöden leder till de mest kostnadseffektiva åtgärderna. Det har exempelvis uppstått vissa överlappningar mellan Nokås och Landsbygdsprogrammets stöd Bevara och utveckla skogens mångfald. Det kan också ifrågasättas om nuvarande ekonomiska stöd är förenliga med den skogspolitiska utgångspunkten att skogsnäringen har det huvudsakliga ansvaret för naturvårdsåtgärderna i vardagslandskapet. Miljömålsberedningen anser därför att det mot denna bakgrund finns behov att utvärdera befintliga svenska och europeiska ekonomiska stöd och överväga förändringar för ökad effektivitet i åtgärderna i fråga om miljöeffekter på mark och vatten. I detta sammanhang bör även ekosystemtjänsternas värde för samhället uppmärksammas. Möjligheten för markägare att få ersättning för värdefulla ekosystemtjänster bör kunna utvecklas enligt Miljömålsberedningen. Utskottet påminner om den utredning om att synliggöra värdet av ekosystemtjänster som presenterades (SOU 2013:68). Vidare bör kommissionens meddelande En ny EU-skogsstrategi: för skogarna och den skogsbaserade sektorn uppmärksammas. Kommissionen anför där att skogen ger ekosystemtjänster som både landsbygdssamhällen och tätorter är beroende av, och rymmer en enormt stor biologisk mångfald. För att skogarna ska kunna reagera på framtida hot och tendenser måste den genetiska mångfalden breddas och hotade genetiska resurser skyddas. Enligt strategin ska medlemsstaterna bl.a. förbättra bevarandet av skogens genetiska resurser (mångfald bland trädarter) och mångfald inom arter och populationer. Kommissionen kan stödja medlemsstaterna i detta arbete, särskilt via programmet för landsbygdsutveckling. Mot bakgrund av att såväl Miljömålsberedningens förslag som förslagen som nämns i utredningen om ekosystemtjänster bereds inom finner utskottet inte skäl att vidta någon åtgärd med anledning av kommittémotion 2013/14:MJ506 yrkande 5. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandet. När det gäller främmande trädslag kan utskottet konstatera att för skogsodling med främmande trädslag gäller nationell rådighet. är bemyndigad att meddela föreskrifter om vilket skogsodlingsmaterial som får användas inom olika områden och vilka villkor som gäller för användningen. kan vid behov kräva en miljöanalys av vilken inverkan ett nytt skogsodlingsmaterial har på miljön eller skogsskötseln. Kommersiell odling av genetiskt modifierade skogsträd regleras på EU-nivå. Av den fördjupade utvärderingen av miljökvalitetsmålen (rapport 6500, Steg på vägen) framgår att förutsatt att skogsodling med främmande trädslag sker i liten omfattning och med en anpassad fördelning på landskapsnivå bedöms riskerna vara begränsade för negativ påverkan på natur- och kulturmiljövärden, rennäring och sociala värden. Nuvarande styrmedel bedöms i stort vara tillräckligt effektiva. Utskottet vill även uppmärksamma redovisning av uppdraget om bl.a. en översyn av lagstiftning på området och en utvärdering av gränsen för skogsodling med contortatall (meddelande 7/2009). framhöll där att contortatallen helt har dominerat användningen av främmande trädslag i och att trädslaget nu finns på ca . föryngrades mer än med contortatall för att sedan successivt minska. Övriga främmande trädslag förekommer endast i liten utsträckning, men användningen har enligt ökat , särskilt för hybridlärk, hybridasp och sitkagran, inte minst efter stormarna och . anförde vidare att användningen av främmande trädslag i stor utsträckning handlar om en värdering av möjligheter och risker. anser att skogsbruket bör ges möjlighet att använda fler trädslag än de inhemska, främst för att utnyttja möjligheterna till ökad virkesproduktion och bättre kunna sprida riskerna i samband med klimatförändringarna, och att samhället bör ta ansvaret för att i lagstiftningen reglera ekologiska risker av större betydelse, t.ex. genom förbud mot användning av främmande trädslag nära nationalparker och naturreservat för att motverka oönskad fröspridning. Lagstiftningen bör även kompletteras med regler för att värna rennäringens intressen. I övrigt bör skogsbruket under eget ansvar få använda främmande trädslag upp till ett arealtak på landsnivå. föreslår bl.a. att en lista med de trädslag som är inhemska tas in i föreskrifter och att övriga trädslag definieras som främmande, att en begränsning införs på landsnivå om högst årlig användning av främmande trädslag, att en begränsning införs som begränsar föryngring med främmande trädslag till högst av skogsmarksarealen inom en brukningsenhet (arealen främmande trädslag får dock alltid uppgå till ), att förbudet mot att använda contortatall nära nationalparker och naturreservat utsträcks även till övriga främmande trädslag (men att möjligheter till en mer flexibel tillämpning bör utredas), och att en ny regel införs om att undvika användning av främmande trädslag nära biotopskyddsområden och naturvårdsavtal om det finns risk för negativ påverkan. Utskottet noterar dock att förslag om justerat regelverk för främmande trädslag ännu inte har resulterat i något beslut. Enligt den fördjupade utvärderingen av miljökvalitetsmålen (se ovan) finns det behov av ökad kunskap om hur främmande trädslag påverkar den biologiska mångfalden. Enligt utvärderingen finns även en potentiell målkonflikt som kräver politisk avvägning utifrån exempelvis målsättningar om ökad andel förnybar energi. I fråga om invasiva främmande arter konstaterar utskottet att det redan beslutade etappmålet om invasiva främmande arter innebär att dessa arters effekter på den biologiska mångfalden i och deras socioekonomiska effekter på bl.a. hälsa ska vara bedömda och att prioriterade insatser för bekämpning ska ha inletts då. I detta sammanhang vill utskottet även hänvisa till kommissionens förslag om invasiva främmande arter. Förslaget innebär att en förteckning över de invasiva arter som är av betydelse för hela EU och som uppfyller vissa kriterier ska antas av kommissionen genom genomförandeakter. De arter som anges i förteckningen får sedan inte avsiktligt föras in i EU, släppas ut, användas eller tillåtas reproducera sig där. Medlemsstaterna får vidta nödåtgärder mot invasiva främmande arter även om de inte ingår i förteckningen. Förordningen innehåller även regler om invasiva främmande arter av betydelse för enstaka medlemsstater. Medlemsstaterna ska enligt förslaget förbjuda all avsiktlig utsättning i miljön av sådana arter och informera kommissionen om vilka arter som anses vara av betydelse för dem. Regeringens preliminära ståndpunkt (2013/14:FPM7) är att den ställer sig positiv till ett ökat samarbete på EU-nivå när det gäller invasiva främmande arter. Förslaget måste dock analyseras närmare i fråga om kostnadseffektivitet och den administrativa bördan, men regeringen anser att det är viktigt att förhandlingarna inte drar ut utan att ett system inom EU kommer till stånd . För regeringen är det dock viktigt att det finns flexibilitet för medlemsstaternas åtgärder inom det egna landet. Enligt uppgifter från med anledning av kommissionens förslag anser myndigheten att det är centralt att den kommer att vara den nationella behöriga myndigheten som beslutar om vilka trädslag som ska klassificeras som nationellt invasiva och vilka restriktioner som gäller för skogsodling med sådana arter. anser att invasivitet är ett komplext begrepp och att det trots eventuella resultat från miljökonsekvensbedömningar och vetenskapliga studier kan vara svårt att avgöra om en art är invasiv eller inte. Ett exempel på en omtvistad art är, enligt , contortatallen. Med en skogsodling på dominerar contortatallen användningen av främmande trädslag i . Contortatallen har avsiktligt introducerats i i stor skala och anpassat sig till sin nya miljö. Trots att åtskilliga analyser har gjorts av ekologiska och andra effekter av skogsbruk med contortatall finns olika synsätt på huruvida contortatallen är invasiv eller inte. anser inte att contortatallen är invasiv: Trädslaget kan fortsätta odlas i , och nationell lagstiftning ska reglera de ekologiska riskerna med trädslaget. När definitionen för invasivitet appliceras på contortatall framkommer att trädslaget kan påverka ekosystemtjänster, människors hälsa och ekonomi på olika sätt: Skogsägaren får möjlighet till en breddad trädslagsportfölj som kan ge ökad virkesproduktion och minskad ekonomisk risk. Om rätt skötselprinciper och skogsodlingsmaterial används har trädslaget en god överlevnadsförmåga, drabbas i betydligt mindre grad av viltskador än vanlig tall och är härdig mot frost och mot vissa vanliga svampskador som annars drabbar vanlig tall. Rennäringen påverkas däremot negativt då den täta contortaskogen försvårar renskötsel och bete, och lavtillväxten minskar. Dessutom är sociala värden och kulturmiljövärden något lägre i en contortaskog än i en planterad tall- eller granskog. Beroende på målgruppen kan därför användningen av contortatall vara både positiv och negativ för ekosystemtjänster, människors hälsa och ekonomin enligt . Eftersom det handlar om att göra avvägningar och prioritera mellan olika intressen och värden är bedömningen av contortatallens eventuella invasivitet komplex. Mot bakgrund av det anförda är utskottet inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av motion 2013/14:MJ270 (M) och 2013/14:MJ506 (MP) yrkande 4. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, MP och V) om skogens sociala värden. Jämför reservationerna 14 (MP), 15 (S, MP, V), 16 (S, MP, V), 17 (MP, V) och 18 (MP, V). Enligt kommittémotion 2013/14:MJ506 av m.fl. (MP) yrkande 6 måste kunskapen om skogens sociala värden öka, och bör ges i uppdrag att höja kunskapsläget. I samma motion (yrkande 7) föreslås att en särskild satsning görs på tätortsnära och bostadsnära skog inom ramen för Lonabidraget. Socialdemokraterna framhåller i sin kommittémotion 2013/14:MJ492 av m.fl. yrkande 51 att skydd av skogens sociala värden bör införas i skogsvårdslagen. Enligt samma motion (yrkande 52) bör regeringen i enlighet med Miljömålsberedningens förslag ge i uppdrag att tillhandahålla vägledningar och underlag för att underlätta för kommunerna att skydda mer tätortsnära skog. I motion 2013/14:MJ516 av (S) anförs att det behövs en översyn av regelverket för slutavverkning för att en möjlig och rimlig bevarandezon runt privata bostadshus ska beaktas. framhåller i sin kommittémotion 2013/14:MJ301 av m.fl. yrkande 7 att berörd lagstiftning bör ändras så att skogar med höga värden för rekreation och friluftsliv undantas från åtgärder och exploatering som inte främjar dessa värden eller biologiska värden. I samma motion anförs att regeringen ska återkomma med direktiv för en översyn av i syfte att stärka medborgares och organisationers tillgång till information och möjlighet till inflytande vid slutavverkningar för att stärka de sociala och biologiska värdena (yrkande 9). Vidare yrkas att en rekreationsinriktad skogsskötsel ska bedrivas i de tätortsnära områden som inte helt undantas från skogsbruk (yrkande 11). fick i regleringsbrevet i uppdrag att göra en sammanställning av kunskapsläget om skog och sociala värden. I sitt meddelande Skogens sociala värden – en kunskapssammanställning (9/2013) redovisar sitt uppdrag. framhåller i meddelandet att skogens sociala värden berörs av flera politikområden, bl.a. skogspolitik, miljöpolitik, friluftslivspolitik, politik för samhällsbyggnad, näringspolitik samt politik för lokal och regional utveckling. Det är många aktörer som påverkar och påverkas av skogens sociala värden. Det anförs vidare att tillståndet för skogens värde för friluftsliv och rekreation inte kunde bedömas vid den senaste miljömålsuppföljningen eftersom uppföljning saknades. Olika aktörer har olika syn på vilken hänsyn som tas och vilken hänsyn som borde tas inom skogsbruket. Utskottet noterar också att olika aktörer förefaller ha olika syn på vad som bör ingå i begreppet skogens sociala värden och andra näraliggande begrepp. I meddelandet framhålls också att kommunerna tillsammans med bl.a. markägare, olika näringar och staten har en viktig roll i arbetet. Enligt vårdas skogens sociala värden bra på en del håll, men på andra håll är hänsynen bristfällig. Det påpekas även att det förekommer att höga sociala värden går förlorade på grund av skogsbruk, men att det är oklart i vilken omfattning det sker och hur stor betydelse det har för uppfyllandet av miljömål och friluftslivsmål. Skogssektorns arbete inom projektet om miljöhänsyn har skapat en plattform för fortsatt arbete med målbilder för god miljöhänsyn inom områden som har betydelse för friluftsliv och rekreation. Inom projektet har målbilder tagits fram för närskogar, friluftsskogar, uppehållsplatser samt stigar och leder. anser att det finns behov av en fortsatt samverkan och ett tydliggörande av ansvar med berörda aktörer när det gäller frågor och områden som har betydelse för skogens sociala värden. Det finns många olika intressen som berörs, och därför behövs en samverkan på nationell, regional och lokal nivå mellan berörda myndigheter och aktörer. framhåller också att det är viktigt att klargöra ansvars- och rollfördelningen mellan statliga myndigheter och kommuner. Vidare anförs att samverkan behöver utvecklas kring samhällsplanering och markanvändning, för att stärka kompetensen om skogens sociala värden och för att utveckla verktyg som exempelvis kunskapsunderlag, stöd och ersättningar samt uppföljning. Samverkan och dialog är också viktigt för att få en större samsyn om skogens värden och hur skogen förvaltas. anser att kompetensen och medvetenheten om skogens sociala värden och skogen som resurs för lokal och regional utveckling behöver stärkas. Kompetensen behöver utvecklas genomgående på myndigheter, i kommuner och inom skogsbruket. Skogssektorn bör stärka sin kompetens och erbjuda ett urval av olika skogsbruksmetoder som kan tillfredsställa markägares önskningar och samhällets mål. Vidare framhålls att det är viktigt att forskningen om skogens sociala värden stärks. Skogsbrukets planeringsverktyg behöver utvecklas för att tillvarata skogens sociala värden enligt . Stöd för dialogprocesser behöver tas fram. anför att det behöver förtydligas om och hur sektorsansvaret för skogens sociala värden skiljer sig från andra miljövärden. Bland annat föreslås följande åtgärder: utvecklad samverkan mellan aktörerna inom skogssektorn samt andra samhällsaktörer, kompetensutveckling, forskning, utveckling av metoder för att ta fram kunskapsunderlag samt metoder för samråd och deltagandeprocesser och uppföljningsmetoder. Utskottet vill även erinra om vad det anförde i sitt betänkande 2012/13:MJU16 när det gäller skogens sociala värden. Utskottet konstaterade bl.a. att det enligt finns goda exempel på hur skog med värden för friluftsliv och rekreation förvaltas och görs tillgänglig, men skillnaden är stor mellan olika kommuner, aktörer och områden. Det framhölls även att skogsmiljöer är viktiga för människors livskvalitet, rekreation och friluftsliv och att tätortsnära skogsområden med frilufts-, kulturmiljö- och naturvärden är av särskild betydelse. Det uppmärksammades också särskilt att kommunerna har en viktig roll i bevarandet av tätortsnära skogsområden och att de kan genomföra insatser med hjälp av regeringens fortsatta satsning på den lokala och kommunala naturvårdssatsningen, . Utskottet noterade att det pågående uppdraget till länsstyrelserna i , och län att genomföra programmen för skydd av tätortsnära natur fortsätter . Utskottet påminde också om att regeringen lämnade första proposition om friluftsliv, Framtidens friluftsliv (prop. 2009/10:238), till med förslag till mål för friluftslivspolitiken och en inriktning för det fortsatta arbetet med att utveckla politiken. I propositionen framhölls att det övergripande målet för friluftslivspolitiken är att stödja människors möjligheter att vistas i naturen och utöva friluftsliv där allemansrätten är en grund för friluftslivet. Alla människor ska ha möjlighet att få naturupplevelser, välbefinnande, social gemenskap och ökad kunskap om natur och miljö. antog det övergripande målet för friluftslivspolitiken (prop. 2009/10:238, bet. 2010/11:KrU3, rskr. 2010/11:37 och 38). tillkännagav som sin mening att regeringen skulle komplettera det övergripande målet för friluftslivspolitiken med ett antal mätbara mål. Regeringen överlämnade därför en skrivelse om mål för friluftspolitiken till (skr. 2012/13:51, bet. 2012/13:KrU4, rskr.2012/13:278). I skrivelsen redovisas mätbara mål för friluftslivspolitiken och redogörs för de satsningar som har gjorts för att utveckla dessa mål. Dessutom redogörs för regeringens syn på det framtida arbetet med utveckling och uppföljning av målen för friluftslivspolitiken. I skrivelsen anförs bl.a. att förutsättningen för friluftsliv är tillgång till natur- och kulturlandskap. Regeringens bedömning i skrivelsen är därför att ett mål för friluftslivspolitiken bör vara att det finns tillgång till natur för friluftslivet. Detta bör innebära att samhällsplanering och markanvändning tar hänsyn till friluftslivets behov av tillgång till attraktiva natur- och kulturlandskap. Tillgång definieras som att det ska finnas natur- och kulturlandskap att utöva ett friluftsliv i. I skrivelsen framhålls också att friluftslivet i sitt utövande ska ta hänsyn till markägarens och nyttjanderättsinnehavarnas intresse. Regeringen ser att ett antal insatser behövs för detta. Bland annat är det enligt regeringen angeläget att utpekade riksintresseområden har en god aktualitet genom att ny kunskap och nya bedömningar kan tillföras. har därför i uppdrag att se över de områden i landet som är av riksintresse för friluftslivet enligt 3 kap. 6 § , särskilt med hänsyn till de långsiktiga behoven av tätortsnära natur. Uppdraget ska redovisas . I skrivelsen anförs även att det framgår av 3 kap. 4 § (2010:900) att kommunen ska redovisa riksintressen i översiktsplanen enligt 3 och 4 kap. . Friluftslivet är ett sådant riksintresse. Det betyder att kommunen ska visa i sin översiktsplan hur friluftslivet tas till vara i planeringen när det gäller tillgång och tillgänglighet till områden som är lämpliga för friluftsliv. Översiktsplanen ska aktualitetsprövas minst en gång per mandatperiod, vilket ska säkra att planen hålls aktuell bl.a. när det gäller friluftslivets intressen. Så som påpekas i skrivelsen är lokal dialog och samverkan med kommuner och markägare väsentligt för att hitta långsiktigt hållbara lösningar för skogar som har betydelse för rekreation och friluftsliv. Ökad kunskap om alternativa skötselmetoder och metoder som syftar till att bevara och förstärka friluftsvärden i exempelvis tätortsnära skog är enligt regeringen viktigt. I skrivelsen nämns även det arbete som driver inom projektet för miljöhänsyn med att utveckla målbilder för god miljöhänsyn inom skogssektorn och att tydliggöra sektorsansvaret samt arbetet med att utveckla ett nytt system för hänsynsuppföljning. När det gäller frågan om ett uppdrag till hänvisas till det som utskottet anför nedan. Med det anförda föreslår utskottet att kommittémotion 2013/14:MJ506 (MP) yrkandena 6 och 7 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet vill i fråga om skogsvårdslagens utformning påminna om att skogsvårdslagens portalparagraf kompletterades 2008 genom att skogens status som en förnybar resurs tydliggjordes. Med den ändringen ville regeringen poängtera skogens möjligheter att bidra till en hållbar utveckling av samhället och att det är avgörande att skogen inte brukas på bekostnad av andra nyttigheter. avslogs förslaget att lägga till begreppet bidrar till medborgarnas välfärd med bedömningen att skogens sociala och kulturella värden beaktats inom ramen för hänsyn till andra allmänna intressen. Så som påpekar i sitt meddelande (9/2013) tillvaratas hänsyn till skogens sociala värden till viss del i föreskrifterna till 30 § skogsvårdslagen , men bara om de kopplas samman med befintliga höga natur- eller kulturmiljövärden som finns med i dagens föreskrifter och allmänna råd. Föreskrifter och allmänna råd som är specifikt kopplade till skogens sociala värden är svagt utvecklade jämfört med dem som rör naturvårdsbiologiska värden. Enligt är myndighetens bemyndigande att föreskriva om hänsyn till skogens sociala värden begränsat, dvs. föreskrifter och allmänna råd om hänsyn till skogens sociala värden kan inte utvecklas till att bli mer långtgående än utan ett nytt skogspolitiskt beslut. De föreskrifter och allmänna råd som har särskild betydelse för skogens sociala värden uppfattas som otydliga, vilket bl.a. framkommit i arbetet med Dialogen om miljöhänsyn, i remissvar på översynen av 30 § skogsvårdslagen samt i de telefonintervjuer och enkäter som genomförts inom ramen för regeringsuppdraget. bedömer att det främst är genom en aktiv tillsyn enligt 30 § skogsvårdslagen som det kan bli tydligare vilken miljöhänsyn en markägare är skyldig att ta. Miljömålsberedningen föreslår i sitt delbetänkande (SOU 2013:43) att samhällets krav på hänsyn till sociala värden i skogsbruket ska tydliggöras genom ett tillägg i skogsvårdslagen. Vid skötsel av skog ska enligt 30 § skogsvårdslagen hänsyn tas till naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen. Miljömålsberedningen bedömer att det också tydligt bör framgå av lagen att hänsyn ska tas till skogens sociala värden. Det handlar om människans behov av natur- och kulturupplevelser, rekreation, friluftsliv, m.m. Sociala värden har också stor ekonomisk betydelse. Enligt Miljömålsberedningen kan bemyndigas att utfärda mer detaljerade föreskrifter utifrån skogens sociala värden. Mot bakgrund av att Miljömålsberedningens förslag bereds i föreslår utskottet att kommittémotion 2013/14:MJ492 (S) yrkande 51 lämnas utan vidare åtgärd.