bet · H101AU3 · 2014-02-10 00:00:00 — De arbetslösa ungdomarna ville arbeta heltid i högre utsträckning, och de sysselsatta ungdomarna gjorde det. För de allra flesta svenska ungdomar är alltså perioder i arbetslöshet relativt kortvariga och en del av en övergående etableringsprocess på arbetsmarknaden. Mot denna bakgrund förefaller det välbetänkt att Arbetsförmedlingen i normalfallet inledningsvis satsar på stöd till direkt jobbsökande. För majoriteten av ungdomar är det utöver förmedlingsstöd de generella åtgärder som regeringen har genomfört för att sänka kostnaden för att anställa unga som är av störst betydelse, exempelvis den lägre arbetsgivaravgiften och den lägre momsen för restaurang- och cateringtjänster, som sysselsätter många ungdomar. Även stödet till de s.k. YA-jobben kan enligt utskottet förväntas vara betydelsefullt för denna majoritet av ungdomar. Denna grupp ungdomar bör inte anvisas en arbetsmarknadspolitisk åtgärd, som riskerar att minska deras möjligheter och incitament att söka arbete. Detta är också utgångspunkten för Arbetsförmedlingens arbetssätt , och utskottet ser ingen anledning att återgå till en gammal Ams-politik som redan prövats i med dåligt resultat. Däremot instämmer utskottet i vad såväl som regeringen anför om att det är centralt att Arbetsförmedlingen tidigt identifierar och ger en ökad grad av stöd till den mindre grupp ungdomar som riskerar att fastna i långtidsarbetslöshet eller att aldrig ta sig in på arbetsmarknaden. Det totala antalet nyinskrivna öppet arbetslösa ungdomar var 142 700. Av dem bedömde arbetsförmedlarna efter möten med de arbetssökande att 11 600, eller , hade behov av tidiga insatser. För att på ett effektivt och enhetligt sätt kunna avgöra vilka dessa personer är, tog Arbetsförmedlingen fram ett profileringsverktyg som kallas bedömningsstöd. Verktyget ger en prognos baserad på statistiska analyser. Förmedlaren ska väga in utfallet i sin bedömning av den arbetssökandes behov av tidiga insatser, men är inte bunden att följa det. Sedan lanseringen ska bedömningsstödet användas vid alla inskrivningar av personer som är öppet arbetslösa. Det är enligt utskottets mening viktigt att understryka att bedömningsstödet är tänkt att komplettera, inte ersätta, arbetsförmedlarens professionella bedömning. På just det sätt som efterfrågas i Socialdemokraternas motion har arbetsförmedlaren en avgörande roll i att bedöma vilka arbetslösa som behöver tidiga insatser. En studie från utvärdering (2014:1) visar att en majoritet av de förmedlare som intervjuats uppger att de använder bedömningsstödet. Det finns dock stora variationer i hur verktyget används. Både chefer och förmedlare betonar att verktyget är bra som stöd, men att det inte får ersätta förmedlarnas professionella omdöme. Den egna bedömningen väger också vanligen tyngre än verktygets utfall då bedömningarna krockar. Som regeringen framhåller finns det en möjlighet till tidiga programinsatser för sådana ungdomar som av särskilda skäl bedöms stå långt ifrån arbetsmarknaden redan innan de träder in i jobbgarantin. Utskottet anser att det är av stor betydelse att Arbetsförmedlingen begagnar sig av denna möjlighet på ett effektivt sätt. I det syftet gav regeringen Arbetsförmedlingen i uppdrag att skyndsamt vidta åtgärder för att säkerställa att det uppdrag som gavs i budgetpropositionen om ett nytt arbetssätt efterlevs, med bl.a. insatser för personer som riskerar långvarig arbetslöshet. Arbetsförmedlingen skulle även stärka uppföljningen av genomförandet av de tidiga insatserna. Utskottet noterar att det av den återrapport som Arbetsförmedlingen lämnade till regeringen i linje med vad utskottet ovan anfört bl.a. framgår att låg ålder i sig inte genererar någon ökad risk att hamna i långvarig arbetslöshet. Ungdomar väntas generellt få arbete efter en kortare inskrivningstid och går ofta in och ut ur anställningar med relativt korta anställningstider. Men det kan finnas andra faktorer i den arbetssökandes historia som innebär en ökad risk för arbetslöshet. För att tidiga insatser ska vara aktuella för unga arbetssökande krävs enligt vad Arbetsförmedlingen anför ofullständig grundskole-, eller gymnasieutbildning och att den unge har haft kontakt med andra myndigheter i ärenden som bedöms påverka ungdomens arbetsförutsättningar eller har misstänkt ohälsa eller sociala omständigheter som bedöms påverka hans eller hennes förutsättningar att få ett arbete. Arbetsförmedlingen bedömer att antalet ungdomar som utifrån de faktorer som beskrivs ovan riskerar att hamna i en långvarig arbetslöshet ökar. Utskottet noterar vidare att Arbetsförmedlingen finner att det finns en spridning mellan hur väl olika arbetsförmedlingskontor lyckas med måluppfyllelsen inom tidiga insatser. En prioriterad åtgärd inom handlingsplanen är enligt myndigheten att identifiera kritiska framgångsfaktorer hos de kontor som lyckas väl och överföra dem till kontor med utvecklingsmöjligheter. Goda exempel ska tas till vara och spridas för att öka lärandet och därmed få en ökad måluppfyllelse. Utskottet konstaterar att Arbetsförmedlingen i sin återrapport finner att resultatutvecklingen inte är tillräcklig och att myndigheten därför kommer att fortsätta att prioritera arbetet med tidiga insatser för att förhindra långvarig arbetslöshet. Utskottet välkomnar att Arbetsförmedlingen är medveten om det fortsatta arbete som krävs av myndigheten för att den på ett tillfredsställande sätt ska uppfylla regeringens uppdrag om tidiga insatser. En sådan inriktning ligger också väl i linje med de rekommendationer som lämnas av . Unga som varken arbetar eller studerar En särskild problematik som berörs i gäller den grupp ungdomar som inte har kontakt med vare sig Arbetsförmedlingen eller andra myndigheter och som därför inte per automatik blir föremål för insatser. Som framförs i rapporten kan en del av dessa ungdomar finnas i den grupp som saknar försörjning enligt de offentliga registren eller som enligt SCB:s arbetskraftsundersökningar () varken arbetar, studerar eller söker arbete. Storleken på denna grupp 16–24-åringar kan enligt uppskattas till mellan 35 000 och 50 000 . gör bedömningen att Arbetsförmedlingens arbete för att nå ungdomar som inte är inskrivna men som kan ha behov av myndighetens insatser både kan utökas och göras mer strukturerat. För att analysera situationen för denna grupp tillsatte regeringen om unga som varken arbetar eller studerar, vilken presenterade sitt slutbetänkande (SOU 2013:74). Utredningen noterar att denna grupp ofta är prioriterad i myndigheternas arbete, både i den ordinarie verksamheten och i projekt, men att såväl insatser som målgrupper är överlappande mellan olika aktörer och att insatserna inte alltid är samordnade mellan aktörerna. Utredningen föreslår därför bl.a. att skollagen förtydligas så att en kommun inom ramen för sitt aktivitetsansvar för ungdomar utanför gymnasieskolan kan träffa överenskommelser med , och Arbetsförmedlingen om att samverka för att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. Utredningen föreslår vidare att Arbetsförmedlingen uppmärksammar denna grupp inom arbetet i samordningsförbund, enligt lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Därutöver föreslår utredningen att myndigheten ges i uppdrag att utveckla stödet till ungdomar som av särskilda skäl står långt ifrån arbetsmarknaden och är i behov av samordnade insatser genom utvecklad samverkan med kommuner och andra relevanta myndigheter. Utredningens förslag bereds i . Som framgår av utredningens förslag hör denna problematik nära samman med frågan om kommunernas ansvar för sysselsättningsinsatser för ungdomar. Denna fråga uppmärksammas också i , liksom i Socialdemokraternas och motioner. finner att ansvarsfördelningen mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna när det gäller arbetssökande ungdomar inte uppfattas som helt tydlig varken av kommunerna eller av lokala arbetsförmedlare, och varnar för risken för dubbelarbete. Utskottet vill i sammanhanget påminna om att det av den kunskapsöversikt om arbetsmarknadspolitik i kommunerna som utskottet låtit ta fram (2011/12:RFR15) bl.a. framgår att omfattningen av de kommunala arbetsmarknadsåtgärderna för ungdomar inte är systematiskt kartlagd och att det inte finns någon samlad bild av hur de är organiserade. I en jämförelse mellan statligt och kommunalt utförda åtgärder (och [2006]) konstaterades att de kommunala ungdomsprogrammen är sämre på att få ungdomar i arbete än de program som har utförts i statlig regi. Resultaten av den forskning som finns sammanfattas i kunskapsöversikten på följande sätt (2011/12:RFR15 s. 98): [U]ngdomsprojekt tycks vara positiva i den bemärkelsen att ungdomarna får stöd på olika sätt, såsom arbetssökande, praktikplatser, kontakter med vuxna och olika former av socialt stöd som kan vara av stor vikt för ungdomar som står utanför arbetsmarknaden och utbildningssystemet. Dock saknas det systematiska utvärderingar av ungdomsprojektens effekter, och det är utifrån den nuvarande forskningen inte möjligt att bedöma om åtgärderna riktade till ungdomar har medfört att de har fått arbete eller blivit självförsörjande som en effekt av de många åtgärdsprojekten riktade mot dem. Utskottet kan konstatera att kommunernas arbete med att skapa sysselsättning för ungdomar är ett viktigt komplement till Arbetsförmedlingens arbete. är det enligt utskottets mening mycket problematiskt att kunskapen om effekten av de kommunala arbetsmarknadsinsatserna för bl.a. ungdomar är så begränsad. Bristen på systematisk dokumentation som kan utgöra underlag till jämförande effektstudier är i detta sammanhang en viktig faktor. Utskottet ser bl.a. mot denna bakgrund inte att en generell kommunalisering av ansvaret för arbetsmarknadsinsatser till ungdomar upp till – på det sätt som föreslår – skulle vara en lämplig väg framåt. Risken är uppenbar att möjligheterna att få information om hur skattemedel används mest effektivt i kampen mot ungdomsarbetslöshet skulle minska. Utskottet anser – i likhet med vad som framförs av och i regeringens skrivelse – att en nära samverkan mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna är mer ändamålsenlig. Som regeringen påpekar har Arbetsförmedlingen enligt regleringsbrevet ett uppdrag att redovisa hur samverkan bedrivs med andra aktörer såsom kommunerna och arbetsmarknadens parter. Enligt vad som anges i skrivelsen har Arbetsförmedlingen också uppgett att det förekommer ett stort antal överenskommelser om samverkan mellan myndigheten och olika kommuner. Utskottet vill i sammanhanget uppmärksamma att regeringen i skrivelsen anför att det i arbetet med den ungdomspolitiska proposition som regeringen aviserat bereds förslag som syftar till att förbättra register och statistik över och uppföljning av det kommunala informationsansvaret för ungdomar som inte har fyllt och som inte går eller har fullföljt en gymnasieutbildning. Vidare har regeringen i budgetpropositionen aviserat att och Arbetsförmedlingen kommer att få ett gemensamt uppdrag att ta fram förslag på modeller för hur en mer formaliserad och strukturerad samverkan mellan och Arbetsförmedlingen kan utformas. Utskottet välkomnar dessa initiativ, som kan underlätta arbetet med att hjälpa ungdomar som varken arbetar eller studerar att lämna sitt utanförskap. Arbetsförmedlingens arbete med matchning och arbetsgivarkontakter Utskottet vill liksom understryka hur viktigt det är med ett aktivt matchningsstöd för att ungdomar ska ha möjlighet att finna ett arbete. Av en presenterad rapport (Education to employment: Getting Europes youth into work, ) som studerar övergången från skola till arbetsliv i åtta större europeiska länder, bl.a. , framgår att bristande matchning är ett problem på stora delar av den europeiska arbetsmarknaden. I rapporten uppges att 5,6 miljoner ungdomar är arbetslösa i och sammanlagt 7,5 miljoner ungdomar varken arbetar eller studerar. Trots det angav arbetsgivarna i undersökningen att de kunskaper och färdigheter ungdomarna tillägnat sig inte är de rätta: av de intervjuade arbetsgivarna uppgav att de lämnat en vakans otillsatt för att de inte kunde finna någon som uppfyllde kvalifikationskraven. Enligt undersökningen uppgav av de intervjuade utbildningsanordnarna i att de var övertygade om att deras elever hade förberetts för arbetslivet, medan av ungdomarna själva och av arbetsgivarna höll med. En central del av lösningen på problemen med bristande matchning handlar enligt utskottets mening för svensk del om den reformering av utbildningsväsendet som alliansregeringen nu genomför, med en tydligare inriktning på kunskap och en mjukare övergång mellan skola och arbetsliv. Regeringens stöd till parternas yrkesintroduktionsjobb och det aviserade förslaget om införandet av en gymnasial lärlingsanställning är exempel på viktiga reformer i denna riktning. Utskottet välkomnar att regeringen i regleringsbrevet gett Arbetsförmedlingen ett uppdrag att stärka sitt arbete med arbetsgivarkontakter. Som påpekar är detta en annan central del av arbetet med att förbättra matchningen. Av Arbetsförmedlingens återrapport till regeringen från framförs bl.a. att det nya arbetssätt som myndigheten inlett gentemot arbetsgivare har lett till ett antal förbättrade resultat. Antalet arbetsgivarkontakter har enligt vad myndigheten uppger ökat med 100 000 , och antalet överenskommelser har ökat jämfört med föregående kvartal. Antalet anvisningar eller platsförslag har också för tertial 1 ökat från 183 187 (2012) till 1 124 002 (2013). Dessa ökningar visar enligt Arbetsförmedlingen att det nya arbetssättet har fått ett positivt genomslag. Myndigheten påpekar att de nya uppdrag som myndigheten har tilldelats har resulterat i en förändrad sökandesammansättning, där av de inskrivna på Arbetsförmedlingen tillhör sökande som står längre ifrån arbetsmarknaden. Det är enligt utskottets mening positivt att myndigheten drar slutsatsen att antalet kontakter med arbetsgivare som vill anställa sökande som står längre ifrån arbetsmarknaden därför måste fortsätta att öka. Utskottet utgår ifrån att regeringen noga kommer att följa upp Arbetsförmedlingens arbete i denna del. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att granskning är ett viktigt underlag i det fortsatta arbetet med insatser för ungdomars etablering på arbetsmarknaden. Utskottet förutsätter liksom regeringen att Arbetsförmedlingen tar till vara de utvecklingsområden som har identifierat och att regeringen noga överväger vad anfört om regeringens arbete. Med det anförda anser utskottet att bör avslå motionerna 2013/14:A3 (S), 2013/14:A4 (SD) och 2013/14:A5 (MP) samt lägga regeringens skrivelse 2013/14:35 till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Ungdomars väg till arbete (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A3 av m.fl. (S), 2013/14:A4 av (SD) och 2013/14:A5 av m.fl. (MP) samt lägger skrivelse 2013/14:35 till handlingarna. Från socialdemokratiskt håll har vi sedan regeringen tillträdde varnat för att den förda arbetsmarknadspolitiken inte kommer att leda till önskat resultat. Extra allvarlig är den höga ungdomsarbetslösheten, eftersom långtidsarbetslöshet sätter spår i livet. Studier visar att ungdomar som blir arbetslösa direkt efter gymnasiet löper en betydligt större risk att vara arbetslösa än ungdomar som inte går sysslolösa. Regeringens politik har inte fungerat. skattesänkningar har inte gett fler nyanställningar. Sänkningen av arbetsgivaravgifter för unga har dömts ut av regeringens egna experter som ett ineffektivt skatteundantag, eftersom det riktas mot de ungdomar som redan har jobb – inte mot dem som saknar det. Att därtill ha ett regelverk för Arbetsförmedlingen som motverkar individuellt bemötande och professionella bedömningar är förödande för unga arbetslösa. Ungdomsarbetslöshetens omfattning vittnar om detta. Ingenting tyder på att ungdomsarbetslösheten, med nuvarande politik, inom en överskådlig framtid kommer att sjunka till de nivåer som rådde när regeringen tillträdde. Vi socialdemokrater anser att ungdomsarbetslösheten ska bekämpas genom att ungdomars kompetens ökar och steget mellan utbildning och arbete minskar. Det behövs också en aktiv näringspolitik som stimulerar framväxten av nya jobb. Vår utgångspunkt är att unga människor ska jobba eller studera – inte vara långtidsarbetslösa. Vårt mål är att ingen ung ska vara arbetslös mer än maximalt . Med bättre studievägledning, en förstärkt och förbättrad arbetsförmedling, utbyggd gymnasial och eftergymnasial utbildning, stöd till anställningar genom yrkesintroduktionsavtal och ett brett engagemang från alla offentliga arbetsgivare är det fullt möjligt att sätta stopp för ungdomsarbetslösheten. Socialdemokraterna har föreslagit en ungdomsgaranti. Den som är ung och utan arbete ska senast erbjudas ett riktigt jobb, en utbildning som leder till jobb eller en kombination av utbildning och praktik i riktning mot ett jobb. Vi utfärdar inga kravlösa garantier. Den som är arbetslös ska delta i den utbildning, praktik eller det arbete som anvisas. Den som inte tar erbjudandet förlorar rätten till ersättning. Vi socialdemokrater vill utveckla och göra om Arbetsförmedlingen till en matchningsspecialist som samverkar med andra aktörer. Arbetsmarknadspolitiken och Arbetsförmedlingens arbete måste förändras för att fokusera på jobb. De arbetssökande ska kunna förvänta sig professionellt stöd och engagemang som ska syfta till egen försörjning genom arbete. Kartläggning, praktikplats, validering, utbildning och coachning ska leda till jobb, inte vara ett sätt att hålla den som är arbetslös sysselsatt. En del arbetssökande står nära arbetsmarknaden och behöver begränsade insatser från Arbetsförmedlingen, men allt fler av de arbetslösa står mycket långt ifrån arbetsmarknaden och kan behöva en kedja av insatser. Liksom tror vi att bedömningsstödet kan utvecklas, men vi vill framför allt lyfta fram att Arbetsförmedlingens 12 500 medarbetare måste ha möjlighet att använda sin profession på ett annat sätt än . Regeringens detaljstyrning gör att det finns mindre utrymme för professionella bedömningar och nära kontakter med arbetsgivare. Resultatet blir att Arbetsförmedlingen i stor utsträckning förmedlar åtgärder som ofta avlöser varandra i en lång kedja som alltför sällan leder till jobb. Därför bör regelstyrningen minska, och Arbetsförmedlingen bör i stället tydligare styra mot och följa upp resultatet, dvs. om människor kommer i arbete eller inte. Det är allvarligt att arbetsgivare inte i större utsträckning vänder sig till Arbetsförmedlingen för att hitta personal. Även arbetsgivarna bör kunna förvänta sig att Arbetsförmedlingen har tid och resurser att hjälpa till att hitta personal med rätt kompetens. Här finns stora brister, vilket har lett till en situation där arbetslösheten är enormt hög som företag har svårt att hitta rätt personal. Arbetsförmedlingen är en central aktör för att svensk arbetsmarknad ska fungera väl. Dessvärre har Arbetsförmedlingen lågt förtroende hos såväl arbetsgivare och arbetslösa ungdomar som hos många av dess anställda. Det tror vi kan vara ett skäl till att unga avstår från att anmäla sig hos Arbetsförmedlingen. Därför håller vi med när den rekommenderar att Arbetsförmedlingen genom strategisk styrning och samordning utvecklar sitt arbete på lokal nivå för att nå ungdomar som är i behov av myndighetens stöd men som inte är inskrivna. Alla offentliga verksamheter behöver arbeta för att få fram fler jobb och praktikplatser åt unga. Vi ställer oss positiva till att utveckla samverkan mellan och Arbetsförmedlingen. Vi socialdemokrater har föreslagit att Arbetsförmedlingen och kommunerna tecknar strategiska samarbetsavtal för ungdomsanställningar och praktikplatser. I vissa kommuner erbjuds ungdomar redan praktik eller anställning i de egna förvaltningarna. Insatserna riktas ofta mot ungdomar med särskilt svag ställning på arbetsmarknaden. Vi föreslår att det sker en inventering och utvärdering av de erfarenheter och insatser som görs runt om i landet. Utifrån denna genomgång vill vi ålägga Arbetsförmedlingen att träffa avtal med alla kommuner, enskilt eller i samverkan, för att säkerställa såväl fler praktikplatser till unga arbetslösa som tillhandahållandet av anställningar riktade till långtidsarbetslösa ungdomar eller ungdomar med försörjningsstöd. Vi socialdemokrater vill också arbeta för att sociala krav i ökad utsträckning införs i offentliga upphandlingar, vilket skulle ge Arbetsförmedlingen möjlighet att erbjuda ungdomar praktikplatser eller ungdomsanställningar i verksamheter som utförs eller är finansierade av kommuner, landsting och statliga myndigheter. Vi menar även att regeringen bör ta initiativ för att förmå statliga bolag att teckna strategiska samarbetsavtal med Arbetsförmedlingen för att erbjuda praktikplatser eller anställningar för unga. Ett årligt mål för antalet arbetstillfällen eller praktikplatser som de statliga bolagen ska erbjuda bör upprättas. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A3 (S) tillstyrks. Ungdomars väg till arbete (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A5 av m.fl. (MP), 2013/14:A3 av m.fl. (S) och 2013/14:A4 av (SD) samt lägger skrivelse 2013/14:35 till handlingarna. Regeringens jobbpolitik för arbetslösa ungdomar fungerar helt enkelt inte. Regeringens svar på visar en fortsatt låg ambitionsnivå för att motverka ungdomsarbetslösheten. Många av de åtgärder som nämns i regeringens svar förekommer endast i ganska obetydlig omfattning, exempelvis individuell hjälp från dag ett. För att man ska få fler personer i arbete krävs bl.a. att matchningen på arbetsmarknaden fungerar bättre än . En ineffektiv arbetsförmedling drabbar i första hand utlandsfödda, nyanlända, unga och personer med funktionsnedsättning. visar att kommunerna tar saken i egna händer, trots att de egentligen varken har resurser eller ett uttalat ansvar för att förmedla jobb till unga arbetslösa. vill utöka kommunernas ansvar för ungdomarna och också ge dem ekonomiska förutsättningar för det. Ansvaret ska dels utökas till att omfatta unga arbetslösa utan gymnasiekompetens som är , i stället för dagens 16 till , dels ska kommunens ansvar ändras från ett informationsansvar till ett aktivitetsansvar. Det innebär att förslag ger kommunerna det huvudsakliga ansvaret för att erbjuda åtgärder till unga upp till som saknar gymnasiekompetens och varken arbetar eller studerar. Kommunerna ska arbeta aktivt med både uppsökande och åtgärdande verksamhet. Lokala insatser mot ungdomsarbetslöshet blir ofta framgångsrika när kommunerna samverkar med Arbetsförmedlingen. Sådana samverkansmodeller finns i bl.a. , och . Därför föreslår att Arbetsförmedlingen ska samverka och ingå avtal med kommunerna om s.k. startcentraler, som kan samordna insatserna och ge en samlad bedömning av vilka insatser som är lämpliga för de unga. Arbetsförmedlingen ska ges ett tydligt uppdrag att samverka med kommunerna och regionerna för att minska arbetslösheten för unga mellan . Genom en samverkan tas kompetensen till vara från båda parterna, och insatserna för unga kan göras mer effektiva. Regeringen prioriterar Arbetsförmedlingens insatser till dem som står längst ifrån arbetsmarknaden. tror inte att Arbetsförmedlingen är den instans som bäst kan hjälpa den här gruppen. Den behöver stöd och motivation från andra aktörer, exempelvis . Startcentraler skulle på ett mer effektivt sätt se den unges behov och sätta in det stöd som gör skillnad för just den individen. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna.