bet · H101SfU10 · 2014-05-22 00:00:00 — betänkande 2013/14:SfU10 Konvention om social trygghet mellan Utskottet behandlar i detta betänkande regeringens proposition 2013/14:137 Konvention om social trygghet mellan och och en motion som väckts med anledning av propositionen. I propositionen föreslår regeringen att godkänner konventionen om social trygghet av mellan och . Konventionen, som i princip inte innebär några nya åtaganden för svenskt vidkommande, innehåller bestämmelser som samordnar de båda ländernas lagstiftning om ålders-, efterlevande- och invaliditetspension samt sjuk- och aktivitetsersättning. Vidare föreslås att konventionen införlivas i svensk rätt genom en särskild lag. Lagen föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Utskottet föreslår att godkänner konventionen och bifaller regeringens lagförslag. I ärendet finns en reservation (SD). Utskottets förslag till riksdagsbeslut ............................................................... Redogörelse för ärendet .................................................................................. Konventionen, (SD) ................................................................................ Förteckning över behandlade förslag ............................................................ Utskottets förslag till riksdagsbeslut godkänner konventionen om social trygghet av mellan och samt antar regeringens förslag till lag om konvention om social trygghet mellan och . Därmed bifaller proposition 2013/14:137 punkterna 1 och 2 samt avslår motion 2013/14:Sf17 av (SD). Reservation (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), Finn (M), (S), (FP), Shadiye Heydari (S), (C), (S), (M), (MP), (SD), Wiwi- (V) och (KD). Representanter för och regeringar förhandlade fram en konvention om social trygghet mellan och . Konventionen undertecknades i . Regeringens förslag till riksdagsbeslut och en redovisning av motionen finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag och konventionen mellan och finns i bilaga 2. Utskottets förslag i korthet godkänner konventionen om social trygghet av mellan och samt bifaller regeringens förslag till lag om konvention om social trygghet mellan och . avslår en motion med yrkande om avslag på propositionen. Jämför reservation (SD). Konventionen är indelad i fem avdelningar och har enligt regeringen i stort sett samma struktur som de flesta av konventioner om social trygghet. I artikel 2 anges på vilken lagstiftning konventionen ska vara tillämplig. För svenskt vidkommande handlar det om lagstiftningen om sjuk- och aktivitetsersättning, inkomstgrundade ålders- och efterlevandepensioner, garantipensioner samt efterlevandestöd. Sjuk- och aktivitetsersättning är att anse som en pension i konventionens mening. För sydkoreansk del handlar det om den nationella lagen om pensioner. Konventionen gäller alla personer som omfattas eller har omfattats av svensk eller koreansk lagstiftning. Även personer som härleder sina rättigheter från dessa personer omfattas av konventionen, t.ex. efterlevande till den försäkrade. Personer som omfattas av konventionen ska vid tillämpningen av en avtalsslutande stats lagstiftning likabehandlas med statens egna medborgare (artiklarna 3 och 4). Förmåner som omfattas av konventionen ska, om inget annat anges i konventionen, betalas ut – exporteras – även vid bosättning och vistelse i den andra avtalsslutande staten eller i ett annat land (artikel 5). Svensk inkomstgrundad pension liksom inkomstrelaterad sjuk- eller aktivitetsersättning är fullt exportabel till hela världen redan enligt nationell lagstiftning. Svenska garantipensioner, sjuk- och aktivitetsersättning i form av garantiersättning samt efterlevandestöd kan inte exporteras vare sig med stöd av svensk lagstiftning eller med stöd av konventionens bestämmelser. Det framgår av konventionens artikel 5 punkt 3. Bakgrunden är främst att någon motsvarande förmån inte finns i den koreanska lagstiftningen och att de svenska garantiförmånerna är skattefinansierade. Huvudregeln är att en arbetstagare eller egenföretagare som arbetar i en avtalsslutande stat ska omfattas av arbetslandets lagstiftning, oavsett var personen i fråga är bosatt eller var arbetsgivaren har sitt säte (artikel 6). artiklarna 7–9 finns undantag från denna regel bl.a. vid s.k. utsändning och för statligt anställda som sänds ut av sin arbetsgivare för arbete i den andra staten. En utsänd persons medföljande make och barn omfattas enligt artikel 10 av samma lands lagstiftning som den utsände under förutsättning att de medföljande familjemedlemmarna inte förvärvsarbetar i landet till vilket Familjemedlemmar till en person som sänds ut från för att arbeta i ska därför fortsätta att omfattas av svensk lagstiftning (sjuk- och aktivitetsersättning, garantipensioner och efterlevande- stöd) för den utsändes och familjemedlemmens vistelse i , förutsatt att de inte börjar förvärvsarbeta där. Det gör att dessa familjemedlemmar kan tjäna in rätt till svensk garantipension samt sjuk- eller aktivitetsersättning i form av garantiersättning under vistelsen i . Av artiklarna 12–14 framgår att försäkringsperioder som har tjänats in i och kan läggas samman. En person som inte har tillgodoräknats ett tillräckligt antal försäkringsperioder enligt lagstiftningen i ett land kan därmed tillgodogöra sig perioder i båda länderna för att öppna rätten till en förmån. Om dessa sammanlagda perioder ändå inte ger rätt till en förmån kan försäkringsperioder som har tillgodoräknats i ett tredje land läggas till de svenska och koreanska försäkringsperioderna. dock att både och har gällande konventioner om social trygghet med motsvarande bestämmelser om sammanläggning med landet i För svensk del är bestämmelsen om sammanläggning tillämplig på inkomstgrundad ålderspension i form av tilläggspension. nämnas en person som arbetat i och som tjänat in med pensionspoäng i samt arbetat i och då varit omfattad av det koreanska pensionssystemet. Personen uppfyller därmed kravet på tre år med pensionspoäng för rätt till tilläggspension. tilläggspensionens storlek ska dock hänsyn endast tas till försäkringsperioder fullgjorda enligt svensk lagstiftning. Den koreanska lagstiftningen kräver tio år med koreanska försäkringsperioder för rätt till en koreansk ålderspension. En person som exempelvis har varit omfattad av det koreanska pensions- systemet och av det svenska pensionssystemet, kan med hjälp av konventionen använda fyra svenska försäkringsår för att uppfylla det Personen får då en andelsberäknad koreansk ålderspension för de sex åren. Beräkningen av pensionens storlek påverkas alltså inte av de försäkringsperioder som har tjänats in i . Konventionen medför att pensionssystem i , och EU/EES-stater i vissa fall kan samordnas. För att samordning ska ske, krävs att och EU/EES-staten i fråga har ingått en konvention om social trygghet som innehåller bestämmelser om sammanläggning. exempelvis har arbetat i , i och i , kan genom konventionens bestämmelser fullgöra det koreanska kravet om tio års försäkringsperioder för att få rätt till koreansk ålderspension. För samtliga svenska garantiförmåner (garantipension och sjuk- och aktivitetsersättning i form av garantiersättning) krävs enligt den svenska lagstiftningen en bosättningstid i (försäkringstid) . För svenskt vidkommande har denna regel undantagits från sammanläggning, vilket innebär att den som varit bosatt i och har koreansk försäkringsperiod inte har rätt till t.ex. svensk garantipension vid bosättning i eftersom personen inte har bott i . Sammanläggningsreglerna innebär inte heller att försäkringstid i påverkar storleken av en garantiförmån i . En person som t.ex. har varit bosatt i och som sedan har varit försäkrad i , kan vid bosättning i inte få mer än 12/40 av garantipensionen, eftersom den är 40- delsberäknad. Vid fastställande av rätt till sjuk- eller aktivitetsersättning ska personer som är försäkrade enligt den koreanska lagstiftningen anses som försäkrade enligt den svenska lagstiftningen. Härigenom kan personer som är försäkrade i för försäkringsfallet i vissa fall, om de uppfyller de medicinska kraven, få svensk inkomstrelaterad sjuk- eller aktivitetsersättning. Vid beräkningen beaktas endast inkomster som tjänats in under tid som svensk lagstiftning var tillämplig. Inkomster som har tjänats in under tid då koreansk lagstiftning var tillämplig ska således inte ingå i antagandeinkomsten. Konventionen mellan och innebär enligt regeringen i princip inga nya åtaganden för svenskt vidkommande. Svenska garantipensioner, sjuk- och aktivitetsersättning i form av garantiersättning samt efterlevandestöd kan enligt svensk lagstiftning inte betalas ut vid bosättning i . Konventionen innebär inga avsteg från dessa bestämmelser. För att fastställa rätten till inkomstrelaterad sjuk- och aktivitetsersättning anses försäkring enligt den koreanska lagstiftningen som försäkring enligt svensk lagstiftning. Detta bedöms dock inte innebära några ökade kostnader i förhållande till dagens situation. Enligt 10 kap. 3 § regeringsformen krävs godkännande innan regeringen ingår en internationell överenskommelse bl.a. i det fall det krävs att ny lag stiftas. I föreliggande fall krävs ny lagstiftning för att konventionens bestämmelser ska kunna tillämpas i . Regeringen föreslår därför att konventionen godkänns och införlivas i svensk rätt genom en särskild lag. Konventionen omfattar bl.a. sjuk- och aktivitetsersättning som finansieras av en särskild sjukförsäkringsavgift som fastställs i socialavgiftslagen (2000:980). Eftersom sjukförsäkringsavgiften även omfattar finansieringen av sjukpenningförsäkringen måste man särskilt skilja ut kostnaderna för sjuk- och aktivitetsersättningen. Då andelen av sjukförsäkringsavgiften kan komma att variera över tiden bör någon fast procentsats inte anges i lagen utan endast de kriterier som ska gälla för att beräkna en sådan andel. därför att vid av tillämpningen av konventionen ska en procentsats av sjuk- försäkringsavgiften bestämmas som motsvarar den beräknade kostnaden för sjuk- och aktivitetsersättning. Lagen bör träda i kraft den dag regeringen bestämmer för att ikraftträdandet ska kunna sammanfalla med den tidpunkt då konventionen träder i kraft enligt artikel 25, dvs. i efter den månad då vardera avtalsslutande staten tagit emot skriftlig underrättelse från den andra avtalsslutande staten om att den har fullgjort alla formaliteter för att konven- tionen ska träda i kraft. I motion 2013/14:Sf17 av (SD) begärs avslag på propositionen. Motionären uppger att konventionen enligt regeringen inte innebär några nya åtaganden för . Detta motsägs dock på flera punkter, bl.a. när det gäller utsändning enligt artikel 7 och sammanläggning av försäkringsperioder enligt artikel 12. Dessutom är det oklart vilka konsekvenser konventionen kan få i termer av migrationsflöden. Konventionen som ligger till grund för propositionen har således både allvarliga brister och medför ekonomiska risker. Propositionen bör därför avslås. Som framhålls i propositionen har de svenska relationerna med intensifierats och rörligheten mellan länderna har ökat. För svenska företag är en allt viktigare marknad. Att och har undertecknat flera samarbetsavtal inom t.ex. hälso- och välfärdsområdet är ännu ett tecken på de stärkta relationerna mellan länderna. Enligt regeringen behövs en konvention om social trygghet för att underlätta rörligheten mellan och . Utskottet delar regeringens uppfattning att en konvention om social trygghet behövs för att underlätta rörligheten mellan och . Detta är som utskottet ser det mycket positivt eftersom ökad arbetskraftsinvandring kan bidra till förmåga att möta de demografiska utmaningarna och även öka den ekonomiska tillväxten. Enligt utskottet är det också angeläget att genom konventioner med andra länder reglerar förhållandena på den sociala trygghetens område för att på så sätt åstadkomma ökad trygghet för de enskilda individerna. Utskottet tillstyrker därför propositionens förslag och avstyrker motion 2013/14:Sf17 (SD). Konventionen, (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens begäran om godkännande av konventionen om social trygghet av mellan och samt avslår förslaget till lag om konvention om social trygghet mellan och . 2013/14:Sf17 av (SD) och avslår proposition 2013/14:137 punkterna 1 och 2. Regeringen anger i propositionen att konventionen inte innebär några nya åtaganden för . Detta motsägs emellertid på flera punkter, bl.a. när det gäller utsändning enligt artikel 7 och sammanläggning av försäkringsperioder enligt artikel 12. Dessutom är det oklart vilka konsekvenser konventionen får i termer av migrationsflöden. Konventionen som ligger till grund för propositionen har med andra ord både allvarliga brister och medför ekonomiska risker. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2013/14:137 Konvention om social trygghet mellan och : 1.Riksdagen godkänner konventionen om social trygghet av mellan och . antar regeringens förslag till lag om konvention om social trygghet mellan och . 2013/14:Sf17 av (SD): avslår proposition 2013/14:137 Konvention om social trygghet 15 mellan och . BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG BILAGA 2 REGERINGENS LAGFÖRSLAG Tryck: , 2014