bet · H201MJU3 · 2014-12-01 00:00:00 — Revision och uppföljning av livsmedelskontrollen Enligt kommittémotion 2014/15:3016 av m.fl. (V) yrkande 2 bör regeringen återkomma till med förslag på lagstiftning som tydliggör att ansvarar för att utföra revision och uppföljning av reviderar både och länsstyrelserna kommunernas länsstyrelser är tveksamma till om de har mandat att revidera kommunernas konstaterar även att det inte finns något tydligt mandat för revision i lagstiftningen och att den därmed kan anses ske på frivillig basis. Ansvaret för uppföljning är inte heller tydligt definierat i lagstiftningen. Det innebär att inte har stöd i livsmedelslagstiftningen för att lämna förslag på hur brister i kontrollverksamheten ska kunna åtgärdas. I kommittémotionen betonas att det finns starka skäl för att endast ansvarar för utförandet av revisioner av kontrollmyndigheter. Motionärernas bedömning är att länsstyrelserna brister i den kompetens som krävs för detta utförande. För en mer samlad och tydligt ansvarsfördelad revision av kommunernas livsmedelskontroll bör denna funktion därför endast utföras av en myndighet. I kommittémotion 2014/15:3016 av m.fl. (V) yrkande 3 framhålls att regeringen bör återkomma till med förslag på skärpt straff för brott mot livsmedelslagen. I har såväl som våra kommuner gjort anmälningar vid misstankar om brott mot livsmedelslagen. Men så gott som alla förundersökningar om brott mot livsmedelslagen läggs ned av polis och åklagare. Detta görs ofta med hänvisning till att straffsatserna är för låga. var det belagt med fängelsestraff att bryta mot livsmedelslagen, men efter lagändringen 2006 finns endast bötesstraff som sanktion för brott mot livsmedelslagen. har föreslagit skarpare sanktioner för dem som bryter mot livsmedelslagen. På så sätt skulle dessa brott få en högre prioritering hos polis och rättsväsen. Motionärerna delar den bedömningen och anser att fängelsestraff vid grova överträdelser kan vara motiverade. I kommittémotion 2014/15:2780 av m.fl. (SD) yrkande 2 framhålls behovet av att öka sanktionsmöjligheterna mot dem som fuskar med livsmedel. Omfattande köttbedrägerier upptäcktes då det bl.a. avslöjades att ett antal färdigrätter innehållit hästkött som inte deklarerats och att man fuskat med ursprunget och märkt köttet som svenskt. Livsmedelsfusket bedöms av vara omfattande runt om i världen. behandling och kompletterande uppgifter Ansvaret för tillsynsansvaret på livsmedelsområdet är delat mellan , länsstyrelserna och kommunerna. leder och samordnar kommunernas tillsyn. Detta sker framför allt genom vägledning, utbildning, gemensamma projekt och annan information. Även länsstyrelserna har ett ansvar för att på regional nivå stödja och kontrollera kommunerna. Länsstyrelserna utför kontrollen av primärproducenter, och kommunerna utför kontrollen av detaljhandel, storhushåll och Vissa industrier, specialiserade anläggningar och slakterier kontrolleras av . Avgiften för livsmedelstillsynen ska betalas av den livsmedelsföretagare vars verksamhet är föremål för tillsyn. Normalt ska tillsynsmyndighetens kostnader täckas av en årlig avgift. Avgiften ska fastställas på grundval av vad tillsynen kostar för tillsynsmyndigheten att utöva. En kommun som bedriver tillsyn enligt förordningen (2006:1166) om avgifter för offentlig kontroll av livsmedel och vissa jordbruksprodukter ska ta ut en avgift som täcker kostnaderna för livsmedelskontrollen. Enligt (RiR 2014:12 s. 41) kräver detta en noggrann planering från kommunernas sida eftersom avgifterna ska motsvara kostnaderna för kontrollen och eftersom avgiften tas ut som en årlig avgift i förhand. Det kräver även att kommunerna tydligt definierar vad som är kontroll och ska finansieras med avgifter och vad som är annan relaterad verksamhet och ska finansieras med anslag. I skrivelsen (2014/15:16 s. 8) framgår att regeringen delar bedömning att finansieringen av livsmedelskontrollen är otillräcklig, att det kan få konsekvenser för livsmedelssäkerheten och att det finns risk att avgifter som inte är korrekta tas ut av företag som inte får den kontroll som de har Regeringen anför att det är allvarligt om de avgifter som företagen betalar för livsmedelskontrollen inte motsvaras av en utförd prestation. Statskontoret har därför fått i uppdrag att särskilt studera frågan. ingår att utreda om sättet att beräkna avgifterna varierar mellan Statskontoret ska också lämna förslag på hur en effektiv avgiftsfinansiering av den offentliga livsmedelskontrollen kan uppnås, med bibehållen ansvarsfördelning för kontrollen, där den offentliga kontrollen uppfyller kraven i relevant lagstiftning. Regeringen kan därefter komma att vidta ytterligare åtgärder för att komma till rätta med eventuella brister. Samordning, samverkan och uppföljning av tillsynen Som framgår av skrivelsen hade –2014 ett regeringsuppdrag att genomföra särskilda insatser för att förstärka samordningen mellan olika kontrollmyndigheter i syfte att skapa en bättre kontroll till nytta för företag och konsumenter. Flera aktiviteter har genomförts med fokus på verksamhetsstyrning, metodiskt arbetssätt, riskbaserad, ändamålsenlig och branschanpassad kontroll och dialog mellan inspektörer och företagare samt samarbete inom kontrollen. Av de kursutvärderingar som gjorts framkom att merparten av deltagarna uppskattade kurserna och bedömde att de har nytta av kursinnehållet i sitt arbete. bedömning är uppdraget väl utfört, men effekterna av denna satsning har ännu inte helt slagit igenom, och det är angeläget att fortsatt följa effekterna av Vidare framgår av skrivelsen att regeringen delar bedömning att uppföljningen av livsmedelskontrollen bör förbättras och fördjupas. En väl fungerande uppföljning är en viktig förutsättning för att ständigt kunna förbättra och utveckla den livsmedelskontroll som utförs. Regeringen avser därför att förtydliga att roll, förutom att samordna och leda, är att även följa upp livsmedelskontrollen med syftet att bättre kunna identifiera och åtgärda brister. anser att länsstyrelserna bör förbättra förutsättningarna för livsmedelskontrollen genom att se till att registren över primärproducenterna är fullständiga. Regeringen anser att livsmedelsförordningen (2006:813) bör förtydligas och att länsstyrelserna ska föra uppdaterade förteckningar över godkända och registrerade anläggningar. Enligt regleringsbrevet för har länsstyrelserna fått i uppdrag att verka för en ökad registrering av primärproducenter. anger dessutom att Länsstyrelserna bl.a. ska rapportera vilka mål som har satts upp för samordning och på vilket sätt och i vilken utsträckning länsstyrelserna har verkat för en ökad samverkan mellan kommunerna när det gäller livsmedelskontrollen. Uppgifterna ska redovisas till . anser att i större utsträckning bör använda sig av sin föreskriftsrätt för att förtydliga de krav som kontrollmyndigheterna ska leva upp till i syfte att få kontrollen mer likriktad. Som framgår av regleringsbrevet för har regeringen gett i uppdrag att lämna en redogörelse för hur myndigheten utnyttjat sina föreskriftsbefogenheter när det gäller att leda och samordna livsmedelskontrollen i landet och att göra en bedömning av åtgärdernas effektivitet. Uppdraget ska redovisas . Enligt vad utskottet hämtat in från är kommissionen väldigt aktiv när det gäller livsmedelsbedrägerier, och de har bl.a. bildat en enhet som ska arbeta med frågor om livsmedelsfusk. En arbetsgrupp har upprättats bestående av samtliga medlemsstater () som koordinerar olika kontrollprojekt på EU-nivå. Kommissionen arbetar även med ett it-system som snabbt ska förmedla information mellan medlemsstaterna i sådana fall som hästköttsskandalen. Vidare har samarbeten med Europol och fördjupats. Inom EU antog medlemsstaterna en ny kontrollplan som en uppföljning av det EU-gemensamma kontrollprojekt som genomfördes . skulle undersöka förekomsten av hästkött som inte deklarerats i livsmedel innehållande nötkött. Ytterligare EU- gemensamma kontrollplaner planeras inom olika prioriterade områden. Kommissionen arrangerade tillsammans med det italienska ordförandeskapet en konferens om livsmedelsbedrägerier med fokus på att få berörda myndigheter, såsom polis, åklagare och kontrollmyndigheter, att arbeta tillsammans och utbyta information. olika utbildningar (Better Training for Programme) bl.a. om hur man kan hitta bedrägerier, t.ex. en kurs i NIT (New Investigation Techniques). Förhandlingar om ett förslag till en ny förordning om offentlig kontroll pågår som omfattar bl.a. olika aspekter av livsmedelsbedrägerier. Likvärdig tillsyn – förstatliga tillsynen granskning av livsmedelskontrollen har utförts inom ramen för den gällande ansvarsfördelningen bland kontrollmyndigheterna. Förutsättningarna för ett förstatligande av livsmedelskontrollen, eller hur ett förstatligande skulle kunna genomföras, har därmed inte ingått. konstaterar att dagens decentraliserade system innebär utmaningar, t.ex. när det gäller krav på styrning och samordning, men det medför också fördelar när det gäller t.ex. närhet till företag och livsmedelsanläggningar som kommunerna kontrollerar talar för att kontrollansvaret behålls på nivå. det innan en större ändring av ansvarsfördelningen övervägs därför är viktigt att undersöka i vilken utsträckning det är möjligt att hantera utmaningarna inom ramen för det nuvarande decentraliserade systemet. fick regeringens uppdrag att se över den fördelning av kontrollansvaret för livsmedelsanläggningar som är fastlagd i 23 Enligt uppgift från skulle uppdraget särskilt vara att studera viss verksamhet som till sin karaktär och komplexitet fordrar specialistkompetens som inte självklart kan förväntas finnas i samtliga kommuner. Som alternativ till kontroll har undersökt möjligheten att föra över kontrollen till länsstyrelserna alternativt till . undersökt olika områden där frågan om kontrollmyndigheters kompetens har aktualiserats: kontroll av kosttillskott, av livsmedel för särskilda näringsändamål, av dricksvattenanläggningar, av livsmedelsföretags huvudkontor och av fiskefartyg. I linje med vad som angavs i regeringens uppdrag har dock fokus legat på kontroll av mindre anläggningar som producerar animaliska livsmedel. uppger vidare att när det gäller just kontrollansvar för anläggningar som producerar animaliska livsmedel har undersökt möjligheten att föra över detta till länsstyrelserna. fram till att länsstyrelserna inte har något kontrollansvar för den aktuella typen av livsmedelskontroll, och kompetens skulle därför behöva tillföras Fördelningen av berörda företag över 21 län innebär att de flesta länsstyrelserna skulle få ett begränsat antal kontrollobjekt, vilket ger sämre förutsättningar för att säkerställa kompetens hos kontrollpersonalen. Förutsättningarna att få en enhetlig kontroll och samma taxor och avgifter över landet bedömdes också bli sämre. I syfte att bl.a. livsmedelsföretagarnas och kontrollmyndigheternas behov av specialiserade inspektörer har kontrollansvaret för mindre anläggningar som producerar animaliska livsmedel överförts till . Utöver detta har inga diskussioner förts om att föra över kontrollansvaret för livsmedel till länsstyrelserna eller . Redovisning med standardiserade kontrollsymboler En utredning tillsattes (dir. 2004:147) med uppdrag att utreda olika metoder att informera konsumenter om resultaten från livsmedelskontroller i syfte att förbättra livsmedelshanteringen och egenkontrollen inom livsmedels- och restaurangnäringarna. Utredningen lämnade betänkandet – Hygien och redlighet i livsmedelshanteringen (SOU 2005:44) med ett författningsförslag på offentliggörande av resultaten från livsmedelskontrollen. Författningsförslaget omfattade bl.a. förslag på symboler vid redovisning av resultat av livsmedelskontroller. överlämnades propositionen Offentliggörande av livsmedelskontroll (prop. 2005/06:214). Innebörden i propositionen var bl.a. att en försöksverksamhet med ett system för offentliggörande av resultat av livsmedelskontroll skulle införas. Systemet skulle tillämpas av livsmedelsföretagare som tillhandahåller livsmedel direkt till slutkonsumenter och vara begränsat till ett fåtal kommuner och tillämpas frivilligt inom ramen för en försöksverksamhet . Försökskommunerna skulle publicera resultat från den offentliga livsmedelskontrollen på sina respektive webbplatser och genomföra extrakontroller inom vissa tidsfrister. För livsmedelsföretagarna skulle det innebära en skyldighet att offentliggöra resultaten från livsmedelskontrollen genom att anslå kontrollresultaten och en dekal med en symbol för det sammanfattade kontrollresultatet väl synliga i livsmedelslokalen. Proposition 2005/06:214 återkallades , och frågan har därefter inte hanterats. Enligt vad utskottet hämtat in kan mötena med kontrollmyndigheten vara mycket viktiga för många livsmedelsföretagare. kan vara ett stort stöd för företagaren i det egna utvecklingsarbetet. Inte minst kan inspektörens bemötande vara av stor betydelse för att kontrollen ska uppfattas som ändamålsenlig. En grundläggande förutsättning för livsmedelskontrollen är att det finns en bra fungerande dialog mellan kontrollmyndigheten och livsmedelsföretaget. Livsmedelskontrollen regleras av gemensam EU-lagstiftning. Målsättningen är att den ska vara riskbaserad, ändamålsenlig och effektiv och leda till säkra livsmedel och rätt information till konsumenterna. Kontrollen ska vara likvärdig över hela landet, och här finns det väl kända utmaningar. Inom ramen för det fleråriga projektet – det nya matlandet som avslutades har det gjorts en satsning för att höja kompetensen i livsmedelskontrollen. Om en företagare inte är nöjd med myndighetens beslut kan beslutet Överklagandet lämnas in till den myndighet som har fattat det Myndigheten har därmed möjlighet att ompröva sitt beslut innan överklagandet skickas vidare till den instans som ska pröva Om en företagare inte är nöjd med den inspektör som är tilldelad kan kontakt tas med kommunen för att undersöka möjligheten att byta inspektör. de kommuner som endast har en eller ett fåtal livsmedelsinspektörer är dock möjligheterna att tilldelas en annan inspektör mycket begränsade. Det finns inget krav i livsmedelslagstiftningen på att kontrollmyndigheter Enligt 14 § livsmedelslagen (2006:804) får en kommun träffa avtal med en annan kommun om att kontrolluppgifter som kommuner har enligt livsmedelslagen ska skötas helt eller delvis av den andra kommunen. Kommunen får dock inte överlåta befogenheten att fatta beslut i ett ärende. kommun får också efter överenskommelse med annan kommun ge anställda i den kommunen i uppdrag att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses i 6 kap. 34 § kommunallagen (1991:900). Av förarbetena (prop. 2004/05:72) framgår att det i livsmedelslagstiftningen ansågs finnas behov av samverkansformer som krävde mindre omfattande anpassning av organisation och arbetsformer än de samverkansformer som anges i kommunallagen. Det är enligt kommunallagen möjligt för kommunerna att samarbeta inom en gemensam nämnd om uppgifter som är gemensamma. Kommuner kan också samarbeta genom att bilda kommunalförbund som tar hand om kommunala angelägenheter. Revision och uppföljning av livsmedelskontrollen Med anledning av granskning av livsmedelskontrollen anför regeringen att den delar bedömning att uppföljningen av livsmedelskontrollen bör förbättras och fördjupas. Vidare skriver regeringen att man avser att förtydliga att roll, förutom att samordna, är att även följa upp livsmedelskontrollen i syfte att bättre kunna identifiera och åtgärda brister. Enligt vad utskottet hämtat in är frågan nu föremål för beredning inom . Som framgår av skrivelsen anser regeringen vidare att det inte behövs ytterligare klargörande i lagstiftningen om revision av kontrollmyndigheterna. Några åtgärder avses därför inte vidtas i fråga om lagstiftning. Det bedöms dock angeläget att fortsätta att följa upp hur revisionen fungerar i praktiken för att säkerställa kvalitet och utveckling i kontrollen. Regeringen följer frågan noggrant och kommer att vidta åtgärder om så krävs för att revisionen ska fungera tillfredsställande. Enlig uppgift från har fått i uppdrag att förstärka arbetet mot livsmedelsfusk som bl.a. omfattar att ta fram en strategi för den offentliga kontrollen. En delrapport presenterades som bl.a. pekade på behovet av ökad samordning nationellt och internationellt. Regeringen avvaktar slutrapporten som ska presenteras . Utskottet instämmer med regeringens bedömning att finansieringen av livsmedelskontrollen är otillräcklig, att det kan få konsekvenser för livsmedelssäkerheten och att det finns risk att avgifter som inte är korrekta tas ut av företag som inte får den kontroll som de har betalat för. Utskottet välkomnar det uppdrag som Statskontoret fått som bl.a. omfattar att utreda om sättet att beräkna avgifterna varierar mellan kontrollmyndigheterna och att lämna förslag på hur en effektiv avgiftsfinansiering av den offentliga livsmedelskontrollen kan uppnås. Med hänvisning till den utredning som pågår föreslår utskottet att motionerna 2014/15:1064 (M) och 2014/15:2976 (M) yrkande 7 nu lämnas utan vidare åtgärd. Samordning, samverkan och uppföljning av tillsynen Utskottet noterar att flera aktiviteter genomförts i syfte att nå en ändamålsenlig och branschanpassad kontroll och dialog mellan inspektörer och företagare. Utskottet vill särskilt understryka att en viktig del för att förenkla livsmedelsproducenters och livsmedelsföretags vardag är en förbättrad modell för livsmedelskontroller. Enligt utskottet bör därför regeringen ge Statskontoret i uppdrag att se över alternativa modeller för livsmedelskontroll i syfte att stärka dialoginslagen och i högre grad undvika förelägganden. Detta bör ges regeringen till känna. Därmed tillstyrks motion 2014/15:2974 (C, M, FP, KD) yrkande 11. Motionerna 2014/15:1225 (M) yrkande 3, 2014/15:2976 (M) yrkande 12 och 2014/15:3016 (V) yrkande 1 kan mot bakgrund av redovisningen under avsnittet behandling och kompletterande uppgifter lämnas utan vidare åtgärd. Likvärdig tillsyn – förstatliga tillsynen Utskottet noterar att granskning av livsmedelskontrollen inte har omfattat förutsättningarna för ett förstatligande av livsmedelskontrollen eller hur ett sådant skulle kunna genomföras. Utskottet instämmer i konstaterande att dagens decentraliserade system innebär utmaningar, t.ex. när det gäller krav på styrning och samordning, men det medför också fördelar när det gäller t.ex. närhet till företag och Utskottet anser i likhet med att det innan en större ändring av ansvarsfördelningen övervägs är viktigt att undersöka i vilken utsträckning det är möjligt att hantera utmaningarna inom ramen för det nuvarande decentraliserade systemet. Med det som anförs ovan avstyrker utskottet motionerna 2014/15:1065 (M) och 2014/15:1547 (SD). Redovisning med standardiserade kontrollsymboler Med hänvisning till det anförda under avsnittet behandling och kompletterande uppgifter avstyrker utskottet motion 2014/15:2976 (M) Mot bakgrund av redovisningen under avsnittet behandling och kompletterande uppgifter avstyrker utskottet motion 2014/15:2976 (M) Revision och uppföljning av livsmedelskontrollen Utskottet utgår från att regeringen, som aviserats, kommer att förtydliga att roll, förutom att samordna, är att även följa upp livsmedelskontrollen i syfte att bättre kunna identifiera och åtgärda brister. Vidare instämmer utskottet i regeringens bedömning att det är angeläget med fortsatt uppföljning av hur revisionen fungerar i praktiken för att säkerställa kvalitet och utveckling i kontrollen. Utskottet utgår från att regeringen följer frågan noggrant och vidtar åtgärder om så krävs för att revisionen ska fungera Med det som anförts ovan föreslår utskottet att kommittémotion 2014/15:3016 (V) yrkande 2 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet avstyrker kommittémotionerna 2014/15:2780 (SD) yrkande 2 och 2014/15:3016 (V) yrkande 3 i avvaktan på slutredovisning av regeringsuppdraget och den fortsatta beredningen av frågan. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om utökad och tydligare ursprungsmärkning av matvaror i EU. Jämför reservation 10 (C, KD). I motionerna 2014/15:334 av (S) och 2014/15:482 av (S) framhålls behovet av att verka för ökade krav på ursprungsmärkning av matvaror i EU. deklareras inte ursprungslandet för en produkt, och en leverpastej kan kallas svensk om den är tillverkad i även om råvarorna kommer från ett annat land. Detta är vilseledande för konsumenten. Allt fler vill veta vad de köper. Det kan handla om att välja svenska produkter, närodlat eller kravodlat. För att konsumenterna ska kunna göra medvetna val krävs ökade krav på ursprungsmärkning av mat inom EU. I motion 2014/15:2382 av (M) yrkande 1 betonas vikten av en tydligare ursprungsmärkning av mat. Motionären understryker vikten av en tydligare EU-lagstiftning om var maten är producerad och tydlig ursprungsmärkning. Mat som bara packas om eller där endast delar av innehållet är svenskt ska inte kunna märkas som svensk produktion. I motion 2014/15:546 av och (båda C) föreslås en obligatorisk ursprungsmärkning för kött-, charkuteri- och mejeriprodukter samt sammansatta matprodukter. finns ett obligatoriskt krav på ursprungsmärkning av frukt och grönt, nötkött, ägg och honung. kommer också ett nytt EU-beslut att träda i kraft, vilket innebär att även kött från gris, fågel, lamm och get kommer att behöva ursprungsmärkas. Dock gäller inte samma regler för dessa köttprodukter som för nötkött där det i ursprungsmärkningen måste stå var djuret är fött, uppfött och slaktat. För övriga och ovannämnda köttsorter omfattar ursprungsmärkningen enbart var djuret är uppfött och slaktat. Det gör att djuren kan födas i ett land och transporteras långa vägar till andra länder utan att detta medvetandegörs. För att konsumenterna ska kunna göra ett medvetet val och för att värna djurhållning och miljö är det viktigt att jobbar för att samma regler som finns för ursprungsmärkning av nötkött även ska gälla för gris, fågel, lamm och get. Ett obligatoriskt krav behöver dock omfatta fler produkter, och därför bör även verka för ursprungsmärkning av chark- och mejeriprodukter samt färdigmat. Även i partimotion 2014/15:2573 av m.fl. (C) yrkande 5 betonas vikten av att införa ursprungsmärkning på livsmedel. Motionärerna understryker att det ska vara enkelt att se från vilket ursprungsland osten eller köttet kommer, eftersom djurskyddsregler eller vilken miljöhänsyn som tas inom produktionen skiljer sig åt från land till land. I partimotionen föreslås att all mat som har kött som huvudingrediens ska ursprungsmärkas. Det innebär att korv och skinka, precis som kycklingsallad och lasagne, ska vara ursprungsmärkt. Vidare föreslås att alla mejeriprodukter bör vara ursprungsmärkta för att öka kännedomen om ursprunget till mjölken i osten eller varifrån yoghurten kommer. Konsumenter kan därmed fatta medvetna beslut baserade på om kon har gått på grönbete eller inte transporterats alltför långt. I motion 2014/15:2780 av m.fl. (SD) yrkande 3 framhålls vikten av obligatorisk ursprungsmärkning av animaliska produkter. Motionärerna betonar att alla animaliska produkter bör märkas med ursprung i varje led i produktionskedjan. Detta ska gälla såväl charkvaror och sammansatta produkter som mat på restaurang. Mejeriprodukter som står helt utanför märkningskrav föreslås inkluderas i det obligatoriska märkningssystemet. I motion 2014/15:2169 av m.fl. (S) framhålls vikten av en politik för mat och märkning av livsmedel samt för tillsynen av djurskyddet. Som konsument har man rätt att veta vad maten innehåller och hur den är producerad. Det finns stora brister i märkningen av livsmedel, vilket minskar möjligheten för konsumenten att göra aktiva och bra val. Det måste bli slut med matfusket där exempelvis datummärkningen eller varans kvalitet och ursprung ändras. behandling och kompletterande uppgifter