bet · H201FöU6 · 2014-12-15 00:00:00 — betänkande 2014/15:FöU6 I betänkandet behandlar utskottet 42 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som rör frågor om samhällets krisberedskap, t.ex. räddningstjänst, naturolyckor, sjö- och kustövervakning, fyrverkerier, informations- och cybersäkerhet samt strålskydd och kärnsäkerhet. Utskottet föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen bör tillsätta en utredning med uppgift att lämna förslag till hur en sammanhållen myndighet för alarmeringstjänsten bör organiseras. Därmed föreslår utskottet att bifaller motion om särskild utredning om alarmeringstjänsten. Utskottet föreslår att avslår övriga motioner om samhällets krisberedskap. I betänkandet finns 13 reservationer (SD och V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut ............................................................... Redogörelse för ärendet .................................................................................. Systemfrågor om krisberedskap ................................................................... Jämställdhet och mångfald inom ............................................. Svenskt-finskt samarbete på räddningstjänstområdet................................. Särskild utredning om alarmeringstjänsten ................................................ Nationellt låssystem för vägbommar .......................................................... Informations- och cybersäkerhet ................................................................ Lagring av olja/ransonering av petroleumprodukter................................... Sjö- och kustövervakning ........................................................................... Systemfrågor om krisberedskap, punkt 1 (SD).................................... Jämställdhet och mångfald inom , punkt 3 (SD)................ Svenskt-finskt samarbete på räddningstjänstområdet, punkt 4 (SD) ... SOS Alarm, punkt 6 (SD).................................................................... Nationellt låssystem för vägbommar, punkt 7 (SD) ............................ Naturolyckor, punkt 8 (SD)................................................................. Informations- och cybersäkerhet, punkt 10 (SD) ................................ Livsmedelsförsörjning, punkt 11 (SD) ................................................ Reservkraft, punkt 12 (SD) ................................................................. Lagring av olja/ransonering av petroleumprodukter, punkt 13 (SD)... Sjö- och kustövervakning, punkt 14 (SD) ........................................... Kärntekniska anläggningar, punkt 15 (SD) ......................................... Kärntekniska anläggningar, punkt 15 (V) ........................................... Förteckning över behandlade förslag............................................................ Motioner från allmänna motionstiden /15 ......................................... Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2014/15:366 av och (M), 2014/15:800 av och (C) och 2014/15:1505 av m.fl. (SD). Reservation 1 (SD) 2014/15:1964 av och (S) och 2014/15:2770 av (M). 3.Jämställdhet och mångfald inom 2014/15:1109 av och (SD) yrkandena 6–8. Reservation 2 (SD) 4.Svenskt-finskt samarbete på räddningstjänstområdet 2014/15:1946 av (M) yrkandena 1 och 2. Reservation 3 (SD) 5.Särskild utredning om alarmeringstjänsten tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen bör tillsätta en utredning med uppgift att lämna förslag till hur en sammanhållen myndighet för alarmeringstjänsten bör organiseras. 2014/15:2841 av m.fl. (FP, M, C, KD) yrkande 7. 2014/15:2961 av m.fl. (SD) yrkande 76. Reservation 4 (SD) 7.Nationellt låssystem för vägbommar 2014/15:309 av (M). Reservation 5 (SD) 2014/15:184 av m.fl. (M), 2014/15:910 av och (M), UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT 2014/15:1714 av och (M), 2014/15:1754 av m.fl. (S), 2014/15:2241 av och (M), 2014/15:2525 av (MP) yrkande 8 och 2014/15:2961 av m.fl. (SD) yrkande 75. Reservation 6 (SD) 2014/15:1736 av (S) och 2014/15:1747 av (S). avslår motionerna 2014/15:2190 av (S) och 2014/15:2961 av m.fl. (SD) yrkande 7. Reservation 7 (SD) 2014/15:2961 av m.fl. (SD) yrkande 4. Reservation 8 (SD) 2014/15:2961 av m.fl. (SD) yrkande 78. Reservation 9 (SD) 13.Lagring av olja/ransonering av petroleumprodukter 2014/15:2961 av m.fl. (SD) yrkandena 2 och 3. Reservation 10 (SD) avslår motionerna 2014/15:1435 av m.fl. (S), 2014/15:1522 av (KD), 2014/15:2239 av (M), 2014/15:2961 av m.fl. (SD) yrkande 73 och 2014/15:2998 av (S). Reservation 11 (SD) avslår motionerna 2014/15:390 av (M), 2014/15:659 av (FP), UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT 2014/15:850 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2014/15:2961 av m.fl. (SD) yrkande 1. Reservation 12 (SD) Reservation 13 (V) avslår motionerna 2014/15:222 av (M), 2014/15:854 av (KD), 2014/15:978 av i (C) yrkande 1, 2014/15:1650 av (MP) och 2014/15:2625 av och (C) yrkande 3. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (FP), (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (S), (C), (MP), (M), (S), (V), (KD), (S), Dag Klackenberg (M) och (SD). I betänkandet behandlar utskottet 31 motioner (42 yrkanden) från den allmänna motionstiden . Motionerna behandlar frågor om samhällets krisberedskap, t.ex. räddningstjänst, naturolyckor, sjö- och kustövervakning, fyrverkerier, informations- och cybersäkerhet samt, strålskydd och kärnsäkerhet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om systemfrågor gällande krisberedskap. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående utredningar. Jämför reservation 1 (SD). och (båda C) anför i motion 2014/15:800 att det behövs en modern och genomgripande sårbarhets- och säkerhetsutredning för att kunna reformera strukturer och analysera vilka reglerförändringar som behövs för att det svenska samhället ska stå säkrare och starkare. Motionärerna framhåller att det har gått hade en sådan genomgripande diskussion runt säkerhets- och sårbarhetsfrågor och att det är dags för en ny då nya problem aktualiseras till följd av den snabba teknikutvecklingen och dramatiska förändringar i omvärlden i övrigt. I motion 2014/15:366 understryker och (båda M) behovet av att göra en översyn för att tydligt identifiera ansvaret för krisberedskap i hela samhället med tanke på att en generell krishanteringsförmåga förutsätter ett tydligt definierat ansvar på alla nivåer. Ansvaret omfattar beredskap i form av mental insikt, engagemang, kunskaper, materiella resurser, organisation och ledarskap. Medvetna, informerade och förberedda medborgare är grunden för samhällets styrka, enligt motionärerna. De menar att det för majoriteten av de identifierade hoten och riskerna inte finns någon väsentlig brist på resurser i vårt samhälle, men det gäller att veta var de finns och hur man kommer åt dem i händelse av en kris. För goda resultat i form av en optimal krishanteringsförmåga räcker det inte med en tydlig ansvarsfördelning. Aktörerna måste ha förstått, och även accepterat, sina olika roller, vilket ställer krav på delaktighet och kommunikation. Övningar ger exempelvis dels en god personkännedom och kunskap om varandras ansvarsområden, dels kompetens som ökar effektiviteten vid verkliga händelser, därav den föreslagna översynen. I motion 2014/15:1505 föreslår m.fl. (SD) att systemet för krisberedskapsövningar bör utvecklas eftersom det inte framstår som rimligt att huvudansvaret för förberedelser för krissituationer ska ligga på de enskilda kommunerna. Motionärerna menar att den nu gällande ansvarsprincipen bör modifieras så att det övergripande ansvaret för beredskapsövningar, inklusive ledningsträningsövningar på alla nivåer, läggs på en övergripande central myndighet, förslagsvis Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). I betänkande 2013/14:FöU11 såg utskottet positivt på vad regeringen anförde i proposition 2013/14:144 om att sätta människan i centrum för krisberedskapsarbetet och instämde i att värnandet om den enskilda individens och befolkningens hälsa och säkerhet ska prioriteras. I linje med detta välkomnade utskottet MSB:s förslag till informationsinsatser i samverkan med berörda aktörer, inklusive skolor och frivilligrörelser, med syfte att stärka den enskildes förmåga. Likt Försvarsberedningen ansåg utskottet att de frivilliga försvarsorganisationerna har en viktig roll i att skapa en folkförankring och att utbildningsinsatser generellt kan utvecklas. Den fortsatta behandlingen inom av Försvarsberedningens försvarspolitiska rapport borde inte föregripas, ansåg utskottet, varför aktuella motionsyrkanden avstyrktes. I samma betänkande delade utskottet också regeringens och Försvarsberedningens syn på ansvarsprincipen som en fortsatt viktig del av det svenska krisberedskapssystemet och att det ansvar som alla aktörer har att också samverka är en del av detta. Utskottet kunde i samma betänkande notera utredningsförslagen om en ökad samverkan mellan MSB, länsstyrelserna och kommunerna inom det övergripande området skydd mot olyckor. Utskottet konstaterade att det pågående arbetet var skäl att inte föreslå några ytterligare åtgärder från sida på området och avstyrkte därför de aktuella motionsyrkandena. Utredningen i - lärdomar för framtiden (dir. 2014:116) har tillsatts av regeringen och ska redovisas av en särskild utredare. Utredningen ska utifrån hanteringen av skogsbranden i redogöra för vilka lärdomar som kan dras i syfte att stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera allvarliga olyckor och kriser. Utredaren ska beskriva och utvärdera den operativa insatsen och övrigt arbete som har bedrivits av de berörda aktörerna i samband med skogsbranden. Med utgångspunkt i beskrivningen och utvärderingen ska utredaren identifiera möjliga förbättringsåtgärder och, om så bedöms lämpligt, lämna förslag på nödvändiga författningsändringar m.m. i syfte att stärka samhällets beredskap och förmåga att förebygga och hantera allvarliga olyckor och kriser. Utredaren ska i sitt arbete ta del av relevanta aktörers utredningar av skogsbranden i . har inlett en granskning av länsstyrelsernas krisberedskapsarbete. Resultatet av granskningen kommer att presenteras i en rapport, med planerad publicering . Länsstyrelserna är centrala aktörer i arbetet med att minska sårbarheten i samhället och se till att det finns en god krisberedskap. krisberedskapsuppdrag innefattar bl.a. att samordna krisberedskapen i länet och se till att samverkan sker mellan olika aktörer. Länsstyrelsernas finansiering av krisberedskapsverksamheten består av förvaltningsanslag och projektmedel från krisberedskapsanslaget. Totalt uppgick länsstyrelsernas verksamhetskostnader för krisberedskap, skydd mot olyckor och civilt försvar till ca 2013. Krisberedskapsverksamheten varierar mellan olika länsstyrelser, vilket den också bör göra beroende av hur riskbilden ser ut i olika län. Det har dock framkommit i förstudien att det finns en risk att krisberedskapsverksamheten har brister i flera län. Det finns även tecken på att flera länsstyrelser saknar tillräcklig finansiering för att klara sina ålagda krisberedskapsuppgifter. Syftet med granskningen är att undersöka om det finns brister i det statliga åtagandet när det gäller det regionala krisberedskapsarbetet och om resurserna för den regionala krisberedskapen kan användas mer effektivt. Granskningen ska besvara följande frågor: Bedriver länsstyrelserna ett effektivt och långsiktigt krisberedskapsarbete? Är finansieringen och uppföljningen av länsstyrelsernas krisberedskapsuppgifter effektiv för att uppnå en god regional krisberedskapsförmåga? MSB har ett årligt uppdrag att i samverkan med berörda aktörer redovisa en nationell bedömning av samhällets förmågor, risker, sårbarheter och identifierade och genomförda åtgärder som rör krisberedskapen. I bedömningen ska även informationssäkerhet beaktas. Redovisningen ska lämnas till () enligt myndighetens regleringsbrev . Generellt kan sägas att ansvarsprincipen gäller för svensk krisberedskap, vilket innebär att den som har ett ansvar för en verksamhet under normala förhållanden har ett motsvarande ansvar även under krissituationer. I ansvaret ingår att vidta de åtgärder som krävs för att kunna förebygga, motstå, hantera, återställa och lära från olyckor och kriser och därigenom skapa både robusthet och krishanteringsförmåga. Ansvarsprincipen innebär också ett ansvar för varje aktör att samverka med andra, ofta sektorsövergripande. Regeringen uttrycker i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1, utg.omr. 6) att den myndighet eller utförare som har ansvaret för verksamhet under normala förhållanden, i enlighet med ansvarsprincipen, även har ansvar för att finansiera de åtgärder som krävs för att verksamhet kan bedrivas även i en krissituation. Regeringen anger vidare i budgetpropositionen att aktörer med ansvar inom krisberedskapsområdet bör bedriva en sådan övningsverksamhet som är nödvändig för att upprätthålla förmågan att hantera olyckor och kriser. Detta ska ske i enlighet med ansvarsprincipen och inom ramen för befintliga resurser. Sektorsvisa övningar bör genomföras i syfte att vidmakthålla och stärka förmågan att hantera de händelser som påverkar samhällsviktiga verksamheter och därigenom riskerar att skapa störningar i samhällets funktionalitet. Regeringen betonar betydelsen av att brister i krishanteringen som uppmärksammas vid faktiska händelser eller övningar omhändertas och prövas i kommande övningar. Den överenskommelse om kommunernas krisberedskap som finns mellan och Kommuner och Landsting (SKL), (MSB dnr 2012-5541), reglerar kommunernas ersättning för de uppgifter kommunerna har enligt la- gen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraor- dinära händelser i fredstid och höjd beredskap, förkortad LEH. melsen preciserar vidare statens förväntningar på hur uppgifterna ska genom- föras i form av målbeskrivningar och riktlinjer för hur verksamhet och ersätt- ning ska följas upp. Ersättningen utgår från den s.k. finansieringsprincipen som innebär att de åtgärder som staten ålägger kommunerna också ska finan- sieras av staten. Det ligger i såväl kommunernas som statens intresse att den kommunala krisberedskapen utvecklas på ett bra sätt. Det är därför viktigt, enligt överens- kommelsen, att SKL och MSB träffas löpande för att diskutera vilka åtgärder som bör vidtas för att utveckla den kommunala krisberedskapen. Kommunen ansvarar för att genomföra uppgifterna enligt LEH och för att den statliga ersättningen som utgår för dessa uppgifter används i enlighet med de villkor som gäller för detta. Kommunen ska följa upp den egna verksam- heten och rapportera till om de åtgärder som vidtagits och hur åtgärderna påverkat krisberedskapen. Kommunen får en årlig ersättning för att stimulera samverkan med andra aktörer under förutsättning att kommunen fullgjort sina uppgifter. Finansierade åtgärder ska kunna härledas till uppgif- terna i 2 och 3 kap. i LEH som består av risk- och sårbarhetsanalyser, plane- ring, geografiskt områdesansvar, övning, utbildning, rapportering och höjd be- Finansierade åtgärder ska avse förberedande och förebyggande ar- Åtgärder för att hantera en inträffad händelse ska inte finansieras med De vidtagna åtgärderna ska öka förmågan att kontinuerligt be- driva samhällsviktig verksamhet och stärka förmågan att hantera extraordinära Ersättningen enligt denna överenskommelse ska utgöra ett komple- ment till kommunens egen finansiering av arbete med krisberedskap. der för stora investeringar eller delfinansiering av sådana åtgärder där kom- munerna får andra typer av bidrag från staten (t.ex. stöd till led- ningsförmåga) ska inte bekostas av ersättningen. Av överenskommelsen framgår att ska ge kommunerna stöd i form av information och utbildning i krisberedskap, i arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser och i övningsverksamheten. uppgiften att följa upp tillämpningen av LEH och denna överenskommelse. MSB ska lämna generella metodstöd m.m. för kommunernas arbete med uppgifterna enligt LEH. MSB ska t.ex. ta fram utbildningsmateriel, hand- böcker och metoder för kommunernas krisberedskap. MSB ska också erbjuda kommunerna utbildning, i de fall det är ändamålsenligt att utbildningen ge- nomförs på central nivå. Dessutom ska MSB meddela föreskrifter om risk- och –2018 vill staten stimulera ytterligare samverkan inom kommuner och mellan kommuner och andra aktörer. att ett samverkanstillägg införs. Samverkanstillägget består bl.a. av en sam- verkansersättning som utbetalas till kommunerna och som syftar till att stimu- lera ytterligare samverkan i kommunernas arbete med de uppgifter som anges. Utskottet konstaterar att en rad systemfrågor håller på att ses över genom att flera utvärderingar är på gång inom krisberedskapsområdet, bl.a. mot bakgrund av den stora skogsbranden i . Denna kommande utredning, liksom granskning av länsstyrelsernas krisberedskapsarbete och den fortsatta behandlingen inom av Försvarsberedningens försvarspolitiska rapport bör enligt utskottet inte föregripas. När det gäller kommunernas ansvar instämmer utskottet i regeringens bedömning att ansvarsprincipen ligger fast och betonar att det ryms en samverkansprincip inom ramen för denna. Följaktligen blir den s.k. kommunöverenskommelsen mellan av stor vikt för att kommunerna också ska kunna få ett adekvat stöd från MSB och länsstyrelserna, vilka båda har ett samordningsuppdrag. Utskottet vill betona vikten av fortsatt övningsverksamhet för att samhället ska kunna stå rustat vid en kris. En kännedom om varandras roller och mandat är ovärderligt i ett sådant sammanhang. Av dessa skäl finner utskottet att det inte föreligger några skäl för att vidta ytterligare åtgärder på det aktuella området och avstyrker därmed motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om brandsäkerhet och brandlarm. Utskottet hänvisar bl.a. till gällande ordning och pågående arbeten i form av informationsinsatser. Vikten av fungerande brandvarnare i bostaden framhålls av och (båda S) i motion 2014/15:1964. I en majoritet av dödsbränder i flerbostadshus och småhus saknas brandvarnare helt enligt statistik från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). MSB:s huvudförslag i rapporten om rimligt brandskydd i olika boendemiljöer (MSB 2010-9200) var att de skulle få rätt att ge ut en föreskrift om att alla bostäder ska ha minst en fungerande brandvarnare. MSB ville också ge ut en föreskrift om brandskydd i behovsprövade vård- och omsorgsboenden. Motionärerna anser att rapporten inte ledde till åtgärder från alliansregeringens sida trots brandstatistiken. Detta vill nu motionärerna komma till rätta med. (M) föreslår i motion 2014/15:2770 att möjligheten till att utreda problemet med att ljud inte når alla vid brandlarm bör ses över och åtgärdas. Brandlarmen behöver vara utrustade med en annan varningsfunktion än enbart ljud. Larm med både ljud och ljus kan vara en lösning så att även personer med nedsatt hörsel ska kunna uppfatta faran, anför motionären. 2014/15:FöU6 UTSKOTTETS ÖVERVÄGANDEN Enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, förkortad LSO, ska ägare eller nyttjanderättshavare till byggnader eller andra anläggningar i skälig omfattning hålla utrustning för släckning av brand och för livräddning vid brand eller annan olycka och i övrigt vidta de åtgärder som behövs för att förebygga brand och för att hindra eller begränsa skador till följd av brand. I förarbetena till bestämmelsen omnämns varningsanordningar, t.ex. brandvarnare, som ett exempel på utrustning för att hindra eller begränsa skador till följd av brand. I MSB:s allmänna råd och kommentarer om brandvarnare i bostäder (SRVFS 2007:1) anges att varje byggnad som används för bostadsändamål bör vara försedd med fungerande brandvarnare eller motsvarande på varje våningsplan. Lagen har därmed ansetts innebära en skyldighet för t.ex. ägare av bostadshus att installera och underhålla brandvarnare. I föreskrifter ställs krav på brandvarnare eller motsvarande utrustning för bostadshus. Enligt byggregler – föreskrifter och allmänna råd, (BFS 2011:26), som trädde i kraft , ska utrymmen i publika lokaler där personer med hörselnedsättning kan vistas ensamma förses med kompletterande larm, som även hörselskadade och döva kan uppfatta. Byggreglernas tillämpningsområde har också utvidgats till att även gälla ändring av byggnader. Vad gäller befintliga lokaler och platser kan larm på publika toaletter som inte kan uppfattas av personer med nedsatt hörsel vara ett sådant hinder som ska åtgärdas enligt föreskrifter och allmänna råd om avhjälpande av enkelt avhjälpta hinder till och i lokaler dit allmänheten har tillträde och på allmänna platser (BFS 2011:13). I föreskrifter om arbetsplatsers utformning (AFS 2009:2) anges att larmanordningar ska avge signaler som kan uppfattas av alla som berörs av faran. Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) har på regeringens uppdrag tagit fram riktlinjer för att göra offentlig verksamhet tillgänglig för personer med funktionsnedsättning. Riktlinjerna uppdaterades 2012 och omfattar bl.a. utrymning vid nödsituationer. Där anges vilka förutsättningar som krävs för att personer med funktionsnedsättning ska kunna sätta sig i säkerhet vid en nödsituation, t.ex. att utrymningslarm och information i samband med utrymning kan uppfattas. () betonar i sin tillgänglighetspolicy att myndigheten som förvaltare och byggherre ska verka för utrymningssäkerhet för personer med funktionsnedsättning. I myndighetens arbete med att anpassa statliga byggnader till dagens behov har praktiska utrymningsstudier för personer med funktionsnedsättning gjorts. I samarbete med hotellbranschen har också tagit fram en norm för certifiering av brandskyddade hotell. I arbetet ingår metoder för hur man ska hantera personer med funktionsnedsättning vid larmning och utrymning, bl.a. genom olika tekniska hjälpmedel. Frågan om brand- och utrymningslarm för hörselskadade i befintliga lokaler är i övrigt i hög grad en tillsynsfråga. Det är den lokala räddningstjänsten som i sin tillsyn enligt LSO ska uppmärksamma om det krävs särskilda larm i vissa lokaler (t.ex. i en skola för döva och hörselskadade). Frågor om brandskydd i boendemiljöer har tidigare behandlats av utskottet . I betänkande 2013/14:FöU11 gav utskottet fortsatt stöd åt den nationella strategi och vision för att stärka brandskyddet (Fö2009/2196/SSK) som MSB har tagit fram på regeringens uppdrag. Visionen är att ingen ska omkomma eller skadas allvarligt till följd av brand. Målen för strategin är bl.a. att antalet omkomna och svårt skadade vid bränder i bostadsmiljö ska minskas med minst en tredjedel till 2020, att medvetenheten hos enskilda om brandrisker och hur man ska agera i händelse av brand ska öka samt att förekomsten av fungerande brandvarnare och brandskyddsutrustning i bostäder ska öka. Ut- skottet såg inte något behov av ändringar i den gällande ordningen vad avser brandvarnare, inte heller beträffande dövas och hörselskadades behov, vilket också behandlades i betänkandena /10:FöU9, 2010/11:FöU2 och 2012/13:FöU8. Utskottet konstaterade att det i de gällande byggreglerna och arbetsmiljöföreskrifterna ställs krav på att larmanordningar på arbetsplatser och i allmänna lokaler ska avge signaler som kan uppfattas av personer med hörselnedsättning och döva samt att initiativ för att stärka utrymningssäkerheten för personer med funktionsnedsättning hade tagits i olika sammanhang. Utskottet kunde i betänkande 2013/14:FöU11 också notera utredningsförslagen om brandsäkerhet och en ökad samverkan mellan MSB, länsstyrelserna och kommunerna inom det övergripande området skydd mot olyckor. Utskottet konstaterade att det pågående arbetet var skäl att inte föreslå några ytterligare åtgärder från sida på området och avstyrkte därför motionsyrkandena. Regeringen redovisar i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1, utg.omr. 6) att mycket är gjort för att minska risken för och konsekvenserna av bränder.