bet · H101JuU30 · 2014-05-13 00:00:00 — 2013/14:JuU30 Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap samt tillträde till konvention om våld mot kvinnor Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap samt tillträde till konvention om våld mot kvinnor I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2013/14:208 Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap samt tillträde till konvention om våld mot kvinnor samt tre följdmotioner som har väckts med anledning av propositionen. I propositionen föreslår regeringen civilrättsliga och straffrättsliga lagändringar för att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. På civilrättens område föreslås att barn inte längre ska kunna få dispens att gifta sig. Vidare föreslås att möjligheten att erkänna utländska barnäktenskap och tvångsäktenskap ska begränsas ytterligare, liksom att motsvarande begränsning ska införas när det gäller möjligheten att erkänna äktenskap som ingåtts utan att båda parterna varit närvarande (fullmaktsäktenskap). Sådana äktenskap ska kunna erkännas endast om det finns synnerliga skäl. Regeringen föreslår också skärpta krav på trossamfunden och deras vigselförrättare samt en utökad tillsyn över vigselverksamheten. På straffrättens område föreslår regeringen ett nytt brott, äktenskapstvång, med straffet fängelse i högst . Brottet består i att någon genom olaga tvång eller utnyttjande av utsatt belägenhet förmår en person att gifta sig eller ingå en äktenskapsliknande förbindelse. Förberedande gärningar kriminaliseras genom att försök och förberedelse till äktenskapstvång blir straffbart samt genom det nya brottet vilseledande till tvångsäktenskapsresa. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Slutligen föreslås i propositionen att godkänner konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet. Utskottet föreslår att antar regeringens förslag, med den ändring i 4 kap. 10 § som framgår av bilaga 3, samt avslår motionsyrkandena. I betänkandet finns fyra reservationer. Utskottet föreslår att ärendet bordläggs en gång i kammaren. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Erkännande av utländska barnäktenskap, tvångsäktenskap och fullmaktsäktenskap begränsas antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap. Därmed bifaller proposition 2013/14:208 punkt 4 och avslår motion 2013/14:Ju25 av m.fl. (V) yrkande 1. Reservation 1 (V) a) regeringens förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i , 4. lag om ändring i lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom trossamfund, 5. lag om ändring i i de delar det avser 2 kap. 2 §, 4 kap. 4 c och 4 d §§, b) utskottets förslag i bilaga 3 till lag om ändring i lagen (2014:000) om ändring i . Därmed bifaller proposition 2013/14:208 punkterna 1–3, 5 och 6. konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet, 2. en förklaring enligt artikel 78.2 i konventionen av innebörd att förbehåller sig rätten att inte tillämpa artikel 44.3 om undantag från kravet på dubbel straffbarhet och artikel 58 om preskriptionsregler, b) antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. Därmed bifaller proposition 2013/14:208 punkterna 7–9. 2013/14:Ju25 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2013/14:Ju26 av m.fl. (S). Reservation 2 (S, MP) Reservation 3 (V) 2013/14:Ju24 av (SD). Reservation 4 (SD) Utskottet föreslår att ärendet avgörs efter endast en bordläggning. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), Arhe Hamednaca (S), (M), (MP), (KD), (SD) och (V). I proposition 2013/14:208 lämnar regeringen förslag till lagändringar för att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Dessutom föreslår regeringen att godkänner konvention om våld mot kvinnor samt de förklaringar till konventionen som krävs för att ska kunna tillträda den. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Utskottets lagförslag finns i bilaga 3. Lydelsen enligt SFS 2014:000 utgår från den ändring i 4 kap. 10 § som regeringen föreslog i proposition 2013/14:92 Skärpt straff för dataintrång, och som beslutades i kammaren (bet. 2013/14:JuU27, rskr. 2013/14:244). Tre följdmotioner med fyra motionsyrkanden har väckts med anledning av propositionen. Motionsyrkandena återges i bilaga 1. har berett civilutskottet tillfälle att yttra sig över propositionen och motionerna i de delar som berör civilutskottets beredningsområde. lämnade ett sådant yttrande . Yttrandet finns i bilaga 5. I propositionen föreslår regeringen civilrättsliga och straffrättsliga lagändringar för att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Det föreslås att barn inte längre ska kunna få dispens att gifta sig. Vidare föreslås att möjligheten att erkänna utländska barnäktenskap och tvångsäktenskap ska begränsas ytterligare, liksom att motsvarande begränsning ska införas när det gäller möjligheten att erkänna äktenskap som ingåtts utan att båda parterna varit närvarande (fullmaktsäktenskap). Regeringen föreslår också skärpta krav på trossamfunden och deras vigselförrättare samt en utökad tillsyn över vigselverksamheten. Regeringen föreslår ett nytt brott, äktenskapstvång, med straffet fängelse i högst . Brottet består i att någon genom olaga tvång eller utnyttjande av utsatt belägenhet förmår en person att gifta sig eller ingå en äktenskapsliknande förbindelse. Förberedande gärningar kriminaliseras genom att försök och förberedelse till äktenskapstvång blir straffbart samt genom det nya brottet vilseledande till tvångsäktenskapsresa. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Slutligen föreslår regeringen i propositionen att ska godkänna konvention om våld mot kvinnor. Erkännande av utländska barnäktenskap, tvångsäktenskap och fullmaktsäktenskap begränsas Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag om att möjligheterna att i undantagsfall erkänna utländska barnäktenskap och tvångsäktenskap begränsas ytterligare, och att samma begränsning också ska gälla fullmaktsäktenskap. Sådana äktenskap ska kunna erkännas endast om det finns synnerliga skäl. Därmed avslår ett motionsyrkande om att det inte ska finnas någon sådan undantagsbestämmelse. Jämför reservation 1 (V). Erkännande av äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag regleras i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap (IÄL). Huvudregeln är att ett sådant äktenskap anses giltigt till formen och alltså erkänns i , om det är giltigt i den stat där det ingicks (1 kap. 7 §). Att utländska äktenskap erkänns i gällde tidigare i princip utan undantag. Denna ordning innebar att det var enkelt att undvika ett äktenskapshinder enligt svensk lag genom att i stället ingå exempelvis ett barnäktenskap utomlands. För att bl.a. motverka att personer med stark anknytning till kringgår den svenska lagen infördes en kompletterande bestämmelse 2004 om att inte erkänna barnäktenskap och inte heller andra äktenskap som ingåtts i strid med svenska äktenskapshinder. Detta gäller under förutsättning att det finns anknytning till i form av medborgarskap eller hemvist. infördes en kompletterande bestämmelse om att inte heller erkänna äktenskap där det är sannolikt att äktenskapet har ingåtts under tvång (tvångsäktenskap) oavsett om parterna har anknytning till (1 kap. 8 a § och prop. 2003/04:48 s. 25). Att sådana utländska äktenskap inte erkänns i kan, konstaterade man , få konsekvenser i familjerättsliga frågor, arvsfrågor och även beträffande t.ex. rätten till familjeåterförening enligt utlänningslagen (2005:716). Vidare bedömde man att ett nekat erkännande av ett barnäktenskap eller tvångsäktenskap i vissa fall kan leda till effekter som inte framstår som rimliga i det enskilda fallet. Därför infördes också en möjlighet att göra undantag från erkännandeförbudet, om det finns särskilda skäl. Ett sådant skäl kan vara att har förflutit sedan vigseln eller att anknytningen till är mindre stark, exempelvis om en av parterna är medborgare både i och i ett annat land. Hänsyn till att det finns barn i äktenskapet kan också vara skäl för undantag liksom att det skulle ha funnits möjlighet till dispens från äktenskapshindret i fråga enligt svensk rätt men den saken inte har prövats (samma prop. s. 32). Ett fullmaktsäktenskap innebär att äktenskapet ingås utan båda parters närvaro. Ett sådant äktenskap kan ingås både genom en vigselceremoni eller genom att ett äktenskapskontrakt eller liknande undertecknas. Fullmaktsäktenskap är relativt vanligt förekommande i delar av världen, däribland Syd- och samt . Det är inte möjligt att ingå ett fullmaktsäktenskap enligt svensk lag, eftersom det ställs krav på att parterna ska vara närvarande vid vigseln. Ett äktenskap som har ingåtts i strid med denna bestämmelse är ogiltigt. Däremot erkänns utländska fullmaktsäktenskap i , om övriga förutsättningar för erkännande är uppfyllda. Regeringen föreslår att möjligheten att i undanstagsfall erkänna utländska barnäktenskap och tvångsäktenskap begränsas ytterligare, och att samma begränsning också ska gälla fullmaktsäktenskap. Sådana äktenskap ska enligt regeringen kunna erkännas endast om det finns synnerliga skäl. Nuvarande undantagsregel för utländska barnäktenskap och tvångsäktenskap, med krav på särskilda skäl, syftar till att upprätthålla en restriktiv syn på när barnäktenskap och tvångsäktenskap kan erkännas. Denna syn får enligt regeringen dock inte fullt genomslag i beskrivningen av de situationer som enligt förarbetena kan utgöra skäl att erkänna ett sådant äktenskap. Den mycket restriktiva syn på möjligheten till undantag som ska gälla bör också enligt regeringen komma till klart uttryck i lagstiftningen. Regeringen anser att det finns anledning att ytterligare betona att undantag ska göras endast om ett nekat erkännande i det enskilda fallet medför allvarliga konsekvenser för paret eller det annars framstår som orimligt att inte erkänna äktenskapet. Regeringen föreslår vidare att ett utländskt fullmaktsäktenskap som huvudregel inte ska erkännas i , om minst en av parterna vid tiden för äktenskapets ingående hade anknytning till . Samma ventil ska dock finnas som för barnäktenskap och tvångsäktenskap, dvs. det är möjligt att erkänna ett fullmaktsäktenskap om det finns synnerliga skäl. Regeringen framhåller därvid att om det görs gällande att ett äktenskap ingåtts frivilligt bör det inte vara skäl för att erkänna äktenskapet. m.fl. (V) anser i kommittémotion 2013/14:Ju25 (yrkande 1) att utländska barnäktenskap, tvångsäktenskap och fullmaktsäktenskap inte under några förhållanden ska kunna erkännas i , och motionärerna begär att den undantagsbestämmelse som finns i IÄL andra stycket helt ska tas bort. ställer sig inledningsvis bakom regeringens förslag om att ett utländskt fullmaktsäktenskap som huvudregel inte ska erkännas i , om minst en av parterna vid tiden för äktenskapets ingående hade anknytning till . En sådan reglering överensstämmer också med vad som gäller för utländska barnäktenskap och tvångsäktenskap. Även civilutskottet ställer sig i sitt yttrande till justitieutskottet (yttr. 2013/14:CU4y) positivt till regeringens förslag; utskottet påpekar att förslaget syftar till att minska risken för tvångsäktenskap och till att förhindra ett kringgående av den nationella äktenskapslagstiftningen. När det gäller regeringens förslag om att ytterligare begränsa möjligheten att i undantagsfall erkänna utländska barnäktenskap och tvångsäktenskap anser civilutskottet, i sitt yttrande, att det är rimligt att kräva tydliga och mycket starka skäl för att erkänna ett barnäktenskap eller annat äktenskap som har ingåtts i strid med svenska äktenskapshinder av en person som är svensk medborgare eller har hemvist i . En annorlunda hållning skulle enligt civilutskottet innebära ett godtagande av att människor med anknytning till kringgår centrala bestämmelser i svensk lagstiftning. Vidare framhåller civilutskottet att den mycket restriktiva syn på möjligheten till undantag som föreslås gälla också bör komma till klart uttryck i lagstiftningen. instämmer i denna bedömning, och utskottet ställer sig således bakom regeringens förslag om att utländska barnäktenskap och tvångsäktenskap endast ska kunna erkännas om det finns synnerliga skäl. Med detta följer att varken justitieutskottet eller civilutskottet vill gå så långt som motionärerna och helt ta bort undantagsbestämmelsen. Detta skulle, som regeringen påpekar, kunna medföra orimliga konsekvenser för parterna. Undantagsbestämmelser bör därför, som regeringen påtalar, bara kunna komma i fråga om ett nekat erkännande vid en samlad bedömning i det enskilda fallet medför allvarliga konsekvenser för paret eller det annars framstår som orimligt att inte erkänna äktenskapet. Som regeringen nämner bör det i praktiken inte finnas något utrymme att erkänna ett barnäktenskap eller tvångsäktenskap som ingås utomlands om en av parterna har hemvist i . I fråga om erkännande av utländska fullmaktsäktenskap bör, som regeringen föreslår och civilutskottet ställer sig bakom, samma restriktiva syn gälla. Sammanfattningsvis ställer sig således justitieutskottet bakom regeringens förslag om att ytterligare begränsa möjligheten att i undantagsfall erkänna utländska barnäktenskap, tvångsäktenskap och fullmaktsäktenskap. Sådana äktenskap ska kunna erkännas endast om det finns synnerliga skäl. Därmed tillstyrker utskottet regeringens förslag och avstyrker motion 2013/14:Ju25 (V) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag om att dels helt ta bort möjligheten för personer att få tillstånd att gifta sig, dels skärpa kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare, dels införa två nya straffbestämmelser, äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresa och dels undanta vissa brott från kravet på dubbel straffbarhet. Regeringen föreslår flera ytterligare åtgärder för att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Det rör sig om både civilrättsliga och straffrättsliga lagändringar. Regeringen föreslår att möjligheten för personer att få tillstånd att gifta sig ska tas bort. Regeringen konstaterar bl.a. att så länge svensk lagstiftning ger en möjlighet – hur liten den än må vara – att tillåta barn att ingå äktenskap, finns det en risk för att det fortsätter att utövas påtryckningar på barn att ansöka om dispens och att vidta åtgärder som ökar chansen att få dispens. Det är regeringens bestämda uppfattning att omgivningens krav på äktenskap aldrig ska vara ett skäl för någon, oavsett bakgrund, att ingå äktenskap. Kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare Regeringen anser att det i linje med de förslag i propositionen mot barnäktenskap och tvångsäktenskap också finns utrymme att ställa ytterligare krav på trossamfunden och deras vigselförrättare. Regeringen föreslår därför att ett trossamfund inte ska kunna få vigseltillstånd om det på goda grunder kan antas att befattningshavare inom samfundet kommer att genomföra ceremonier som ger upphov till äktenskapsliknande förbindelser där någon av parterna är eller inte samtycker till att ingå förbindelsen. Regeringen föreslår också att en befattningshavare i ett trossamfund som har vigseltillstånd inte ska kunna förordnas som vigselförrättare, om det på goda grunder kan antas att personen kommer att genomföra ceremonier som ger upphov till sådana förbindelser. Regeringen uppger att man genom förordningsändringar kommer att ge Kammarkollegiet bättre möjligheter att utöva tillsyn över trossamfundens vigselverksamhet. Regeringen föreslår att det införs en straffbestämmelse i 4 kap. , äktenskapstvång. Bestämmelsen ska omfatta den som genom olaga tvång eller utnyttjande av utsatt belägenhet förmår en person att ingå ett äktenskap som är giltigt i den stat där det ingås, i den stat enligt vars lag det ingås eller i en stat i vilken minst en av makarna är medborgare eller har hemvist. Den ska även omfatta den som på samma sätt förmår någon att ingå en äktenskapsliknande förbindelse, om den ingås enligt regler som gäller inom en grupp och som innebär att parterna betraktas som makar och anses ha rättigheter eller skyldigheter i förhållande till varandra och innefattar frågan om upplösning av förbindelsen. Straffet ska vara fängelse i högst . Försök och förberedelse till äktenskapstvång ska enligt regeringen vara straffbart. Att tvinga någon att ingå äktenskap är enligt regeringen straffbart som olaga tvång. Det är därför inte nödvändigt att införa någon ny straffbestämmelse för att ska kunna tillträda konvention om våld mot kvinnor. Regeringen framhåller dock att även om utgångspunkten är att överlappande straffbestämmelser bör undvikas, förekommer det situationer där det finns skäl att införa ett brott som ska utgöra en kvalificerad form av ett annat brott. Det som dock enligt regeringen starkast talar för att en ny straffbestämmelse ska införas är att det därigenom blir möjligt att utvidga straffansvaret till att omfatta fler gärningar än de som kan bestraffas som olaga tvång. En sådan nykriminalisering är enligt regeringen angelägen inte minst av det skälet att det ofta inte är nödvändigt att utöva tvång i egentlig mening för att förmå en yngre person att ingå äktenskap mot sin vilja. Med en särskild straffbestämmelse är det enligt regeringen också möjligt att ge uttryck för brottslighetens allvar genom en strängare straffskala än den som gäller för olaga tvång. Regeringen föreslår att äktenskapstvång och försök till detta brott ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet. Svensk domstol ska inte vara förhindrad att döma till påföljd som är strängare än vad som är föreskrivet enligt lagen på gärningsorten. Regeringen föreslår också att samma undantag ska gälla för olaga tvång som är grovt, och försök till detta brott, varigenom någon förmåtts att ingå ett sådant äktenskap eller en sådan äktenskapsliknande förbindelse som avses i bestämmelsen om äktenskapstvång. Regeringen föreslår att ytterligare en straffbestämmelse införs i 4 kap. , vilseledande till tvångsäktenskapsresa. Bestämmelsen ska omfatta den som genom vilseledande förmår en person att resa till en annan stat än den där han eller hon bor, i syfte att personen genom olaga tvång eller utnyttjande av hans eller hennes utsatta belägenhet ska förmås att ingå ett sådant äktenskap eller en sådan äktenskapsliknande förbindelse som avses i bestämmelsen om äktenskapstvång. Straffet ska vara fängelse i högst . Ett svenskt tillträde till konvention om våld mot kvinnor, som regeringen föreslår i propositionen, kräver en kriminalisering av det som tas upp i artikel 37.2 och som rör vilseledande till tvångsäktenskapsresa. Regeringen anser att detta är ett skäl, men att det även finns andra starka skäl att straffbelägga den gärning som artikeln behandlar. Bland annat anger regeringen att den som har förmåtts att resa till ett annat land under falska förespeglingar lätt hamnar i ett utsatt läge där han eller hon har mycket svårt att värja sig mot påtryckningar om giftermål. Redan den överrumplingseffekt som upptäckten av resans verkliga syfte innebär kan enligt regeringen göra personen i fråga ytterst sårbar. Till detta kommer att han eller hon kanske inte har tillgång till vare sig pass eller pengar och kanske inte heller kan kommunicera med hemlandet eller ta sig från vistelseorten på egen hand. I praktiken handlar det ofta också om unga personer som inte är vana att klara sig själva eller att ta kontakt med myndigheter. Varken justitieutskottet eller civilutskottet har något att invända mot regeringens förslag om att helt ta bort möjligheten för personer att få tillstånd att gifta sig. Med ett äktenskap följer ingripande personliga och rättsliga verkningar, och en strikt åldersgräns för ingående av äktenskap ger enligt justitieutskottets uppfattning barn ett viktigt skydd. framhåller att det är till barnets bästa att inte i något fall tillåta barnäktenskap i . Inte heller när det gäller skärpta krav på trossamfunden och deras vigselförrättare har justitieutskottet eller civilutskottet någon annan uppfattning än regeringen. välkomnar vidare regeringens förslag om att det införs två nya brott för att stärka skyddet mot barnäktenskap och tvångsäktenskap. Med de nya särskilda straffbestämmelserna markerar man enligt utskottets uppfattning samhällets avståndstagande till dessa handlingar, och tydliggör allvaret i handlingarna. När det gäller det nya brottet äktenskapstvång ser utskottet positivt på att det straffbara området utvidgas med regeringens förslag och att straffet därmed också skärps för straffbara handlingar. Utskottet kan i likhet med regeringen se många fördelar med den föreslagna straffbestämmelsen och ställer sig därför bakom regeringens förslag. Utskottet har inte heller något att invända mot regeringens förslag om att undanta vissa brott, däribland äktenskapstvång, från kravet på dubbel straffbarhet. Kriminaliseringen riskerar annars att bli verkningslös till den del den avser brott som begås utomlands. Beträffande det nya brottet vilseledande till tvångsäktenskapsresa krävs, som regeringens konstaterar, en ny straffbestämmelse om vilseledande till tvångsäktenskapsresa för att ska kunna tillträda konvention om våld mot kvinnor. Detta är enligt utskottet förstås ett starkt skäl att införa en ny straffbestämmelse, men som regeringen konstaterar finns det också andra tungt vägande skäl, bl.a. den sårbarhet och det utsatta läge som de aktuella personerna ofta hamnar i. Utskottet ställer sig således bakom även detta förslag från regeringen. Propositionen har i nu aktuella delar inte lett till något motionsyrkande eller några andra invändningar under utskottsbehandlingen. Sammanfattningsvis anser justitieutskottet att regeringens lagförslag är väl avvägda, och bör därför anta dessa. konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet Utskottets förslag i korthet godkänner konvention om våld mot kvinnor och den förklaring om förbehåll som regeringen föreslår samt antar regeringens lagförslag med anledning av godkännandet. Regeringen föreslår att godkänner konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet och den förklaring om förbehåll som regeringen föreslår samt antar regeringens lagförslag med anledning av godkännandet. Regeringens arbete med att bekämpa våld mot kvinnor har haft en framskjuten plats . Arbetet har bedrivits och bedrivs långsiktigt och målmedvetet. Konventionen har ett heltäckande och systematiskt angreppssätt när det gäller våld mot kvinnor och våld i hemmet, och den utgör enligt regeringen ett viktigt led i att skapa en samsyn och ett samarbete internationellt om hur problemet med våld mot kvinnor ska bekämpas. Våld mot kvinnor är ett allvarligt samhällsproblem, och arbetet för att motverka detta våld är enligt utskottet angeläget och bör ha hög prioritet. Som regeringen framhåller kan ett tillträde till konventionen bidra till ett ökat internationellt och regionalt samarbete med att stoppa våld mot kvinnor samt bidra i kampen för ett där det inte förekommer något våld mot kvinnor eller våld i hemmet. Utskottet välkomnar därmed regeringens förslag och föreslår att godkänner konvention om våld mot kvinnor med de förbehåll som regeringen föreslår samt anta regeringens lagförslag med anledning av godkännandet. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om uppföljning och utvärdering med hänvisning till att de till stora delar får anses tillgodosedda. Jämför reservationerna 2 (S, MP) och 3 (V).