bet · H101UbU12 · 2014-04-08 00:00:00 — Utskottet kan konstatera att kommunerna har ett övergripande ansvar för att fördela resurser till utbildningen inom skolväsendet, dels till sina egna förskole- och skolenheter, dels till andra huvudmän enligt bl.a. de särskilda bestämmelserna om bidrag från hemkommunen genom ett grundbelopp och i vissa fall ett tilläggsbelopp. Kommunerna ska också enligt skollagen se till att utbildningen inom skolväsendet tar hänsyn till barns och elevers olika behov och att den är likvärdig. Utskottet uppmärksammar att det i rapporterna från och Skolinspektionen om skolornas resursfördelning redovisas att kommunernas resursfördelning varierar såväl mellan olika kommuner som mellan olika skolor. Utskottet instämmer i det som framförs i motionerna om att utgångspunkten måste vara att resursfördelningen till utbildningen inom skolväsendet utgår från barnens och elevernas olika förutsättningar och behov för att utbildningen ska kunna vara likvärdig inom varje skolform. Utskottet noterar därför det förtydligande i skollagen som regeringen nu föreslår i proposition 2013/14:148 om att kommuner, rektorer och förskolechefer ska fördela resurser efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov. Med anledning av frågan om likvärdighetsarbete för elever med hörselnedsättning noterar utskottet även att det föreslås ett förtydligande i propositionen om att elever som till följd av funktionsnedsättning har svårt att nå de olika kunskapskraven ska ges stöd som syftar till att så långt som möjligt motverka konsekvenserna av funktionsnedsättningen. Utskottet vill även i sammanhanget lyfta fram den nationella samordnaren som har fått regeringens uppdrag att stärka kvaliteten i utbildningen för elever inom specialskolans målgrupp som är döva, har hörselnedsättning m.m. När det gäller frågan om närmare anvisningar om resursfördelningen uppmärksammar utskottet att regeringen i propositionen anser att det inte kan finns någon generell modell för resursfördelning som är den mest ideala för alla kommuner eller för alla verksamheter inom skolväsendet och att det inte är möjligt att generellt avgöra hur stor del av en kommuns budget för skolväsendet som bör omfördelas och vad som är en tillräcklig differentiering. När det sedan gäller frågan om tilläggsbeloppet för elever med särskilda behov har utskottet observerat att regeringen i lagrådsremissen Villkor för fristående skolor m.m. bedömer att en utredning om bidragsregler för fristående skolor ska tillsättas. Utskottet vill inte föregripa behandlingen av förslaget om kommunernas resursfördelning och avstyrker med det anförda motionerna 2013/14:Ub376 (MP), 2013/14:Ub430 (MP) yrkande 4, 2013/14:Ub502 (S) yrkande 4, 2013/14:Ub565 (MP) yrkandena 16 och 17, 2013/14:Ub567 (S) yrkande 3, 2013/14:Ub569 (S) yrkande 6 och 2013/14:Ub571 (S) yrkande 14. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om val av skola. Jämför reservation 11 (V). I kommittémotion 2013/14:Ub396 av m.fl. (V) yrkande 7 uttalar motionärerna att principen om att skolan ska vara en plats där elever med olika bakgrund och erfarenheter kan mötas blir alltmer avlägsen. Motionärerna anser att man genom att införa närhetsprincipen kan motverka några av effekterna. Geografisk närhet ska enligt motionärerna ge företräde om fler elever önskar gå i en skola än det finns plats för. Kommunerna måste ta hänsyn till boendesegregationen när de konstruerar skolornas upptagningsområden. Frågan om att överväga en översyn av regelverket för grundskoleelevers möjlighet att gå i skolor som ligger i andra kommuner än den eleven är folkbokförd i behandlas i motion 2013/14:Ub447 av (M) yrkande 5. Motionären anser att frågan om valfrihet i är mer komplicerad än i gymnasieskolan eftersom små barn ofta har ett objektivt behov av att gå i en skola nära hemmet. Motionären konstaterar att det är uppenbart att lagstiftningen ger den kommunala planeringsprocessen företräde framför den enskildes val. Av 10 kap. 24 § skollagen (2010:800) framgår att det är hemkommunen som ansvarar för att utbildning i kommer till stånd för alla som enligt skollagen har rätt att gå i och som inte fullgör sin skolgång på annat sätt. Skyldigheten ska enligt bestämmelsen fullgöras genom att hemkommunen anordnar grundskola i den omfattning som krävs för att bereda utbildning för alla i kommunen som är berörda. Att elever ska ha nära till skolan regleras i 10 kap. 29 § skollagen. I bestämmelsen sägs att varje kommun är skyldig att vid utformningen av sin grundskola beakta vad som är ändamålsenligt från kommunikationssynpunkt för eleverna. Enligt 10 kap. 25 § skollagen har en elev rätt att bli mottagen i en grundskola som anordnas av en annan kommun än den som ska svara för elevens utbildning, om eleven med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i den kommunens grundskola. Särskilda skäl kan vara bl.a. mobbning och andra allvarliga konfliktsituationer. Prövningen ska göras av den kommun där barnet önskar fullgöra sin utbildning. Hemkommunens inställning i frågan om ersättning för mottagandet är utan betydelse i frågan om barnet ska tas emot eller inte (se prop. 2009/10:165 s. 737). I 10 kap. 30 § skollagen anges att en elev ska placeras vid den av kommunens skolenheter där elevens vårdnadshavare önskar att eleven ska gå. Om den önskade placeringen skulle medföra att en annan elevs berättigade krav på placering vid en skolenhet nära hemmet åsidosätts, ska dock kommunen placera eleven vid en annan skolenhet inom sin grundskola. I bestämmelsen sägs också att kommunen i annat fall endast får frångå elevens vårdnadshavares önskemål om den önskade placeringen skulle medföra betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för kommunen, eller det är nödvändigt med hänsyn till övriga elevers trygghet och studiero. Utskottet kan konstatera att det är kommunen som avgör hur många elever som får plats vid varje skolenhet. Kommunen ska i första hand utgå från vårdnadshavares önskemål när den placerar en elev vid en viss skolenhet. Enligt den s.k. närhetsprincipen får dock inte vårdnadshavarens önskemål gå utöver ett annat barns rätt till placering vid en skolenhet nära hemmet. Utskottet vill i sammanhanget understryka att rätten till skolplacering nära hemmet är ett uttryck för principerna om att alla barn och ungdomar ska ha lika tillgång till utbildning och att utbildningen ska vara likvärdig inom varje skolform och i fritidshemmet. Tillgången till en likvärdig utbildning ska således inte vara beroende av var någonstans eleven bor. (Se prop. 2012/13:165 s. Utskottet vill även framhålla att det kan finnas flera skolor i kommunen som anses vara belägna nära hemmet, och följaktligen innebär närhetsprincipen inte alltid att barnet blir placerad i den skolenhet som ligger närmast hemmet. När antalet elever som vill gå på en skola är större än det antal platser skolan erbjuder, måste kommunen därför bedöma vilka elever som ska placeras på skolan. När det gäller frågan om grundskoleelevers möjlighet att gå i skolor som ligger i andra kommuner än den eleven är folkbokförd i kan utskottet konstatera att en elev har rätt att bli mottagen i en grundskola som anordnas av en annan kommun än den som ska svara för elevens utbildning om eleven med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i den kommunens grundskola. Det är alltså den mottagande kommunen som prövar om eleven har sådana särskilda skäl att han eller hon ska få gå i en skolenhet i den kommunen. Hemkommunens inställning i frågan om ersättning för mottagande är utan betydelse i frågan om barnet ska tas emot eller inte (se prop. 2009/10:165 s. 737). Utskottet anser inte att det finns skäl för någon ändrad reglering på området och avstyrker därmed motionerna 2013/14:Ub396 (V) yrkande 7 och 2013/14:Ub447 (M) yrkande 5. Förutsättningar för fristående skolor Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förutsättningar för fristående skolor och modernare regelverk för fristående skolor. Jämför reservationerna 12 (MP), 13 (SD) och 14 (S, MP) samt särskilt yttrande 1 (V). Förutsättningar för fristående skolor I kommittémotion 2013/14:Ub474 av m.fl. (SD) yrkande 2 behandlas frågan om lika villkor för fristående och kommunala skolor. Motionärerna anser att utgångspunkten ska vara att såväl fristående som kommunala skolor ska vara öppna för alla elever, men att en enskild skola – oavsett om den är fristående eller – ska ha möjlighet att skapa klasser eller skolor för exempelvis barn med särskilda behov. Dessa skolor ska vara tvungna att söka tillstånd hos Skolinspektionen. I yrkande 4 begärs en öronmärkning av skolpengen så att grundbeloppet som betalas ut till huvudmannen enligt 10 kap. 38 § och 16 kap. 53 § skollagen endast ska få användas för de ändamål som anges i respektive paragraf och ingenting annat, samt att eventuella överskott av grundbeloppet ska återinvesteras i skolans verksamhet. Förändringen föreslås för att säkerställa alla elevers rätt till likvärdig utbildning, men också för att kvaliteten på skolutbildningen inte ska urholkas. Motsvarande reglering föreslås även gälla gymnasieskolan. Att det ska vara lika spelregler för såväl kommunalt som privat drivna förskolor föreslås i motion 2013/14:Ub551 av m.fl. (S). Motionärerna påpekar att de kommunalt drivna skolorna har skyldighet att ta emot alla elever inom sitt område, även de elever som har behov av särskilt stöd, men att detsamma inte gäller för de privat drivna skolorna. Detta leder enligt motionärerna till att skolor som inte har en ekonomi som går ihop och som har ett sviktande elevunderlag riskerar att läggas ned och att vissa stadsdelar i storstäderna kan komma att stå utan kommunala skolor. I motion 2013/14:Ub409 av och (båda MP) uttalar motionärerna att det måste finnas ett utrymme i det svenska skolväsendet för friskolor som inte är vinstdrivande, som sätter elevernas utveckling först och som bygger på kreativ mångfald. Modernare regelverk för fristående skolor Enligt kommittémotion 2013/14:Ub569 av m.fl. (S) yrkande 21 behöver regelverket för fristående skolor moderniseras. Motionärerna konstaterar att det regelverk som reglerar förutsättningar för etablering och uppföljning av fristående skolor infördes med målet att skapa pedagogisk mångfald och en större möjlighet för skolpersonal och föräldrar att påverka skolan genom t.ex. lärar- och föräldrakooperativ. Motionärerna menar att fristående skolor tjänar på ett modernt regelverk som är brett förankrat och långsiktigt hållbart och att elever och deras föräldrar kan känna trygghet i sitt skolval. Därför har Socialdemokraterna medverkat till en blocköverskridande överenskommelse som ett steg till ett mer modernt regelverk för de fristående skolorna. Även kommittémotion 2013/14:Ub571 av m.fl. (S) yrkande 23 behandlar behovet av ett moderniserat regelverk för fristående skolor. I kommittémotion 2013/14:Ub569 av m.fl. (S) yrkande 26 framhåller motionärerna att det måste bli lättare att välja skola utifrån fakta. Motionärerna anser att alla skolor ska delta i öppna jämförelser där man anger lärartäthet, andel behöriga lärare, resultat på nationella prov etc. Det behövs därtill skärpta regler för marknadsföring av skolor så att det är relevanta saker skolorna får locka med. Bakgrund och gällande rätt Utgångspunkten i skollagen (2010:800) är att samma regelsystem i så stor utsträckning som möjligt ska gälla för alla skolor. För fristående skolor gäller således samma regelverk som för kommunala skolor, och utbildningen ska vara likvärdig med utbildningen vid en skola. Det innebär bl.a. att fristående skolor, med vissa begränsade undantag, ska följa kurs- och läroplaner och sätta betyg. Skollagens krav när det gäller lärar- och förskollärarbehörighet, tillgång till studie- och yrkesvägledning, skolbibliotek och elevhälsa m.m. gäller oavsett huvudman. Skollagen ställer som huvudregel krav på att varje fristående skola ska vara öppen för alla elever som har rätt till utbildning för den aktuella skolformen. Det innebär att skolan i mån av plats ska ta emot alla sökande som har rätt till utbildningen och att särskilda intagningsvillkor, som t.ex. församlingstillhörighet eller visst etniskt ursprung inte får ställas upp (se prop. 1995/96:200 s. 70 och prop. 2009/10:165 s. 382). För fristående gymnasieskolor finns en motsvarande reglering som anger att varje huvudman för en fristående gymnasieskola ska ta emot alla ungdomar som har rätt till den sökta utbildningen i gymnasieskolan (se bl.a. 10 kap. 35 § och 15 kap. 33 § skollagen). Skolinspektionen har godtagit följande urvalsgrunder för fristående grundskolor när det inte finns plats för alla sökande: syskonförtur, elever som gått i skolans förskoleklass, kötid och närhetsprincip. I 10 kap. 30 § skollagen anges att en elev ska placeras vid den av kommunens skolenheter där elevens vårdnadshavare önskar att eleven ska gå. Om den önskade placeringen skulle medföra att en annan elevs berättigade krav på placering vid en skolenhet nära hemmet åsidosätts, ska dock kommunen placera eleven vid en annan skolenhet inom sin grundskola. En fristående skola får begränsa utbildningen till att avse vissa årskurser (grundskola och grundsärskola), elever som är i behov av särskilt stöd (grundskola, grundsärskola och gymnasieskola) och vissa elever som utbildningen är speciellt anpassad för (grundskola, grundsärskola och gymnasieskola). Elevens hemkommun är alltid skyldig att betala skolpeng i form av grundbelopp till en fristående skola för varje elev som går där. Skolpengen ska avse ersättning för undervisning, lärverktyg, elevhälsa, måltider, administration, mervärdesskatt och lokalkostnader. Av skolförordningen och gymnasieförordningen finns bestämmelser om vad ersättningen ska avse. Kommunen är även skyldig att lämna ett tilläggsbelopp för elever som har ett omfattande behov av särskilt stöd. (Se bl.a. 10 kap. 37–39 §§ skollagen.) Varje huvudman inom skolväsendet ska på huvudmannanivå systematiskt och kontinuerligt planera, följa upp och utveckla utbildningen, se 4 kap. 3 § skollagen. Reglerna i 4 kap. skollagen innehåller krav på ett systematiskt och kontinuerligt kvalitetsarbete som ska dokumenteras för i stort sett alla former av utbildning och verksamhet, oberoende av huvudman. Reglerna förstärktes skollag genom krav på tätare och mer systematiska utvärderingar av skolans kvalitet. Enligt skollagen ska det systematiska kvalitetsarbetet inriktas mot att uppfylla de nationella målen för utbildningen. Kravet innebär att huvudmän samt förskole- och skolenheter systematiskt och kontinuerligt ska följa upp verksamheten, analysera resultaten i förhållande till de nationella målen och utifrån det planera och utveckla utbildningen. har tagit fram allmänna råd för området (se allmänna råd med kommentarer Systematiskt kvalitetsarbete – för skolväsendet och SKOLFS 2012:98). De allmänna råden gäller för samtliga skolformer och fritidshemmet och har syftet att ge vägledning till huvudmäns samt förskole- och skolenheters systematiska kvalitetsarbete för en ökad måluppfyllelse. En kommun har enligt skollagen rätt till insyn i verksamheten vid en fristående skola som ligger i kommunen (se bl.a. 10 kap. 41 § skollagen). Med insyn i verksamheten avses att kommunen fortlöpande ska kunna hålla sig informerad om hur verksamheten vid den fristående skolan utvecklas (se prop. 2009/10:165 s. 746). De fristående skolorna står under statlig tillsyn och omfattas av nationella uppföljning och utvärdering. Bakgrund och pågående arbete gjordes en överenskommelse mellan en majoritet av partierna (M, FP, C, KD, S och MP) i den parlamentariska (UbU, dnr 2045-2012/13). I överenskommelsen eftersträvades lika villkor för kommunala och fristående skolor och uttalades att den reglering som föreslogs av kan bidra till att höja kvaliteten och har förutsättningar att minska politiska motsättningar kring friskolor. Det fanns därmed förutsättningar för långsiktiga spelregler, som länge har varit ett önskemål från friskolorna. konstaterar i sitt betänkande Friskolorna i samhället (SOU 2013:56) att friskolorna har kommit för att stanna. Kommittén anser att möjligheten att välja skola är av stort värde, både för den enskilde eleven och för att stimulera utvecklingen inom skolväsendet. Kommittén föreslår bestämmelser som alla har kvaliteten i fokus och har i sina överväganden eftersträvat lika villkor för kommunala och fristående skolor. I lagrådsremissen Villkor för fristående skolor m.m. lämnar regeringen förslag och bedömningar som berör olika sakfrågor och aspekter inom skolväsendet, bl.a. samråd vid etablering och prövning av enskilda som huvudmän för fristående skolor samt ökad öppenhet och insyn i skolväsendet. Regeringen gör bedömningen att bör ges i uppdrag att bygga upp och administrera ett nationellt informationssystem för alla skolor som möjliggör jämförelser av olika skolor, och att detta bör vara i drift . Regeringen har aviserat en proposition om fristående skolor . Utskottet uttalade i sitt betänkande 2012/13:UbU7 (s. 28) att regeringens beredning av betänkande bör inväntas innan ytterligare överväganden görs i frågan om villkoren för de fristående skolorna. har lanserat webbplatsen Välja skola där det är möjligt att söka och jämföra grund- och gymnasieskolors kvalitet och resultat. På webbplatsen finns t.ex. uppgifter om betyg, provresultat, lärare på skolorna och exempel på frågor att ställa till skolan. Syftet med webbplatsen är att ge elever och föräldrar stöd vid valet av skola. har fått tilläggsdirektiv med uppdrag att bl.a. analysera hur ett aktiebolags verksamhet skulle påverkas av att bolaget helt eller delvis har ett annat syfte än vinst. Analysen ska även omfatta vilka konsekvenser ett helt eller delvis annat syfte har för fördelningen av vinsten och hur verksamheten skulle påverkas om ett bolag har som enda syfte att bedriva utbildning av god kvalitet och överskottet som huvudregel ska återinvesteras i verksamheten (Fi 2012:11, dir. 2013:3). Uppdraget ska redovisas . Utskottet kan inledningsvis konstatera att det nu är friskolereformen genomfördes i . Genom reformen gavs fristående skolor i huvudsak samma ekonomiska förutsättningar att verka som skolor med offentlig huvudman. Samma regelsystem som för kommunala skolor började gälla med krav på att utbildningen skulle vara likvärdig med utbildningen vid en skola. Det finns enligt utskottet anledningar att göra vissa förändringar i regelverket med fokus på kvaliteten, och utskottet inväntar nu med intresse den kommande propositionen om fristående skolor. När det gäller frågan om de fristående skolornas skyldighet att ta emot elever vill utskottet understryka att det enligt skollagen som huvudregel gäller ett öppenhetskrav. Detta innebär exempelvis att en fristående grundskola eller gymnasieskola ska vara öppen för alla elever som har rätt till utbildning i grund- eller gymnasieskolan. Finns det plats på skolan har alla som är behöriga till utbildningen rätt att gå där oavsett kommuntillhörighet. Öppenhetskravet innebär att även elever i behov av särskilt stöd kan välja den friskola de önskar. Om det inte finns plats för alla sökande får dock den fristående skolan göra ett urval bland de sökande. Utskottet vill i detta sammanhang särskilt betona att Skolinspektionen granskar hur friskolor tar emot elever vid återkommande inspektioner och anmälningsärenden. I fråga om kommunala grundskolor gäller att en vårdnadshavare har rätt att välja skola för sitt barn i hela kommunen, inte bara i den kommundel eller stadsdel där eleven bor, men det är kommunen som avgör hur många elever som får plats vid varje skolenhet. Utskottet kan konstatera att kommuner har större möjligheter än flertalet fristående skolor att organisera undervisningen i sina skolor på olika sätt. Huvudmän som driver flera skolenheter kan efter mottagandet fördela elever mellan sina olika skolor, så att elever som behöver en viss anpassad utbildning placeras på en skola med inriktning mot en sådan utbildning. Små kommuner med ett begränsat utbud kan i samverkan med andra kommuner öka möjligheterna att anpassa sin organisation och erbjuda utbildningar anpassade till de olika behov som finns. En huvudman för en fristående skola som endast har en skolenhet har inte samma möjligheter att organisera undervisningen men kan med stöd i skollagen begränsa utbildningen till bl.a. elever i behov av särskilt stöd. Det gör det möjligt för fristående skolor att specialisera utbildningen till elever med exempelvis dyslexi, inlärningsproblem eller koncentrationssvårigheter. (Jfr prop. 2011/12:49.) När det sedan gäller frågan om att öronmärka skolpengen så att grundbeloppet till huvudmannen endast ska få användas för de ändamål som anges i skollagen vill utskottet upplysa om att det i skolförordningen och gymnasieförordningen finns närmare bestämmelser om ersättningen till de fristående skolorna, såsom vad det grundbelopp som lämnas i bidrag till en friskola ska avse. Utskottet vill även uppmärksamma att regeringen anser att det finns behov av att undersöka hur bidragsbestämmelserna fungerar och i lagrådsremissen Villkor för fristående skolor m.m. gör bedömningen att det ska tillsättas en utredning om bidragsregler för fristående skolor. Regeringen bedömer vidare att bör ges i uppdrag att bygga upp och administrera ett nationellt informationssystem för alla skolor som möjliggör jämförelser av olika skolor. Systemet bör innehålla information om skolors organisation, resultat och utbildningsutbud, upplevd kvalitet, ekonomisk information samt eventuella förelägganden från Skolinspektionen. Med anledning av frågan om skolor som inte är vinstdrivande vill utskottet dessutom uppmärksamma att har i uppdrag att bl.a. utreda hur verksamheten vid aktiebolag som bedriver fristående skolverksamhet skulle påverkas av att bolaget helt eller delvis har ett annat syfte än vinst. Utskottet kan avslutningsvis konstatera att betänkande bereds inom och att en proposition om friskolor har aviserats . Utskottet avstyrker med stöd av den gällande regleringen samt med hänvisning till det pågående beredningsarbetet motionerna 2013/14:Ub409 (MP), 2013/14:Ub474 (SD) yrkandena 2 och 4, 2013/14:Ub551 (S), 2013/14:Ub569 (S) yrkandena 21 och 26 samt 2013/14:Ub571 (S) yrkande 23. Godkännande av enskild som huvudman Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om etablering av fristående skolor. Jämför reservationerna 15 (S), 16 (MP), 17 (SD), 18 (V) och 19 (MP, V) samt särskilt yttrande 2 (V). Godkännande av enskild som huvudman Tillstånd för skolverksamhet ska inte kunna överlåtas utan föregående kontroll, menar motionärerna i partimotion 2013/14:Fi283 av m.fl. (MP) yrkande 6. Motionärerna anser att det behövs en separat prövning och ett nytt beslut innan någon får ett sådant tillstånd. Vid behov ska Skolinspektionen kunna göra en snabbare behandling av ett byte av tillstånd. I kommittémotionerna 2013/14:Ub569 av m.fl. (S) yrkande 22 och 2013/14:Ub571 av m.fl. (S) yrkande 24 framhåller motionärerna att de senaste årens konkurser av fristående skolor visar att arbetet med att modernisera regelverket för fristående skolor måste fortsätta och att man därför vill skapa lex JB. Motionärerna konstaterar att kommunen är ansvarig för alla elevers skolgång men inte har makt över hur skolan ska organiseras och dimensioneras, och de vill skärpa kvalitetskraven för möjligheten att få tillstånd att starta en skola. innefattar även bl.a. förslag om att Skolinspektionen ska få i uppdrag att bedriva tillsyn över skolföretags ekonomi, att det ska krävas långsiktighet hos ägare av en skola för att få tillstånd från Skolinspektionen att få bedriva en skola och att ägarbyten inte ska kunna ske utan att ett nytt tillstånd beviljas. I kommittémotion 2013/14:Ub569 av m.fl. (S) yrkandena 24 och 25 behandlas ytterligare delar av förslaget om lex JB.