bet · H101UU10 · 2014-04-30 00:00:00 — Detta innebär att kommissionen samråder med särskilda rådgivande kommittéer bestående av experter från medlemsstaterna när den genomför EU-lagstiftning. I dessa fall kontrolleras utövandet av befogenheterna av medlemsstaterna. Enligt utskottets mening kan det finnas anledning att bevaka i vilken omfattning kommissionen ges befogenheter att anta s.k. delegerade akter. De väsentliga delarna av ett område ska enligt fördraget förbehållas lagstiftningsakterna och får inte delegeras. Enligt utskottet bör inte kommissionen ges befogenheter i en sådan utsträckning att den på ett oförutsebart sätt kan komma att påverka en lagstiftningsakts utformning och innehåll. Frågor om ökad öppenhet och insyn inom EU har tidigare behandlats av utskottet, senast i betänkande 2011/12:UU10. Redan när godkände Lissabonfördraget genom betänkande 2008/09:UU8 uttalades följande om offentlighet och sekretess: När det gäller offentlighet och öppenhet inom Europeiska unionen förutsätter utskottet att regeringen i EU-sammanhang kraftfullt slår vakt om och för fram den svenska synen på offentlighet, öppenhet och insyn. står fast vid denna uppfattning och noterar att offentligheten inom EU har förbättrats med ikraftträdandet av Lissabonfördraget. Med fördraget införs en rättslig grund om god förvaltning i EU:s institutioner, organ och byråer. Det fördragsfästs att rådets sammanträden ska vara offentliga när lagstiftningsförslag diskuteras och antas. utvidgas offentlighetsprincipen till att omfatta samtliga EU:s institutioner, organ och byråer med vissa undantag för Europeiska unionens domstol, och Europeiska investeringsbanken. Utskottet vill understryka vikten av att, för att samråden i ska kunna genomföras på ett tillfredsställande sätt, relevanta dokument översänds i svensk översättning när sådana finns tillgängliga och att det i andra fall ges kompletterande information i lämplig form på svenska. Ett av EU:s fundament är grundläggande rättigheter. Att slå vakt om dess efterlevnad i medlemsstaterna och garantera rättigheterna som de uttrycks i stadgan om de grundläggande rättigheterna är något EU har åtagit sig. I och med Lissabonfördragets ikraftträdande finns också en skyldighet för EU att ansluta sig till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). Genom anslutningen till kommer EU och dess institutioner att sättas under extern kontroll av som kan hålla EU:s institutioner ansvariga för kränkningar av de grundläggande rättigheterna i konventionen. Förhandlingarna mellan EU och har pågått och resulterade i en överenskommelse om ett avtalsutkast. Under förutsättning att inte invänder mot förslaget väntas kommissionen lägga fram ett komplett förslag till EU-interna regler . Utskottet vill understryka vikten av att anslutningen till kommer till stånd för att bidra till att stärka både den enskildes och ställning. Utskottet behandlar verksamheten i närmare i betänkande 2013/14:UU18 som planeras justeras . Utskottet konstaterade i betänkande 2008/09:UU8 om godkännande av Lissabonfördraget att det även i Lissabonfördraget fastställs att ska ha sitt säte i med regelbundna plenarsessioner . Ytterligare plenarsessioner hålls i , där också parlamentets utskott sammanträder. Utskottet har tidigare tagit ställning i sakfrågan, senast i betänkande 2012/13:UU10, och anser fortfarande att det inte är en bra lösning att har sitt säte på en plats men även sammanträder på en annan. Ordningen är kostsam, opraktisk och negativ för bilden av EU. Utskottet ser gärna en utveckling där denna ordning förenklas eller avskaffas. Utskottet konstaterar emellertid att den nuvarande ordningen är fördragsfäst. För att ändra bestämmelserna om institutionernas säten krävs en ändring av protokollet (nr 6) om lokalisering av säten för Europeiska unionens institutioner, vilket förutsätter enighet i rådet. antog ett initiativbetänkande om lokalisering av EU:s institutioner som framför allt fokuserar på säte. I betänkandet sägs att Europarlamentet bör få rätten att organisera sig självt på ett lämpligt sätt. Utskottet förutsätter att regeringen stöder alla strävanden för att den kostsamma flytten av parlamentet mellan två orter ska upphöra. Med hänvisning till det anförda avstyrker utrikesutskottet motionerna 2013/14:U11 yrkande 1, 2013/14:U12 yrkandena 1, 2 och 9, 2013/14:U13 yrkandena 13, 16–18, 2012/13:U306 yrkande 58 och 2013/14:U303 yrkandena 66 och 70. Utbildning, kultur och idrott EU-samarbetet på utbildningsområdet ska inte omfatta harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning, men unionen har befogenhet att främja samarbetet mellan medlemsstaterna. har 2020-strategin inneburit en ny dynamik för utbildningsfrågorna i EU. Strategins övergripande mål på utbildningsområdet omvandlas till nationella mål som följs upp på högsta politiska nivå i . Utbildning spelar en allt viktigare roll för att nå de gemensamma målen om tillväxt och sysselsättning. Ett nytt yrkeskvalifikationsdirektiv antogs . Regeringen välkomnar det nya direktivet och de ansträngningar som görs för att underlätta rörligheten inom EU. I de förhandlingar som föregick beslutet tillgodosågs flertalet svenska synpunkter. fattades beslut om Kreativa , EU:s nya ramprogram för de kulturella och kreativa sektorerna för åren 2014–2020. Programmet är en sammanslagning och vidareutveckling av de nuvarande programmen Kultur och Media, inklusive Media Mundus. hävdar i kommittémotion 2013/14:U12 av m.fl. yrkande 25 att Horisont 2020-programmet syftar till en gemensam utbildningspolitik för . Vidare anser partiet att EU:s forskningsmedel som finansieras av medlemsländernas EU-avgift ska stanna inom EU med undantag för viss finansiering av briljanta gästforskare. I yrkande 26 framhåller motionärerna att en del av satsningarna i programmet bäst genomförs på nationell nivå och att de enskilda utbildningsanstalterna ska få styra mer över de medel som anslås från Horisont . I yrkande 27 understryker motionärerna att medlen inom Horisont 2020 i större omfattning ska fördelas efter excellens, dvs. på de främsta forskningscentrumen, för att få bästa möjliga resultat för avsatta medel. I yrkande 40 anförs att kulturpolitiken bör återgå till att vara ett område som uteslutande hanteras av de nationella, regionala och lokala parlamenten. Slutligen understryks i yrkande 41 att idrottspolitiken bör förbli en nationell angelägenhet. Kulturpolitiken är inte bindande på EU-nivå utan vilar på frivillighet. EU ska stödja och komplettera medlemsstaternas insatser. Detta sker i första hand genom att främja samarbete mellan medlemsstaterna. anser att internationellt samarbete där olikheter möts ger nödvändiga impulser till svenskt kulturliv och därför är centralt för utveckling och förnyelse av kulturlivet. På samma sätt är det viktigt att svensk kultur kan nå utanför landets gränser. vill också peka på kulturens viktiga roll i relationsskapandet med andra länder. ställde sig vid behandlingen av propositionen Tid för kultur (prop. 2009/10:3) bakom regeringens bedömning att internationalisering och interkulturellt samarbete är en prioriterad uppgift inom kulturpolitiken. Utskottet vidhåller denna uppfattning och menar att internationell kulturverksamhet bör vara en integrerad del av den nationella kulturpolitiken. delar inte uppfattning i motion 2013/14:U12 att kulturpolitiken uteslutande ska hanteras av de nationella, regionala och lokala parlamenten eller att programmen Kreativa och Ett för medborgarna bör formas om. Motion 2013/14:U12 (SD) yrkande 40 bör därför avstyrkas. Den fria och självständiga idrottsrörelsen är till sin natur internationell med egna naturliga plattformar för dialog och informations- och erfarenhetsutbyte. är idrottspolitiken enligt kulturutskottet i första hand en nationell fråga, något som också regeringen har lyft fram i bl.a. faktapromemoria 2010/11:FPM88 Meddelande om idrott och som också kommer till uttryck i budgetpropositionen (prop. 2013/14:1, utg. omr. 17, s. 35). Det finns mot den bakgrunden inte någon anledning att göra ett tillkännagivande till regeringen om att arbeta för att idrottspolitiken ska förbli en nationell angelägenhet. anser därför att motion 2013/14:U12 (SD) yrkande 41 inte behöver föranleda något initiativ från sida. vill inledningsvis klargöra att Horisont 2020 är EU:s ramprogram för forskning och innovation för perioden –2020 och att det inte avser utbildningsområdet. vill också påminna om att EU-samarbetet på utbildningsområdet enligt Lissabonfördraget inte ska omfatta harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning, men att unionen har befogenhet att främja samarbetet mellan medlemsstaterna. Programmet plus är en del av EU:s instrument på utbildningsområdet och syftar bl.a. till att främja mobilitet och samarbete. När det gäller motionsyrkandet om samarbete med tredjeländer kan utbildningsutskottet konstatera att internationellt samarbete är av mycket stor betydelse för forskningsprogrammet. Av rådets beslut av om inrättande av det särskilda programmet för genomförande av Horisont 2020 (2013/743/EU) framgår bl.a. följande. Internationellt samarbete med parter i tredjeländer är nödvändigt för att på ett effektivt sätt uppnå många av de särskilda målen i Horisont , i synnerhet de som rör unionens utrikes- och utvecklingspolitik och internationella åtaganden. Detta gäller alla samhällsutmaningar av gemensam karaktär som tas upp i Horisont . Internationellt samarbete är också viktigt för att spets- och grundforskningen ska kunna dra nytta av fördelarna med framväxande vetenskap och tekniska möjligheter. Att främja forskarnas och innovatörernas rörlighet på internationell nivå är därför avgörande för att stärka det globala samarbetet. Åtgärder på internationell nivå är också viktiga för att öka den europeiska industrins konkurrenskraft genom att främja införandet och utbytet av ny teknik. framhöll i utlåtande /11:UbU15 om ett gemensamt strategiskt ramverk för EU:s finansiering av forskning och innovation bl.a. att europeiska och internationella samarbeten är avgörande både för den nationella och den europeiska forskningens utveckling, och därigenom för utveckling (bet. 2010/11:UbU15 s. 8–9). Vid behandlingen av liknande motionsyrkanden under förra påminde utbildningsutskottet om att har verkat för att kvalitet ska vara vägledande för finansiering från Horisont . Forskning är till sin natur internationell och utförs i allt större utsträckning i internationella och globala samarbeten. framhöll vidare att det är nödvändigt att deltar i och underlättar samarbeten med länder utanför EU för att forskningen ska vara konkurrenskraftig och kunna främja kunskapsutveckling och tillväxt (yttr. 2012/13:UbU2y s. 7–8). står fast vid sin tidigare uppfattning och kan inte nog understryka att internationellt samarbete är av central betydelse för att uppnå många av målen i Horisont . När det gäller yrkandena om fördelningen av forskningsmedel vill utbildningsutskottet för det första understryka att svenska forskare har varit mycket framgångsrika när det gäller ansökningar om forskningsmedel från EU:s forskningsprogram. Enligt statistik från Verket för innovationssystem () har svenska aktörer beviljats sedan det sjunde ramprogrammets start . Svenska aktörer har i princip behållit sin position i ramprogrammet. De medel som beviljats svenska aktörer motsvarar av de totalt beviljade medlen i det sjunde ramprogrammet. När det gäller beviljande av forskningsmedel har ansökningar med svenska aktörer i snitt uppnått en beviljandegrad på . För det sjunde ramprogrammet generellt är beviljandegraden . mottog svenska aktörer motsvarande från det sjunde ramprogrammet. Bland de svenska offentliga forskningsfinansiärerna var det endast som hade ett större forskningsanslag än medlen från det sjunde ramprogrammet (deltagande i sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (FPA) – Lägesrapport –2012, analys VA 2013:15). I propositionen Forskning och innovation (prop. 2012/13:30) framhöll regeringen att EU:s betydelse för finansiering av svensk forskning och utveckling förväntas öka ytterligare inom Horisont 2020, både budgetmässigt och strategiskt (prop. 2012/13:30 s. 177). För det andra kan utskottet konstatera att excellens är en ledstjärna för hur medlen inom Horisont 2020 fördelas. Av rådets beslut av (2013/743/EU) framgår bl.a. att () kommer att främja spetsforskning i världsklass. Det framgår vidare att EFR särskilt ska prioritera stöd till de bästa nya forskarna med de bästa idéerna för att hjälpa dem att bli självständiga genom att tillhandahålla lämpligt stöd i det kritiska skedet när de ska inrätta eller konsolidera ett eget forskarlag eller forskningsprogram. Det framgår dessutom att målet är att fullt ut utnyttja potentialen hos samlade kompetens och se till att fördelarna med en innovationsdriven ekonomi både maximeras och sprids vida omkring i unionen i enlighet med principen om excellens. I budgetpropositionen betonade regeringen att den i förhandlingarna om Horisont 2020 har verkat för att förenkling ska prägla det nya ramprogrammet, vilket kräver förenklade ersättningsregler. Vidare framhöll regeringen att den starkt har betonat att Horisont 2020 ska finansiera projekt av högsta möjliga kvalitet, medan kapacitetsuppbyggnad för forskning och innovation ska ske inom ramen för sammanhållningspolitiken (prop. 2013/14:1 utg.omr. 16 s. 197). Mot bakgrund av vad som anförts ovan finner utbildningsutskottet att principerna för hur medel fördelas från EU:s forskningsprogram är väl avvägda och skapar förutsättningar för excellent forskning. Särskilt vill utbildningsutskottet uppmärksamma att har verkat för en förenkling av ersättningsreglerna i programmet. kan också konstatera att det finns goda utsikter för svenska forskare när det gäller att få del av medlen inom Horisont 2020. anser således inte att det behövs några åtgärder med anledning av motionsyrkandena och föreslår att utrikesutskottet avstyrker motion 2013/14:U12 (SD) yrkandena 25–27. konstaterar att utbildnings-, kultur- och idrottspolitiken inte är bindande på EU-nivå utan vilar på frivillighet. Utskottet noterar också att 2020-strategin har inneburit en ny dynamik för utbildningsfrågorna inom EU. Utbildning spelar en allt viktigare roll för att nå de gemensamma målen om tillväxt och sysselsättning. Utskottet vill betona att gemensamma insatser vad gäller idrott på EU-nivå bör syfta till att stödja och komplettera åtgärder på nationell nivå. Den fria och självständiga idrottsrörelsen är till sin natur internationell med egna plattformar för dialog och erfarenhetsutbyte. Europeiskt samarbete inom detta område måste ge ett mervärde. Det gäller t.ex. information om och tolkning av EU-lagstiftning som rör idrottsrörelsen samt samarbete om vissa gränsöverskridande problem som idrotten inte kan hantera på egen hand, t.ex. arbetet mot dopning. Utskottet delar de ställningstaganden som görs i kulturutskottets yttrande i protokollsutdrag (2013/14:22) och i utbildningsutskottets yttrande 2013/14:UbU3y. Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottet motion 2013/14:U12 yrkandena 25–27, 40 och 41. Skrivelsen och övriga yrkanden Utöver de motionsyrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns motionsvis framförda förslag som är föremål för förenklad motionsbehandling enligt de riktlinjer som har fastslagits av med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och i enlighet med den promemoria som utskottet fastställde (Förenklad motionsbehandling under återstoden av mandatperioden). Utskottet har under beredningen av ärendet funnit att motionerna 2013/14:UU231, 2013/14:U243 yrkande 1 och 2013/14:U297 yrkande 5 inte är aktuella för något tillkännagivande från i detta sammanhang. Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott motionerna. Utskottet föreslår att lägger skrivelse 2013/14:115 till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Utvidgning, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2013/14:U12 yrkandena 6 och 7 samt avslår motionerna 2013/14:U203 yrkande 15 och 2013/14:U303 yrkande 67. EU bör vara en zon fredad från konflikter som är inriktad på handel mellan medlemsstaterna. EU bör vidare lösa sina eventuella konflikter med sina grannar med fredliga medel. Därför anser att inget land ska godkännas för medlemskap eller för kandidatlandsstatus innan samtliga dess konflikter vad gäller namnfrågor, gränser, handelskonflikter eller annat med andra nationer är lösta på ett tillfredsställande sätt. I annat fall riskerar EU att importera konflikter till sitt eget område, särskilt i ljuset av att en medlemsstat har ett visst inflytande över EU:s gemensamma utrikespolitiska ställningstaganden gentemot en annan nation. borde t.ex. inte behöva hamna i den situationen att vi i praktiken blir tvungna att ställa oss bakom konsekvenserna av ställningstagande i namnkonflikten med den f.d. jugoslaviska republiken . Varje gång EU utvidgas och i kretsen tar med en medlemsstat som har en BNP per capita som är väsentligen under EU:s genomsnitt kostar det svenska skattebetalare ytterligare miljarder, främst i strukturfondsstöd. anser att EU bör vara en samling av självständiga nationalstater som handlar med varandra, inte ett omfördelningssystem för bistånd. Således anser att regeringen ska lägga in sitt veto inför varje ytterligare anslutning och varje ytterligare godkännande som kandidatland eller potentiellt sådant när aktuella länder inte uppfyller ovanstående krav. Därutöver anser att regeringen ska verka för att EU:s föranslutningsstöd vid halvtidsgenomgången av EU:s budget avskaffas och att medlen används så restriktivt som möjligt fram till dess. ser det närmast ut som om EU går in med pengar och expertis i ett kandidatland och betalar vad det kostar att bygga upp det precis som man vill ha det. Utvidgning, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2013/14:U203 yrkande 15 och avslår motionerna 2013/14:U12 yrkandena 6 och 7 samt 2013/14:U303 yrkande 67. Utvecklingen i är splittrad och motsägelsefull. Militärens makt har begränsats, vissa tv- och radiokanaler har tillåtits sända på kurdiska och landet är ett av dem som kommit längst i regionen när det kommer till demokratisering samt kvinnors och hbtq-personers rättigheter. fortsätter åtal att väckas mot aktivister, advokater, journalister och författare som inte begått något annat brott än att uttrycka sina åsikter. Kurderna och andra etniska och religiösa grupper i har fortfarande begränsade möjligheter att få uttrycka sin kultur, sin religion och använda sitt språk. Från regeringen har det väckts förslag om att inskränka aborträtten, fackligt aktiva åtalas fortfarande för sitt fackliga engagemang och hatbrotten mot hbtq-personer är vanligt förekommande. pågår samtal mellan den turkiska regeringen och PKK om en fredlig lösning på landets långvariga konflikter. Centralt i den pågående fredsprocessen är diskussionerna om en reformering av grundlag. Konstitutionen ses av många som ett av de största hindren mot att slutgiltigt ska kunna förvandlas från en stat med auktoritära inslag till en sann demokrati som präglas av rättssäkerhet och respekt för alla medborgares mänskliga rättigheter. Bland annat behöver ta bort alla inskränkningar i yttrandefrihet och föreningsfrihet, men också genomföra radikala reformer vad gäller bemötandet av minoriteter. Diskriminering gentemot minoriteters rättigheter, både språkliga och kulturella, måste förbjudas. En ny konstitution måste garantera att militären ställs under civil kontroll. Ett möjligheternas fönster har öppnats i genom fredssamtalen mellan regeringen och PKK. Det har avgörande betydelse att omvärlden nu ger försöken till fredsprocess sitt stöd och understöder de reformer som är nödvändiga för att ska bli en fullvärdig demokrati. bör i de bilaterala kontakterna med den turkiska regeringen, och även i egenskap av medlemsland i EU, verka för att ska genomföra nödvändiga demokratiska reformer av sin konstitution. Utrikes- och säkerhetspolitik, punkt 2 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2013/14:U11 yrkande 12 och 2013/14:U303 yrkande 69 och avslår motionerna 2013/14:U11 yrkande 2, 2013/14:U12 yrkandena 8, 10 och 12–14, 2013/14:U203 yrkandena 6 och 10–12, 2013/14:U303 yrkandena 68, 71 och 72, 2013/14:U316 yrkande 48 och 2013/14:Sf392 yrkandena 14 och 15. Socialdemokraterna lägger stor vikt vid EU:s arbete för att främja demokrati och utveckling i de regioner som gränsar till vår union. När det gäller EU:s södra grannskap ser vi att arbetet för demokrati dessvärre präglas av problem och bakslag. Varje land är unikt och måste behandlas sådant. Vi socialdemokrater har skrivit om hur vi tycker att EU bör agera för att främja demokratikampen i det södra grannskapet samt främja utveckling, och vi vill här endast upprepa några punkter i korthet. Välståndsklyftan över måste motverkas. Drunkningskatastrofen vid Lampedusa var endast en av alltför många. EU borde i högre grad bidra till att klyftorna utjämnas genom att underlätta handel, reformera unionens jordbrukspolitik, öka utbytet och kontakterna mellan människor, främja demokratisk utveckling och därigenom skapa ekonomisk och social utveckling i . Palestinier och israeler är hårt drabbade av många decenniers konflikt. I konfliktens spår ligger raserade möjligheter till utveckling och krossade fredsinitiativ. Både israeler och palestinier har rätt till frihet, utveckling och säkerhet. Alla parter måste därför avstå från våld och möjliggöra fredsförhandlingar. är den starkaste parten i konflikten och har därför ett särskilt ansvar. Utbyggnaden av illegala bosättningar och muren på ockuperad mark, ockupationen av och östra samt blockaden av måste upphöra liksom den folkrättsligt illegala bosättningspolitiken. De palestinska flyktingarna ska ges rätt att återvända. är den självklara huvudstaden i ett fritt . Vi socialdemokrater anser att röst för fred, frihet och folkrätt måste vara kraftfull, i såväl EU som FN. ska därför erkänna staten . Ett erkännande av staten från och ett stort antal andra länder är förmodligen det bästa sättet att visa att det internationella samfundet är fast beslutet att stödja en tvåstatslösning. Såväl israeler som palestinier drömmer om att få leva i trygghet och kunna skapa sig en framtid i sina respektive erkända stater. Om inte den israeliska ockupationen och bosättningspolitiken upphör kommer det att stanna vid att vara en dröm. måste kraftfullt markera att dessa bosättningar, som strider mot folkrätten, får konsekvenser. Vi är positiva till att EU har ett handelsavtal med . Men det måste göras mycket tydligt att produkter från bosättningarna inte är produkter från . De ska alltså inte omfattas av avtalets förmåner. Därför kräver vi socialdemokrater att inför ursprungsmärkning av varor från bosättningarna, och vi vill att agerar för att fler EU-länder gör likadant. Vi menar också att EU bör ta fram mekanismer för att stoppa finansiella transaktioner till bosättarna för att markera mot bosättningspolitiken. Utrikes- och säkerhetspolitik, punkt 2 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen.