· H101MJU16 · 2014-04-02 16:50:49 — Vinsterna i energibesparing blir naturligtvis betydligt blygsammare. Problemet med EU är här - precis som på så många andra områden - att man inte tar hänsyn till medlemsstaternas unika förutsättningar och klimat.Att kvicksilverlamporna inte tas bort från marknaden är klandervärt. Jag har varit kritisk till förbudet av de traditionella glödlamporna av just de skäl jag redan har nämnt. finns dessutom lågenergialternativ i form av LED-lamporna som har fått ett rejält uppsving och som är helt överlägsna kvicksilverlamporna på punkt efter punkt.LED-lampan är än mer energieffektiv och därmed mer brandsäker. Den har längre livslängd och klarar sig mer eller mindre opåverkad från tändningar och släckningar, till skillnad från lågenergilampan som ofta går sönder om den till exempel sitter på automatiska på- och avslagsrelän. På så vis blir LED-lampan också kostnadseffektiv i förhållande till lågenergilampan. Än viktigare är följande: Den innehåller inget bly. Den innehåller inget av det giftiga kvicksilvret, och åtgången av fosfor är en bråkdel av åtgången för lågenergilampan. LED-lampan är med andra ord helt överlägsen. Det är därför hög tid att förbjuda den så kallade lågenergilampan. Därför vill jag yrka bifall till reservation 11. Avfall och kretslopp heter detta betänkande men borde kanske egentligen kallas Betänkandet om den försvunna propositionen. Vad har hänt med den utlovade propositionen baserad på det hållbara samhället - resurseffektiv avfallshantering som regeringen i sin propositionsförteckningen , , utlovade skulle komma i juni samma år.Bakgrunden är väl känd. Regeringen tillsatte en särskild utredare med uppdrag att göra en allmän översyn av avfallsområdet och bland annat titta på ansvaret för insamlingen och omhändertagandet av hushållens avfall. Huvudförslaget är att kommunerna ska ta över ansvaret för insamling av förpackningar och tidningar från hushållen. Betänkandet gick ut på remiss och en proposition skulle alltså ha kommit i juni förra året.Men ingenting händer. Regeringen verkar vara handlingsförlamad. I dagens betänkande kan vi på s. 31 läsa att frågan är under beredning i , på s. 24 att har uppgett att förslag är under beredning i och på s. 15 att miljöminister har tillsatt en arbetsgrupp inom för att hitta en långsiktig lösning i kretsloppsarbetet med bred förankring hos de inblandade aktörerna. Målsättningen är att förslaget ska vara klart , alltså ska det finnas ett förslag, den proposition som skulle vara färdig . Varför tar det så , herr talman? Vad gör de egentligen på , för att citera , eller i ? Är det på grund av motsättningar mellan och , som båda styrs av ? Kan inte bestämma sig om det är ett grönt parti som sätter miljön först eller ett parti som sätter företagarintressena först?Regeringens senfärdighet är olycklig. Vi har kunnat se hur materialåtervinningen minskat, en minskning som för övrigt sammanfaller tämligen väl med den borgerliga regeringens tillträde. Till exempel redovisar EU att materialinsamlingen i minskat från per capita år per capita , alltså en minskning . Regeringen konstaterade själv i budgetpropositionen att materialåtervinningen från hushållen minskat från år . Det mesta tyder på att dagens system med återvinningscentraler vid köpcentrum inte är optimalt, utan en mer fastighetsnära insamling krävs i enlighet med förslag, något som de flesta kommuner förordar. Till exempel visar erfarenheter från att materialåtervinningen av förpackningar och tidningar ökade med per villa och vecka när man införde fastighetsnära insamling, vilket motsvarar mer i materialåtervinning bara från villahushållen i . materialåtervinner mer än dubbelt så mycket plast- och metallförpackningar per invånare jämfört med riksgenomsnittet. För tidningar och pappersförpackningar är materialåtervinningen mer.Herr talman! Den borgerliga regeringen verkar inte vara beslutsmässig i denna fråga. Vi i de rödgröna partierna anser i enlighet med reservation 12 att insamlingsansvaret för förpackningar ska överföras till kommunerna. Vi menar att det inte hindrar producenterna att ta ett ökat ansvar för hela kedjan från råvarutvinning och tillverkning till återvinning och att det är viktigt att förpackningsindustrin i enlighet med principen att förorenaren ska betala fortsätter att bära sin del av kostnaden. Även om kommunerna bör ha huvudansvaret för insamlingen hindrar det naturligtvis inte kommunerna från att upphandla verksamhet från andra utförare.Det kan, herr talman, vara skäl att påminna om några remissvar på . Tunga brukarorganisationer som , , och tillstyrker alla huvudförslag att kommunerna ska överta ansvaret för insamlingen av tidningar och förpackningar. skriver till exempel i sitt remissvar att det "nuvarande systemet har stora brister. Nuvarande lagstiftning har inte tillräckligt styrande effekt för att förmå producenterna att utveckla insamlingssystemen så att det blir enkelt för de boende att sortera sitt avfall. På grund av det har både privata och kommunala fastighetsägare valt att bygga ut den fastighetsnära insamlingen (FNI), som är uppskattad av många boende." skriver i sitt remissvar att "insamlingssystemet med ett producentansvar har funnits . Systemet har uppenbara brister. Producenterna har lagt fokus på att uppnå insamlingsmålen snarare än att skapa ett system som gör det enkelt för hushållen att lämna sitt avfall och göra det på rimligt avstånd från bostaden. Många av har därför startat fastighetsnära insamling i egen regi." Jag beklagar, herr talman, att regeringen inte kommer till skott i frågan. Det verkar krävas en ny regering för att något ska hända.Avslutningsvis vill jag yrka bifall till reservation nr 5, som tar upp den viktiga frågan om hur vi kan utveckla lämpliga styrmedel för att garanterad livslängd på varor inom produktområden som är resurskrävande kan uppnås. Inte minst gäller det exempelvis elektronikvaror. Vi debatterar nu ett motionsbetänkande från allmänna motionstiden om avfall och kretslopp. var avfall något som man skulle göra sig kvitt, bli av med. har vi fått en helt ny syn på det. Avfall är en resurs som det gäller att ta till vara och få in i ett kretslopp.Självklart är nummer ett att vi ska minimera vårt avfall. Inom i synnerhet ett område upplever jag att det finns en stor potential att minska avfallet. Det gäller matsvinnet. I vårt land slängs i hushållen över fullt ätbar mat per person. Sedan tillkommer svinnet inom livsmedelsindustri, handel, restauranger och storkök, vilket tillsammans utgör per person och år.Regeringen har givit i uppdrag att ta fram mål för att minska matavfallet. Målet är att det ska ske en minskning , detta i förhållande . Det gäller i hela livsmedelskedjan. De medel som nämns för att nå detta är kommunikation om ämnet med olika målgrupper, överenskommelser med handel och livsmedelsindustri, undervisning i skolan om matsvinnet samt matsvinnsrådgivning i kommuner och landsting. Regeringen satsar på insatser för att i alla led uppmuntra till minskningen av matsvinnet.I grunden har vi vår avfallshierarki som säger att det avfall som trots allt uppstår ska i första hand återanvändas. Går inte det ska vi göra materialåtervinning och använda materialet igen för tillverkning av nya produkter. I tredje hand gäller energiutvinning, då genom antingen förbränning eller rötning. I sista hand gäller deponi.Herr talman! Vi är duktiga i på att ta hand om vårt avfall på ett miljöklokt sätt. Vi har i vårt land lärt våra invånare att man ska källsortera, alltså att vid källan ute hos konsumenten sortera upp avfallet i olika fraktioner så att det lättare kan återvinnas och återföras i kretsloppet. Det finns numera även krav på att vårt organiska hushållsavfall ska utsorteras så att även det kan användas för energiutvinning. Den utsorteringen sker i drygt 170 kommuner, och det införs i allt fler kommuner. Energin i matavfallet utvinns genom rötning till biogas. Ur vårt organiska avfall får vi på det sättet nyttig energi till el- och värmeproduktion eller efter uppgradering till fordonsbränsle.I dag är fördelningen följande i vår avfallshantering: går till materialåtervinning och till förbränning och energiutvinning. Biologisk behandling görs av . går till deponi; i de övriga EU-länderna ligger genomsnittet på . Mängden hushållsavfall i vårt land är per person och år. Det är lite under EU-genomsnittet, som är 500 kilo.Avfallsmängderna i vårt land har minskat något . Dock ska man om man jämför i ett kortare perspektiv vara försiktig med att försöka dra likheter mellan avfallsmängden och hur duktig man är på att begränsa sitt avfall. Det finns nämligen ett tydligt samband mellan konjunkturutvecklingen och mängden avfall. Detta är särskilt viktigt att betona då vi ser på industrin, där variationerna i avfallsmängderna i förhållande till konjunkturen är än tydligare.Herr talman! På uppdrag av regeringen har det tagits fram nya etappmål. Övergripande är målsättningen att vi ska flytta oss uppåt i avfallshierarkin. ska av vårt hushållsavfall gå till återanvändning och materialåtervinning. Ju mer avfall vi kan återanvända, desto mindre blir behovet av ny råvara. Detta minskar i sin tur behovet av förbrukning av naturresurser och energi, och utsläppen av koldioxid minskar. För att öka andelen återvinning krävs också att det sker en översyn av utformningen av produkterna.En förutsättning för att vi ska kunna bli bättre på att ta till vara vårt avfall och få in det i kretsloppet är att det skapas system som är enkla och lättförståeliga för konsumenten. Det måste vara lätt att göra rätt. Det pågår därför en diskussion om hur olika system kan vara utformade och vem som ska ha ansvaret för själva insamlingen. FNI, fastighetsnära insamling, är ett sätt som varit uppe till diskussion i dessa sammanhang.Det är också bra om det finns incitament för konsumenten att minska avfallsmängderna. Ett sätt är att ha en viktbaserad avfallstaxa, vilket är fallet i vissa kommuner. Det finns då en direkt koppling mellan mängden avfall och kostnaden. Dock kan det i detta sammanhang vara viktigt att sända en varning om att det kan finnas en risk för att avfall hamnar på fel ställen eller lämnas kvar i naturen.Farligt avfall har diskuterats särskilt i regeringens proposition På väg mot en giftfri vardag, där det slås fast att våra kretslopp måste vara giftfria och att farliga ämnen inte ska användas i nya produkter.Herr talman! I vårt land har vi ett producentansvar för förpackningar och tidningar, liksom för däck, glas, elprodukter och batterier. Det innebär att producenten har ansvar för att ta hand om produkterna när de är uttjänta. Även inom detta område är vi långt komna och ligger långt framme i . Det finns uppsatta mål för graden av återvinning, och inom de flesta områden klarar vi dessa mål med god råge.Inom ett par materialslag är det dock svårare att nå målen. Det gäller bland annat på textilsidan till följd av att våra textilier är blandmaterial och därmed svåra att återvinna till rena material. I vårt land säljs textil per person. Av detta går till förbränning och till återvinning, företrädesvis via välgörenhetsorganisationer som skänker detta till andra länder.Naturvårdsverket studerar hur man kan styra om det avfall som går till förbränning till att i stället gå till materialåtervinning. Det finns en försöksverksamhet inom området som drivs av Textilhögskolan i . Det är angeläget att få en ökad återvinning av textilier, då det krävs mycket energi och stora mängder vatten för att framställa dessa och det bildas stora mängder koldioxid. Produktion av textilier ger upphov till koldioxid. pekade också här på möjligheten att införa producentansvar, och har föreslagit mål för textilier. ska av textilierna återanvändas och materialåtervinnas. Det ska överallt finnas lättillgängliga insamlingssystem för textilier.Ett annat material som är svårt att återvinna är plast. Plasten består mestadels av en blandning av olika komponenter, vilket försvårar återvinning. Även här pågår ett arbete med att finna teknik för att bli bättre. Inom EU har det diskuteras att minska användningen av tunna plastkassar. Plastavfall i haven utgör en allvarlig miljörisk, då plasten bryts ned till mikroplast som skadar fisk som får den i sig.Ett område där avfallsmängderna ökat kraftigt är elmaterialområdet. Vi får ständigt nya elapparater i vår vardag. har det skett en övergång till lågenergilampor. Det finns i vårt land ett krav på att samla in elavfall per person och år. samlas det dock in . kommer målet att bli att insamlingen ska relateras till den mängd elprodukter som säljs. slängs också många lågenergilampor på fel ställen. Regeringen har därför tagit initiativ till en dialog med branschen. Målet har satts till att man ska få in två miljoner fler lågenergilampor jämfört med 2011.Herr talman! I många sammanhang diskuteras att det behövs krav på att våra vardagsprodukter ska få en längre livslängd. Det kan vid en första anblick tyckas positivt och klokt att vi på så sätt minskar våra avfallsmängder. finns dock en minussida, då det ständigt sker en teknikutveckling som gör att nya apparater är effektivare och energisnålare. Ofta tillverkas också nya maskiner på ett sätt som gör dem lättare att återvinna. På matsidan gäller analogt att om vi vill ha varor med längre hållbarhet och på det sättet minska matsvinnet får vi använda en större mängd konserveringsmedel och olika tillsatser, vilket självklart måste betraktas som negativt.Fosforn i vårt avloppsslam är en annan viktig fråga som diskuteras flitigt. Fosfor är ett viktigt näringsämne, och då det är en ändlig resurs är det viktigt att återvinna denna. har på regeringens uppdrag tagit fram ett etappmål som anger att ska av fosforn i avloppen ska återföras 2018.Herr talman! Sammanfattningsvis kan jag konstatera att det händer mycket på avfalls- och kretsloppssidan. Många olika frågor är aktuella, och regeringen jobbar intensivt med frågorna. ligger långt framme, men vi måste skärpa våra mål och sträva efter att bli än bättre. Detta är också regeringens bestämt uttalade ambition.Till sist vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet i dess helhet. Jag ska fatta mig mycket kort. När nu tog upp detta med lågenergilamporna, återvinning av fosfor och så vidare blir det kanske intressant att fortsätta den diskussionen. Mina konkreta frågor är: Varför tar vi inte bara bort lågenergilamporna? Varför behövs de? Varför förbjuder vi inte dessa giftiga produkter, som riskerar att kontaminera våra hem och kanske skada våra barn? Våra lågenergilampor infördes för till följd av att de som namnet anger drivs med mindre energi. gjorde själv jämförelsen med en vanlig traditionell 60 watts glödlampa och talade om hur mycket mindre energi som krävs för att få motsvarande ljusmängd med en lågenergilampa.Det sker en teknikutveckling, och alliansregeringen är mån om att uppmuntra teknikutveckling och nya innovationer. framstår inte lågenergilamporna som lika fördelaktiga och bra som man upplevde att de var inledningsvis. Vi har fått en ny typ, nämligen LED-lamporna, som är lysdiodlampor. Även de kräver mindre energi, men de har på giftsidan inte den olägenhet med kvicksilver som nämnde. Successivt kommer givetvis lågenergilamporna att fasas ut. Vi kommer alltmer att gå över till LED-lampor. Det ser vi själva om vi går i en elaffär . Allt fler produkter är baserade på LED-lampor. Det skulle vara en alldeles för dramatisk åtgärd att från till en annan gå in och bestämma. Det får successivt ske en utfasning. Som jag sade i mitt anförande var jag ganska kritisk även till att man införde detta. Man bytte ut ett problem mot ett annat. Man gick före på ett sätt som är helt bakvänt.Nu är vi i det läget att tekniken har sprungit ifrån oss. Tekniken har gjort lamporna överflödiga. Jag skulle gärna se att vi inte bara fasar ut dem långsamt. Jag kan verkligen inte se varför vi över huvud taget ska släpa in dem i våra hem med alla de nackdelar som jag räknade upp i mitt anförande.Det handlar om fosforåtgången, som kanske är hundrafalt mot en diodlampa, liksom om bly, kvicksilver och allt det som LED-lamporna är fria från. Tekniken har sprungit ifrån oss. Lamporna behövs inte längre. Vi borde agera utifrån det. Som tekniker själv hyllar jag mycket teknisk utveckling. Det är glädjande att det kommer nya produkter som ständigt är effektiva och bättre på alla sätt. De är mindre energikrävande, ger samma ljusmängd, är lättare att återvinna, är mindre giftiga, och så vidare. Det har hänt också inom detta område.Man måste också ha en förståelse för att det är processer. Man kan inte från ena dagen till nästa gå in och sätta ett stopp. Det skulle få för allvarliga konsekvenser för konsumenterna. Här får det successivt bli en utfasning.Vi får inte helt klassa ned lågenergilamporna. De har en avsevärt lägre energiförbrukning och en avsevärt längre livslängd. Det gör att det inte är särskilt ofta man behöver byta sina lågenergilampor.Som jag nämnde i mitt anförande har regeringen alltmer tagit initiativ till att diskutera med branschen hur vi ska bli bättre på att på rätt sätt återvinna våra lågenergilampor och ha en tydlig målsättning för det som man också uppnår. och Alliansens avfallspolitik bygger på avfallshierarkin, på principen att förorenaren betalar och att samhället har ett ansvar att underlätta för konsumenter att göra rätt genom att ge god information och ha ett enkelt och tillgängligt återvinningssystem. Vi anser att informationen kring avfallshanteringen måste och kan bli bra mycket bättre. Det ska inte råda någon tvekan för konsumenten var man ska lämna sitt avfall för att göra rätt eller hur man ska göra för att det ska bli rätt. Får konsumenten inte bra information är det lätt att avfallet hamnar på fel ställe. Märkning och information på varor måste också vara tillfredställande inte minst om farligt avfall.Herr talman! Regeringens avfallsutredare lämnade ett betänkande till regeringen . tog upp många mycket intressanta förslag som avfallshierarkin, höjd ambitionsnivå och producenternas ansvar vad gäller materialåtervinning och förpackningsutformning. Andra förslag, som kommunalisering, ställde vi oss dock tveksamma till. Flera aktörer kan finnas på denna marknad. Det viktigaste är att målen uppnås, inte vem eller vilka utförarna är. Det är viktigt att konstatera att den hushållsnära insamlingen och källsorteringen är grunden och basen.Herr talman! Efter en omfattande remissomgång med många interna diskussioner och samtal mellan regeringen och berörda aktörer stod det ändå klart att utredningens förslag var ofullständigt. Det är orsaken till att vi får vänta på propositionen. Det saknades bland annat en tillräckligt utförlig konsekvensanalys för att motivera en fullständig kommunalisering av insamlingsansvaret.Regeringen är angelägen om att hitta en långsiktig och stabil lösning som leder till bättre service, ökad resurseffektivitet och bättre samarbete. För att det ska vara möjligt måste aktörerna vara överens om hur en sådan lösning kan se ut. Därför har vi hört här om den arbetsgrupp som miljöministern har inbjudit till och startat. Där pågår nu ett samspel med aktörerna för att ta fram ett nytt förslag. Planen är att det arbetet ska vara avslutat och kunna presenteras fram . Gruppens huvuduppgift blir att komma överens om hur ansvaret för insamlingen av förpackningsavfall och returpapper ska utformas. Men den ska också diskutera andra förslag som bland annat framkom i utredning.Herr talman! Det råder ingen tvekan om att regeringen har en ambition att finna en bra och långsiktig lösning, en lösning som också kan få en acceptans av berörda intressenter och där konsumenterna står i fokus och framför allt att avfallsmängden ska minska. Vi ska också se till att det avfall som trots att blir ska användas som en resurs.Utgångspunkter för arbetet är att åstadkomma en ambitionshöjning och att det ska bli enklare och tillgängligare för hushåll och andra att få insamlingen att fungera. Det ska betraktas som en resurs och vara kostnads- och resurseffektivt. Den tillsyn som finns ska kraftfullt förbättras. Men vi ska också ta vara på möjligheterna till ökad resurseffektivitet och materialåtervinning som kan komplettera insamlingen från hushåll och verksamheter.Herr talman! och Alliansen anser att det är nödvändigt att fortsätter att sanera förorenade områden för att minska riskerna med giftspridning i samhället, som till exempel det slam som redan har tagits upp här . Det är viktigt att vi kan klara av att skilja ut till exempel kadmium från fosfor. har lämnat förslag på etappmål för att öka takten i efterbehandling av förorenade områden. Att möjliggöra industrietableringar på sanerade områden för att spara utbyggnad på jungfrulig mark är en fråga som lyfts i Miljömålsberedningens arbete.Herr talman! I går fick miljö- och jordbruksutskottet en god inblick i hur sanering av det stora oljeutsläppet på kunde genomföras. Det skedde ett stort oljeutsläpp som drabbade ett antal öar vid . Tack vare enorma insatser och ett stort engagemang lyckades man över förväntan med att sanera denna enorma mängd. Om jag uppfattade saken rätt handlade det om olja. Väldigt mycket av arbetet var att man rent manuellt fick skrapa stenar och berghällar rena från olja.Erfarenheterna visar väldigt tydligt på ett behov av ett ökat statligt ansvar. Men vi ska också arbeta vidare och driva på som vi redan gör vad gäller . Det är en internationell konvention som reglerar gränsöverskridande avfallstransporter. Vi har också hört här om mikroplaster. Det är en annan fruktansvärd förorening i haven med enorma konsekvenser.En god avfallshantering för både hushåll och företag är angeläget för att säkra det kretslopp som behövs för att återanvända material och hindra farliga ämnen från att spridas i miljön. Vi är nöjda från att alliansregeringen lyckas driva frågan kring återvinning av till exempel byggnadsmaterial. Men det återstår en hel del uppgifter kring till exempel gruvindustrin, att kunna ta vara på avfall där, så det finns många utmaningar.Folkpartiet anser att mängden avfall måste minskas dels från källan, det vill säga när produkten framställs, dels genom en effektiv källsortering, där restprodukterna måste tillvaratas på ett optimalt sätt.Att i slutet av kedjan utvinna mer energi och utveckla en bra el-värme-kyla-distribution är en väg att gå in i ett hållbart samhälle. Grundprincipen är fortfarande att producenten har kvar sitt producentansvar. Det innebär ett incitament för att bringa ned förpackningarna, till exempel genom att lättare kunna återanvända produkten. En annan grundbult är en ökad konsumentmedvetenhet kring varors påverkan på miljö och klimat och kring värdet av att också renovera och återanvända.Slutligen, herr talman, vill jag i ljuset av detta kunna referera till en glädjande läsning om hur butikskedjor nu satsar på återvinning. textilier slängs i soporna. har nämnt de kläder per person och år som köps och de som slängs. Men finns ett branschinitiativ att låta konsumenter lämna använda kläder i butiker. Det är ett sätt. Men framför allt handlar det om att till exempel återvunnen polyester ska användas och att andra hållbara material ska vara det som gäller framöver.Det kommer att krävas förändringar vad gäller våra konsumtionsmönster för att vi ska kunna skapa det hållbara samhället. Mycket arbete i den riktningen är genomfört och igångsatt. Inte minst har ett antal etappmål antagits.Med det, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga övriga yrkanden. Jag vill slutligen säga att det är viktigt att det arbete som är igångsatt får fortsätta. Jag blev lite nyfiken på en del av det som sade om den arbetsgrupp som har tillsatts på för att försöka få fram ett förslag utifrån förslag.Som sade tycker jag att vi måste ha ett tillgängligt och enkelt återvinningssystem.