bet · H101SoU7 · 2014-02-14 00:00:00 — Kommun och landsting som ska bedriva verksamhet som avses i första stycket ska anmäla denna verksamhet till Inspektionen för vård och omsorg innan verksamheten påbörjas (tredje stycket). Den som har beviljats ekonomiskt stöd för personlig assistans enligt 9 § 2 eller assistansersättning enligt 51 kap. socialförsäkringsbalken, och som har anställt någon för sådan personlig assistans, ska göra en anmälan till Inspektionen för vård och omsorg innan assistenten påbörjar sitt arbete (fjärde stycket). Assistansersättning regleras i 51 kap. socialförsäkringsbalken (2010:110). En försäkrad som omfattas av 1 § LSS kan för sin dagliga livsföring få assistansersättning för kostnader för sådan personlig assistans som avses i 9 a § samma lag (2 §). För rätt till assistansersättning krävs att den försäkrade behöver personlig assistans i genomsnitt för sådana grundläggande behov som avses i 9 a § LSS (3 §). Av 9 § 3 LSS framgår att med insatser för särskilt stöd och service enligt lagen avses ledsagarservice. Av 2 § andra stycket följer att varje kommun ska svara för insatsen ledsagarservice. I proposition 1992/93:159 (s. 178) om stöd och service till vissa funktionshindrade sägs att avsikten med insatsen ledsagarservice är att den enskilde ska få hjälp med att komma ut bland andra människor, exempelvis genom ledsagning för besök hos vänner eller vid deltagande i kulturlivet. Ledsagarservicen syftar till att bryta den isolering som ofta blir följden av ett omfattande funktionshinder. Insatsen bör ha karaktären av personlig service och anpassas efter de individuella behoven. Olika insatsers innehåll och gränser enligt 9 § LSS har preciserats i ett antal regeringsrätts- och kammarrättsavgöranden, bl.a. ledsagarservice. Ett motionsyrkande om personlig assistans vid sjukhusvistelse behandlades av utskottet i betänkande 2010/11:SoU11 Funktionshindersfrågor. Utskottet uttalade då följande (s. 32, 1 res. MP, V): Utskottet har fått veta att frågan om assistansersättning vid sjukhusvistelse är föremål för fortsatt beredning inom . Utskottet vidhåller sin bedömning och anser att resultatet av detta arbete inte bör föregripas. Motion [] avstyrks. Även motionsyrkanden om daglig verksamhet m.m. behandlades av utskottet i det nämnda betänkandet. Utskottet uttalade då följande (s. 33, 1 res. Utskottet konstaterar att regeringens inriktningsmål för funktionshinderspolitiken på arbetsmarknadsområdet är att sysselsättningsgraden för personer med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga ska öka. Utskottet ser mycket positivt på såväl regeringens generella insatser på arbetsmarknadsområdet som förstärkningen av de olika formerna av arbeten med stöd. Utskottet vill även lyfta fram regeringens satsningar för att förbättra möjligheterna till sysselsättning inom ramen för psykiatrisatsningen 2009–2011. Utskottet välkomnar regeringens satsning på att utveckla insatsen meningsfull sysselsättning för personer med en psykisk funktionsnedsättning. Syftet med de ekonomiska resurser som har avsatts för detta ändamål är att enskilda ska kunna utveckla sina möjligheter till arbete och gå vidare till lönearbete. Frågan om daglig verksamhet har tidigare behandlats av utskottet i betänkandet Personlig assistans och andra insatser – åtgärder för ökad kvalitet och trygghet (bet. 2009/10:SoU21). Utskottet vidhåller sin tidigare bedömning att en reglering av rätten till daglig verksamhet för personer med en psykisk funktionsnedsättning i persongrupp 3 bör vänta i avvaktan på resultatet av de insatser som redan beslutats. Resultatet av försöksverksamheten bör inte heller föregripas. Med det anförda avstyrks motionerna []. Motionsyrkanden om behovsbedömning vid personlig assistans behandlades av utskottet i betänkande 2011/12:SoU13 Funktionshindersfrågor. Utskottet uttalade då bl.a. följande (s. 29 f. 1 res. Utskottet vidhåller att assistansreformen har inneburit ökad valfrihet, större inflytande och bättre livskvalitet för många personer med svåra funktionsnedsättningar. LSS trädde i kraft , och det finns samma grundläggande skäl att reglera rättigheter till stöd och service för vissa personer med funktionsnedsättningar som när lagen tillkom. Ytterst handlar det om att tillförsäkra personer med omfattande och varaktiga stödbehov insatser som de behöver för sitt dagliga liv. Detta kräver ett stabilt och långsiktigt ansvarstagande från samhällets sida. Om denna reglering inte är tillräckligt effektiv, finns det risk för att behoven skulle komma att prioriteras ned. En väl fungerande tillsyn är en del av det ramverk som krävs för att säkerställa att LSS tillämpas så att lagens syften och mål uppnås. Enligt 9 a § LSS avses med personlig assistans ett personligt utformat stöd som ges av ett begränsat antal personer åt den som på grund av stora och varaktiga funktionshinder behöver hjälp med sin personliga hygien, måltider, att klä av och på sig, att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade (grundläggande behov). Den som har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov har även rätt till personlig assistans för andra personliga behov om behoven inte tillgodoses på annat sätt. Utskottet erinrar om att frågan om en enhetlig modell för bedömning av andra personliga behov m.m. när det gäller personlig assistans behandlades av utskottet i betänkandet Personlig assistans och andra insatser – åtgärder för ökad kvalitet och trygghet (bet. 2009/10:SoU21). Utskottet anförde då följande: Mot bakgrund av de arbeten som pågår när det gäller bl.a. ett behovsbedömningsinstrument begär utskottet i form av ett tillkännagivande en redovisning av regeringen, så fort underlag finns, och vid behov förslag till åtgärder []. Utskottet är angeläget om att arbetet med frågan om den personliga assistansen påskyndas. Utskottet anser därför att Inspektionen för socialförsäkringen ska delredovisa sina slutsatser senast . Regeringen ska därefter skyndsamt återkomma till utskottet med en bedömning av delredovisningen och eventuella behov av åtgärder för att upprätthålla intentionerna i LSS. En slutredovisning av uppdraget ska lämnas till () senast . Utskottet betonar vikten av att brukarorganisationerna får medverka i uppdragets genomförande genom att ges möjlighet att delge sina synpunkter. Vad utskottet nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Motionerna [] bedöms i någon mån tillgodosedda med det anförda. Ett motionsyrkande om regelverken för personlig assistans behandlades också av utskottet vid samma tillfälle. Utskottet uttalade då följande (s. 33, 1 res. MP, V): Enligt utskottet är det synnerligen viktigt att personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga får det stöd de behöver för att kunna finna, få och behålla ett arbete. Utskottet konstaterar att regeringen har vidtagit flera åtgärder på detta område, varav här särskilt kan nämnas regeringens samtal med arbetsmarknadens parter om hur regeringen och parterna tillsammans kan förbättra möjligheterna för personer med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga att komma in på arbetsmarknaden. Utskottet vill även särskilt lyfta fram den s.k. (A 2011:03) som har i uppdrag att se över de arbetsmarknadspolitiska insatserna för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga och i tilläggsdirektiv har fått i uppdrag att även se över regelverket för arbetshjälpmedel och arbeta med spridning av goda exempel och utveckling av arbetsplatser med goda och stödjande arbetsmiljöfaktorer. Utredningstiden har förlängts och slutredovisning ska ske . bör inte ta något initiativ. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionen []. Även motionsyrkanden om ledsagarservice behandlades av utskottet i det nämnda betänkandet. Utskottet uttalade då följande (s. 33, 2 res. S och MP, V): Ett antal motioner tar upp olika aspekter på ledsagarservice. Utskottet anser att det är angelägna frågor och konstaterar att statsrådet har aviserat en analys av vilka åtgärder som kan vara effektiva utifrån det underlag som har lämnat. Som exempel nämns diskussionen med Kommuner och Landsting om deras arbete för att få enhetlighet och säkerhet i besluten om ledsagarservice samt en översyn av handläggarnas kompetens. Resultatet av detta arbete bör enligt utskottets uppfattning inte föregripas. Motionerna [] avstyrks. Motionsyrkanden om förslag om ökad säkerhet vid beslut om och utbetalning av assistansersättning behandlades av utskottet i betänkande 2012/13:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Utskottet uttalade då bl.a. följande (s. 120 f. 1 res. (S, MP, V): Utskottet anser att möjligheterna att få uppgifter för uppföljning och kontroll måste öka. Frågan om den enskildes integritet måste dock noggrant vägas mot de behov som finns för myndigheter att lämna information. De exempel på fusk och oegentligheter som har kommit fram är dock av sådan karaktär att det krävs kraftfulla åtgärder för att kunna komma åt dessa problem. Assistansersättningen omfattar dessutom stora belopp, vilket betyder att det är särskilt angeläget att kunna begränsa sådant fusk. Även om ansvaret för att anmäla ändrade förhållanden ligger på den enskilde, så är en viktig utgångspunkt för förslaget att samarbetet myndigheter emellan måste förstärkas. Samma sak gäller möjligheter att ta del av information från anordnare av assistans. Utskottet vill framhålla att detta också kommer att gagna mottagarna av assistansersättningen, bl.a. genom att assistansreformens legitimitet kan säkerställas och att det i större utsträckning blir möjligt att undvika att fel begås och att den enskilde blir återbetalningsskyldig för stora belopp. Utredningen om assistansersättningens kostnader (S 2011:04) konstaterar att en av de vanligaste situationer där fusk med assistansersättning förekommer är när vuxna assistansberättigade har sina närstående som assistenter. I vissa fall där närstående står för utförandet av all assistans kan också syftet med assistansen, att öka den assistansberättigades möjligheter att leva ett självständigt liv, motverkas. Utredningen redovisar fall där familjemedlemmar är beroende av inkomst från assistansersättningen och där den assistansberättigade kan tvingas avstå från skola, daglig verksamhet eller andra aktiviteter som skulle begränsa rätten till assistansersättningen. Den assistansberättigade kan också få avstå från rehabilitering och andra åtgärder som skulle leda till mer självständighet. Det handlar inte om ett stort antal fall, men det är ändå viktigt att försvåra förutsättningarna för sådant fusk, bl.a. för att upprätthålla förtroendet för lagstiftningen. Möjligheten till kvalitetskontroll av den utförda assistansen minskar också om det enbart är närstående som är assistenter. Mot bakgrund av de beskrivna problemen anser utskottet att det finns ett klart behov av att införa regler som hindrar fusk i samband med att närstående arbetar som personliga assistenter. En rätt för myndigheter att utföra inspektion i en enskild medborgares bostad är en mycket integritetsingripande åtgärd. Utskottet vill understryka att en sådan rätt bör ges till en myndighet bara om det finns ett verkligt angeläget behov av att kunna utföra sådana inspektioner och bara i den utsträckning åtgärden inte sträcker sig längre än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet. Proportionalitetskravet innebär bl.a. att en inskränkning inte ska göras om syftet kan uppnås på något annat, mindre ingripande sätt. Utskottet anser att myndigheternas möjligheter att besöka den enskilde är ett rimligt och väl avvägt krav som kan ställas på en enskild assistansberättigad som vill att en närstående ska utföra assistansen. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att en sådan reglering är förenlig med såväl regeringsformen som . Som alternativ till att vara tvungen att acceptera hembesök bör det vara möjligt för den enskilde att i stället välja att en närstående assistent anställs av kommunen. Utskottet vill i detta sammanhang betona att rätten för kommunen att göra hembesök endast gäller själva sammanträffandet med den enskilde, på det sätt som gäller för . Kommunen ges inte någon rätt till fritt tillträde till bostaden för att inspektera den eller undersöka denna närmare. Det handlar endast om besök i syfte att utreda rätten till ersättning och hur omfattande behov den enskilde har för att kunna avgöra storleken på ersättningen. När det gäller frågan om uppgiftsskyldighet för anordnare av personlig assistans är utskottet väl medvetet om att uppgiftslämnandet kan innebära ett intrång i den enskilda assistansberättigades och den enskilda assistentens integritet. Uppgiftslämnande från arbetsgivare och anordnare förekommer dock i viss utsträckning och är en förutsättning för att myndigheterna ska kunna fatta riktiga beslut. Den ytterligare skyldighet som föreslås är till för att ytterligare förstärka förutsättningarna för att göra riktiga bedömningar och fatta korrekta beslut. Utskottet anser att nyttan med uppgiftslämnandet överväger det intrång i integriteten som det innebär för enskilda. Utskottet vill dock understryka att arbetsgivare och anordnare enbart ska lämna de uppgifter som är nödvändiga för tillämpning av reglerna om assistansersättning. Utskottet anser att det krävs tydliga föreskrifter om när uppgifterna ska lämnas. Mot bakgrund av att uppgifterna ska användas för kontroll är det rimligt att uppgifterna lämnas innan en assistent påbörjar sitt arbete och vid ändrade förhållanden. Myndigheterna har därmed möjlighet att påtala för den enskilda brukaren att förutsättningarna för ersättning inte är uppfyllda om någon brist upptäcks utifrån de uppgifter som lämnas. I fråga om de krav som föreslås angående personliga assistenters arbetsförmåga räcker det dock med att uppgifter lämnas på begäran. Att kravet är uppfyllt är nämligen inte avsett att kontrolleras i varje enskilt fall utan endast på förekommen anledning. Avsikten är inte att sådana uppgifter ska begäras slentrianmässigt av och kommunen utan endast när det finns en verklig anledning att anta att något sådant förhållande föreligger som gör att assistenten inte har förmåga att utföra assistansarbetet. Hur detta ska visas får givetvis avgöras från fall till fall. Utskottet ställer sig bakom förslaget att en assistansanordnare som har tagit emot assistansersättning ska vara skyldig att anmäla ändrade förhållanden som denne har kännedom om och som påverkar rätten till eller storleken på ersättningen. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att det inte är lämpligt att i lagen utöka listan med exempel på förhållanden som ska anmälas, men självfallet ska anmälan göras om en försäkrad befinner sig på sjukhus eller beviljas daglig verksamhet, barnomsorg eller liknande insatser, eftersom sådana förhållanden påverkar rätten till eller storleken på assistansersättningen. Utskottet ser positivt på att regeringen avser att ge Inspektionen för socialförsäkringen i uppdrag att följa upp och utvärdera vilka effekter propositionens förslag får. Av de skäl som anförts ställer utskottet sig bakom förslagen i propositionen. Utskottet tillstyrker därmed förslaget till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Utskottet tillstyrker även förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken, dock med vissa följdändringar i 110 kap. 1 §. Motion [] avstyrks i den mån den inte kan anses tillgodosedd. Motionerna [] avstyrks. Även motionerna [] avstyrks. Regeringen har beslutat om nya mål i regleringsbrev när det gäller assistansersättningen. ska effektivisera kontrollen av assistansersättningen, effektivisera handläggningen och förbättra utredningarnas kvalitet samt öka kvaliteten och säkerheten i besluten, särskilt i det första beslutet av assistansersättningen. Myndigheten ska även vidareutveckla it-stödet för assistansersättningen för att effektivisera beslutsstöd, kontroll och informationsförsörjning. ska redovisa måluppfyllelse och genomförda insatser för att uppnå målen. Myndigheten ska också redovisa hur myndigheten utifrån sin kompetens och sitt myndighetsansvar utformat styrformer som innebär att beslut, utbetalningar och kontroll av assistansersättningen förbättras. Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) fick i uppdrag att ta fram underlag för och bedöma orsakerna till utfallet av beslut om assistansersättning enligt 51 kap. socialförsäkringsbalken, såväl vid nybeviljande som vid tvåårsomprövning av sådana beslut, och till eventuella förändringar . ISF ska även redovisa tänkbara orsaker till sådana förändringar. ISF ska också kartlägga vilka assistansberättigade som berörs av förändringarna och vilka eventuella andra insatser som erbjuds dessa. ISF ska delredovisa sitt uppdrag till () senast och slutredovisa detta senast . Brukarorganisationerna ska kunna medverka i relevanta delar av uppdragets genomförande genom att ges möjlighet att delge sina synpunkter. ISF har delredovisat sitt uppdrag i delrapporten av beslut om statlig assistansersättning (rapport 2012:18). Enligt rapporten är bilden i stort att assistansersättningen har haft en stabil ökning vad avser både antal mottagare och beviljade timmar per mottagare. Därefter minskade antalet personer som nybeviljades assistansersättning med drygt en fjärdedel, som antalet avslag ökade med 2008. Relativt stora förändringar har också skett i hur många som får sin assistansersättning indragen vid en omprövning. Trots ökningen av indragningarna ligger nivån lågt, på . Företrädare för informerade om rapporten vid utskottssammanträdet . Av budgetpropositionen för 20144[ Prop. 2013/14:1 utg.omr. ISF:s uppdrag fortsätter. Vad som återstår att redovisa är förändringar som skett och sker 2013, orsakerna bakom de förändringar man uppmärksammat och vad de personer som fått sin ersättning indragen eller ett avslagsbeslut fått för samhällsstöd. ISF kommer att slutredovisa uppdraget senast . När det finns särskilda skäl kan assistansersättning lämnas även då en assistansberättigad vårdas på sjukhus. har i rapporten till minskat krångel föreslagit att rätten till assistansersättning ska kvarstå . Enligt regleringsbrevet för avseende har myndigheten haft i uppdrag att utreda konsekvenserna av en förändring enligt myndighetens förslag. vid sjukhusvistelse innehåller följande förslag. Mot bakgrund av den konsekvensutredning som har gjort och konstaterade osäkerhetsfaktorer samt tänkbara effekter för assistansanordnarna anser att det vore värdefullt om får i uppdrag att utreda om kostnader för sjukhusvård kan inrymmas i schablonersättningen. Som ett alternativ till ett sådant uppdrag föreslår att kunden ska kunna få behålla assistansersättningen vid en sjukhusvistelse men då endast om det som finns särskilda skäl. Oavsett hur regeringen ställer sig till förslag och dess konsekvenser har arbetet med detta uppdrag gett anledning att överväga om myndighetens allmänna råd ska ändras så att särskilda skäl ska kunna omfatta som överstiger . publicerade det rättsliga ställningstagandet Bedömning av föräldraansvar och väntetid inom assistansersättning. I betänkandet 2012/13:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg behandlade utskottet regeringens förslag i budgetpropositionen till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS, och lag om ändring i socialförsäkringsbalken. Propositionen innehåller förslag om ökad säkerhet vid beslut om och utbetalning av assistansersättning. Utskottet ställde sig bakom de föreslagna lagändringarna och kammaren biföll utskottets förslag till beslut. ISF fick i uppdrag att följa upp och analysera effekterna av de ändringar i LSS och socialförsäkringsbalken som träder i kraft . ISF ska också följa upp de åtgärder som vidtagit för att utveckla styrning och organisation i syfte att effektivisera handläggningen och kontrollen av ärenden inom assistansersättningen. ISF ska även följa arbete med att utveckla ett ändamålsenligt it-stöd för handläggning och kontroll av ärenden om assistansersättning. ISF ska göra en bedömning av om kompletterande åtgärder behöver vidtas för att förhindra oegentligheter, överutnyttjande eller andra orsaker till felaktiga utbetalningar. Om så är fallet, ska ISF lämna förslag på sådana åtgärder. ISF ska även lämna förslag på ytterligare åtgärder om man finner att det behövs för att förbättra handläggning, beslut, utbetalningar och kontroll av ärenden om assistansersättning. ISF ska lämna en delredovisning av uppdraget till () och en slutlig redovisning . ISF har beslutat att inleda en egeninitierad granskning av föräldraansvaret i assistansersättningen. Syftet med granskningen är främst att besvara frågan om bedömningar av föräldraansvaret är enhetliga och rättssäkra. Görs likartade bedömningar av hur omfattande ett normalt föräldraansvar är för ett barn i en viss ålder? Publicering är planerad till . Enligt regleringsbrevet för för har myndigheten i uppdrag att utveckla datainsamlingen från kommunerna om vilka insatser som leder till arbete från daglig verksamhet och meningsfull sysselsättning. Uppdraget ska göras inom ramen för myndighetens arbete med öppna jämförelser inom . Av budgetpropositionen för 20145[ Prop. 2013/14:1 utg.omr. 9 s. 130 f.] framgår följande. Regeringen har, under denna och föregående mandatperiod, gjort flera insatser för att förbättra situationen på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning. Exempelvis har det totala antalet subventionerade anställningar ökat samt det högsta beloppet för stöd till arbetshjälpmedel och för personligt biträde höjts. Handisam har regeringens uppdrag att, i nära samarbete med Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa (NSPH), utforma och bedriva ett riksomfattande program för att öka kunskapen om och förändra negativa attityder till personer med psykisk sjukdom och psykisk funktionsnedsättning. Projektet, som fått namnet Hjärnkoll, pågår . har Hjärnkoll prioriterat frågan om arbetsliv och psykisk ohälsa. En uppföljning och effektutvärdering av mål och förväntade resultat 2014 ska redovisas . En central del i arbetet mot de funktionshinderspolitiska målen är att personer med funktionsnedsättning ska ges jämlika möjligheter att delta och bidra på arbetsmarknaden. Personer med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga tillhör arbetskraften i betydligt mindre utsträckning än andra. Insatser på detta område är således en fortsatt prioriterad fråga för regeringen. I budgetpropositionen föreslog regeringen, i linje med delbetänkande Sänkta trösklar – högt i tak (SOU 2012:31) ökade resurser för särskilt introduktions- och uppföljningsstöd () och ökade informationsinsatser. I denna budgetproposition förslås att medlen för ökas . Regeringen har remitterat betänkande Arbetshjälpmedel och försäkringsskydd för arbete på lika villkor (SOU 2012:92). Det är särskilt angeläget att unga med en funktionsnedsättning får insatser för att komma i arbete. För att fler ska ges möjligheten att lämna sysselsättningsfasen föreslås därför en satsning på utvecklingsanställningar vid (se vidare Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad). Att främja meningsfull sysselsättning och underlätta deltagande på arbetsmarknaden för personer med psykisk funktionsnedsättning ingår som en viktig del i regeringens handlingsplan för riktade insatser inom området psykisk hälsa (PRIO-planen). Regeringen har lämnat ett uppdrag till Arbetsförmedlingen att stegvis implementera ett praktikprogram för personer med funktionsnedsättning inom de statliga myndigheterna utifrån tillgången på lämpliga arbetssökande och platser. Arbetsförmedlingen överlämnade en rapport om utvecklingen av uppdraget. Fram till den tidpunkten har myndigheterna lämnat besked om man avser ta emot sammantaget ca 1 800 praktikanter. Programmet ska pågå –2015. Vid regeringssammanträde beslutades kommittédirektivet Översyn av ersättningen för personlig assistans (dir. 2013:34).