bet · H101FiU34 · 2014-06-04 00:00:00 — Jag är mäkta stolt och innerligt tacksam: Utan er stannar !Men vi har en förmåga att ta vår välfärd för given, och vi förväntar oss att den alltid ska vara på topp och leverera, oavsett vilka politiska beslut som fattas, oavsett medborgarnas behov eller mängden tilldelade skattemedel.Välfärd är inget av givet, utan kräver, för att den ska fungera, politiska val och avvägda beslut på såväl lokal nivå som riksnivå. Staten och kommunsektorn måste ta ett gemensamt ansvar för vår välfärd.Herr talman! Kommuner och Landsting, SKL, slår nu larm om att många kommuner och landsting befinner sig i en ansträngd ekonomi som behoven av välfärdstjänster ökar. Och bokslutet ger en tydlig signal om att kommunsektorn inte mår lika bra längre.Överskottet blev betydligt lägre än året innan och landade på 13,9 miljarder. Men det är stora variationer mellan storstäderna, som står för det högsta resultatet, och glesbygdskommunerna, som har det lägsta.Landstingens resultat är det mest alarmerande. Bara 4 av 20 landsting klarar av att nå målet om god ekonomisk hushållning. Resten gör det inte. Det blev ett minus för de allra flesta.Illavarslande, herr talman, är också att närmare hälften av landets kommuner inte heller lyckats nå målet om god ekonomisk hushållning. Det är framför allt kommuner i glesbygd som har det extra besvärligt - detta i tider när investeringar måste göras för att man ska kunna hantera växande barnkullar och en åldrande befolkning.Bristerna börjar märkas alltmer. Därför är det oroande att regeringen i sin skrivelse trots detta faktum anser att läget är gott.SKL:s prognoser för visar att kommunsektorn inte ensam kan klara av att hantera de resurskrävande utmaningarna eftersom överskotten inte kommer att räcka till.Herr talman! Staten kan inte fortsätta med denna skattesänkarpolitik som kommunerna tvingas höja sina skatter för att klara de åtaganden de har att sköta. Det är lika orimligt som ohållbart.Den kommunala skattesatsen har ökat , och höjda kommunalskatter har blivit den enda livlinan för många kommuner för att de över huvud taget ska kunna överleva. Därför är det kommunala skatteutjämningssystemet så viktigt - för många kommuner är det helt avgörande - för att man ska kunna leverera välfärd till sina invånare.Mot den bakgrunden, herr talman, är det en gåta att Alliansens samtliga fyra partier utan skrupler har valt att dela ut en extramiljard till landets rikaste kommuner som en mängd andra kommuner knappt klarar av att hålla näsan ovanför vattenytan.Herr talman! Regeringen uttrycker i sin skrivelse en viss glädje över att antalet årsarbetare i landstingen har ökat med en enda procent . Vad man däremot inte nämner är att befolkningen ökade . Dessutom är det administrationen - hör och häpna - som står för den största personalökningen. Och kategorin undersköterskor står för den största minskningen.Vi har alltså fått fler administratörer och färre undersköterskor i sjukvården . Det är någonting som rimmar mycket dåligt med de behov som inte minst den allt äldre befolkningen kommer att ha framöver.Man lyfter också i skrivelsen fram att antalet årsarbetare ökade i av kommunerna, men vid en närmare blick visar det sig vara antalet timanställda som står för den största ökningen, inte månadsanställda. Det är en högst oroväckande utveckling, inte minst för alla kvinnor som utgör majoriteten av de anställda. Men regeringen gillar läget och hävdar att det är gott.Herr talman! Äldreomsorgen var den största kommunala utgiften , men procentuellt ökade kostnaden för det ekonomiska biståndet, det vill säga socialbidraget, mest. Närmare 11 miljarder betalade kommunerna ut i socialbidrag - 11 miljarder! Nästan hälften av mottagarna sökte bidraget på grund av arbetslöshet. De här miljarderna får kommunerna hantera ur egen ficka. Någon kompensation från regeringen får de inte trots att arbetsmarknadspolitiken är ett statligt åtagande.I takt med att långtidsarbetslösheten ökar blir allt fler långtidsberoende av socialbidrag, och merparten är ensamstående kvinnor med barn.Ansvaret för regeringens misslyckade jobbpolitik landar i kommunernas knä. Men det högsta priset får ensamstående mödrar betala, som i större utsträckning än andra grupper utestängs från arbetsmarknaden och tvingas leva på socialbidrag , som till slut blir till år.Herr talman! Detta är helt oacceptabelt.Utöver de 11 miljarderna lägger kommunerna dessutom 3 miljarder på åtgärder för att få arbetslösa invånare i jobb. Kommunerna tvingas göra det regeringen inte klarar av, nämligen att ta ansvar för jobben.Samtidigt som kommunerna lägger ut 3 miljarder på arbetsmarknadspolitiska åtgärder har Arbetsförmedlingen lämnat tillbaka minst lika mycket till staten på grund av ett stelbent regelverk. Arbetsförmedlarna får inte använda pengarna till vilka åtgärder som helst, trots att vi har över 400 000 människor arbetslösa i vårt land.Men regeringen anser att läget är gott och att det har förts en politik för full sysselsättning som skapat förutsättningar för kommuner och landsting att bedriva en effektiv verksamhet med hög kvalitet.Herr talman! När verkligheten visar att kommunernas nota för socialbidrag landar på 11 miljarder - till största delen är det orsakat av regeringens misslyckade jobbpolitik - kallar regeringen läget för gott.När verkligheten visar att ensamstående mödrar tvingas söka socialbidrag , som till slut blir , kallar regeringen läget för gott.När verkligheten visar att allt fler elever lämnar utan att nå målen och att var fjärde gymnasieelev inte får fullständiga betyg kallar regeringen läget för gott.Regeringen stoppar huvudet i sanden och låtsas att läget är gott, alldeles oavsett.Det är ett bekvämt förhållningssätt. Man väljer att inte se. Man väljer att inte ta ansvar för de brister som blir alltmer synliga i välfärden, trots att dessa brister har uppkommit på grund av den förda regeringspolitiken. Är det inte snarare så, herr talman, att verkligheten är denna regerings största fiende?Med en arbetslöshet på är det svårt att ta regeringens ord på allvar om att det förs en politik för full sysselsättning och att den politiken skulle ha bidragit till goda förutsättningar för kommunsektorn att bedriva en effektiv verksamhet med hög kvalitet och, dessutom, att läget är gott.Vi socialdemokrater ser hur bristerna blir allt större, och vi vill göra någonting åt dem. Vi har bland annat föreslagit bristyrkesutbildningar, kunskapslyft och förstärkt a-kassa för att fler ska få jobb och för att behovet av socialbidrag ska minska. Vi har föreslagit resurser till mindre klasser för att ge eleverna bättre möjligheter att nå kunskapsmålen. Och vi har föreslagit 2 miljarder till sjukvården, så att våra äldre kan få en bättre vård. Men regeringen har konsekvent sagt nej till alla våra förslag med motiveringen att läget är gott.Herr talman! Skolan, vården och omsorgen har fått betala priset för regeringens misslyckade jobbpolitik. Skolan, vården och omsorgen har fått betala för den skattesänkarpolitik som har präglat i snart åtta år.Över en miljon kommun- och landstingsanställda vill inget hellre än att göra ett bra jobb. Men när penningpåsen krymper och behoven ökar skapas inte de bästa förutsättningarna för våra anställda att göra ett fullgott jobb.Läget kan bli betydligt bättre. Men då, herr talman, krävs ett gemensamt ansvar mellan staten och kommunsektorn. Då krävs en annan politisk inriktning: en inriktning för full sysselsättning - på riktigt!Jag yrkar bifall till reservationen. I de här sammanhangen, när vi debatterar kommunala frågor, brukar jag passa på att påminna om den ansvarsfördelning vi har mellan de politiska nivåerna i , och det tänkte jag göra även . För i den här typen av debatt finns det all anledning att påminna om och understryka att vi i grundlagen har reglerat ett tydligt kommunalt självstyre. Det innebär att det är politiker i lokala och regionala valda församlingar som har både frihet och ansvar att utforma verksamheterna på det sätt man finner bäst utifrån de behov och förutsättningar som gäller på varje plats. Det innebär också att det finns en begränsning när det gäller vilka beslut som kan fattas av oss här i när det gäller det som är kommunernas och landstingens ansvar.Debatterna om mer detaljerade och konkreta delar av verksamheterna bör med fördel föras på den lokala nivån, medan vi här i får hålla oss på en lite mer övergripande nivå.Kommuner och landsting har huvudansvaret för att finansiera och tillhandahålla de offentliga välfärdstjänsterna, antingen själva eller via andra utförare. Men skattepengarna, och den välfärd som kan finansieras med skattepengarna, uppstår inte ur tomma intet.Ekonomisk tillväxt som skapar välstånd för oss alla skapas genom att goda förutsättningar ges, och där har staten sin kanske allra viktigaste roll. Staten kan bidra till att resurserna till vår gemensamma offentligfinansierade välfärd ökar genom att se till att drivkrafterna för jobb och tillväxt är goda.I har alliansregeringens politik lett till fler jobb. har högst sysselsättningsgrad och störst arbetskraftsdeltagande i hela EU.Jämfört med 2006 har över 250 000 fler människor ett jobb att gå till. Det betyder också att 250 000 fler personer kan bidra till att skapa resurser till välfärden, i stället för att exempelvis ta resurser i anspråk i andra delar av de offentliga systemen.Det säger sig självt att detta är viktigt och faktiskt det enda sättet att långsiktigt säkerställa tillräckligt med resurser i välfärden.Resurserna till välfärden har ökat kraftigt, och detta trots den globala finanskris och lågkonjunktur som vi har gått igenom. "Mer resurser än någonsin går till vård, skola och omsorg." Det kunde vi läsa i en artikel i , som jag har nämnt i tidigare debatter, under rubriken .Skatteintäkterna har ökat med en tredjedel , från 450 till 600 miljarder. Det är långt mer än inflationen under samma period.I den här artikeln kan vi också läsa att resurserna till den kommunala välfärden har ökat mer än dubbelt så snabbt som demografins tryck. Med en politik för jobb och tillväxt ökar resurserna även för de gemensamma åtagandena.Herr talman! Vi kan konstatera att resultaten för kommunsektorn som helhet har varit goda , även om det förstås varierar mellan enskilda kommuner och landsting. redovisade kommunsektorn ett resultat på . Resultatet påverkades bland annat av återbetalningar av som betalats in till Försäkring tidigare, om än i mindre omfattning än . De här återbetalningarna är ett resultat av den minskade sjukfrånvaron och frigör alltså resurser som direkt kan satsas på välfärdens kärna.Sedan 2006 har Alliansen arbetat aktivt för att stärka välfärden och säkerställa hög kvalitet och god tillgänglighet. Genom en ansvarsfull ekonomisk politik har vi trots krisen kunnat öka resurserna till den svenska välfärden.Sedan 2006 har kommunsektorn dessutom tillförts resurser från staten, utöver de egna skatteintäkterna. Det har skett dels i form av permanenta höjningar av statsbidragen, dels genom i tillfälliga konjunkturstöd under krisen. Trots att sannolikt har haft den svåraste ekonomiska krisen har kommunsektorn kunnat redovisa positiva resultat. Det tyder på att kommunerna och landstingen har haft goda möjligheter att bedriva en effektiv verksamhet med hög kvalitet.Sedan förra året finns också möjlighet för kommuner och landsting att själva utjämna intäkter genom kommunala utjämningsreserver. Det ger möjlighet för kommunerna att spara pengar under goda år för att använda i kristider.Herr talman! Verksamheten i kommuner och landsting är högt prioriterad av alliansregeringen eftersom dessa ansvarar för den offentligt finansierade välfärd vi alla vill värna om. Utöver det som är statens huvudsakliga uppgift, att säkerställa goda förutsättningar för jobb och tillväxt, vilket ger resurser till välfärden, har alliansregeringen genom en lång rad insatser bidragit till förbättringar i välfärdssektorn både på kort och på lång sikt. Jag ska bara nämna några få exempel.Inom sjukvården finns en särskild kömiljard som används för att korta köerna och göra sjukvården mer tillgänglig. Detta har fungerat. Samtliga landsting fick ta del av kömiljarden 2013.Inom primärvården ser vi att antalet vårdcentraler stadigt har ökat som öppettiderna har blivit mer generösa. satsas 4,3 miljarder på att få vård och omsorg om de mest sjuka äldre att fungera bättre. För att stärka kompetensen och utvecklingsmöjligheterna för dem som arbetar i äldreomsorgen har Omsorgslyftet och en nationell satsning på enhetschefer införts.Inom skolan är de omfattande satsningarna på karriärtjänster för lärare ett av många viktiga steg i att stärka lärarens roll och öka fokus på kunskap. Syftet är glasklart - de bästa lärarna ska kunna fortsätta undervisa. Man ska inte behöva byta roll och bli skolledare eller något annat för att kunna göra karriär i skolan.För oss i Alliansen är det prioriterat att säkerställa att välfärdsverksamheterna får goda förutsättningar att fungera på bästa sätt, även i tuffa tider. Jag har redan nämnt att regeringen under finanskrisen kraftigt ökade statsbidragen till kommunsektorn för att säkerställa fortsatt god kvalitet även under svåra omständigheter.Vi ser nu förbättrad tillgänglighet och minskade väntetider i vården. Andelen läkarbesök genomförda i primärvården har ökat från 2013. Även inom specialistvården har tillgängligheten blivit bättre.Sveriges Kommuner och Landsting genomför patientenkäter för att mäta den patientupplevda kvaliteten. I enkäten svarade att de blev bemötta med respekt och att förtroendet är stort. En majoritet svarade att de skulle rekommendera den aktuella mottagningen till andra.Det här sätter fingret på det som är viktigt för oss. Det viktiga är just att säkerställa kvaliteten. I den debatt som återkommande förs om välfärden och möjligheter att driva företag i den här sektorn är det väldigt många som fokuserar på form, närmare bestämt ägandeform, snarare än på innehållet i verksamheten. För oss är det en underordnad fråga. För oss är det kvaliteten som är i fokus.En viktig faktor för att öka den upplevda kvaliteten i välfärden är att ge människor möjlighet att välja och att välja bort. Den gamla tidens välfärdsmodell svarar dåligt på de behov människor har . Det finns inte en skolform som passar alla. Det finns inte en barnomsorgsform som passar alla. Föräldrar och elever, anhöriga och äldre vill själva välja den skola eller den omsorg som passar deras behov bäst. Människor är olika och måste få välja skola och omsorg efter sina egna personliga behov och önskemål.En undersökning från Vårdföretagarna visade också att sju av tio svenskar tycker att det är viktigt, eller mycket till och med mycket viktigt, med valfrihet inom vård och omsorg. är det självklart viktigt att kraven är tydliga på den som vill driva företag i välfärdssektorerna. Vi vill ställa tydliga krav på alla aktörer. Vi accepterar inte att kvaliteten åsidosätts, oavsett om det beror på dålig professionell ledning, om det beror på att någon väljer att plocka ut pengar ur verksamheten eller om det beror på dålig styrning från exempelvis kommunpolitiker. Dålig kvalitet kan aldrig accepteras!Flera steg har tagits för att bland annat åstadkomma skärpt tillsyn, tydligare kvalitetskrav, bättre medarbetarutveckling, stärkt upphandlingskompetens och ökad valfrihet. En ny inspektion för vård och omsorg har inrättats, och en utredning jobbar för tillfället med att se över kraven på ägande av företag i välfärdssektorn. Syftet är att säkerställa att ledningar och ägare har långsiktighet och tillräcklig kompetens för sitt viktiga uppdrag.Vårt fokus är tydligt. Vi ska fortsätta stärka möjligheterna för jobb och tillväxt, för då ökar också resurserna till allt det som är vårt gemensamma ansvar, som vi ska fokusera på kvalitet och ställa tuffa krav på alla som vill bedriva verksamhet i välfärdssektorn.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag, det vill säga att skrivelsen ska läggas till handlingarna. Skrivelsen som vi nu diskuterar handlar om verksamheten i kommuner och landsting. Som jag tror att många känner till och är medvetna om är det en oerhört viktig verksamhet som bedrivs i alla våra kommuner och landsting runt om i vårt land. Mycket av det som vi kallar välfärd är uppgifter som utförs av våra kommuner och landsting , varje timme, varje minut.Det handlar om att vi alla ska kunna lita på att skolan fungerar, att våra elever mår bra och att de får den kunskap de behöver för att klara sig i arbetslivet och resten av livet.Det handlar om att vi ska ha en vård som fungerar och som gör att vi kan hålla oss friska. När vi blir sjuka ska vi kunna lita på att vi får den bästa omvårdnaden, den bästa vården, som gör att vi snabbt kan komma tillbaka till ett friskt och hälsosamt liv.Det handlar om att vi ska ha en omsorg som ser till att våra dagisbarn har det bra och att våra äldre tas om hand på våra äldreboenden när de inte klarar att ta hand om sig själva helt och hållet på egen hand.Det handlar också om att vi måste ha kollektivtrafik runt om i landet men kanske framför allt i våra tätorter som fungerar och gör att människor kan ta sig till sina jobb. De ska kunna lita på att de kan komma till jobbet och att de kan göra det på ett miljövänligt och effektivt sätt.Om kommunerna och landstingen inte har bra resurser för att kunna genomföra de här verksamheterna drabbas vi alla som medborgare runt om i vårt land allvarligt av att verksamheter inte fungerar, att helt enkelt inte fungerar.Lyssnar man på föregående talare får man intrycket att allting är frid och fröjd, att allting går åt rätt håll och att det inte finns några problem över huvud taget inom kommun- och landstingssektorn. Jag tror inte att den uppfattningen delas av särskilt många som har följt nyhetsrapporteringen eller som själva på egen hand har prövat välfärdstjänster.Uppfattningen delas inte heller av Kommuner och Landsting. När finansutskottet var på plats hos Kommuner och Landsting och diskuterade detta med styrelsen fick vi ganska skarp kritik för att statsanslagen inte följer med i prisutvecklingen och att man därmed fortsätter att inte ha ett tillräckligt bra stöd från statlig nivå för att kunna upprätthålla och till och med förbättra välfärdsarbetet inom kommuner och landsting.Vi ser också i den skrivelse som vi nu diskuterar att kommuner och landsting i är satta under ganska hård ekonomisk press. Även om vi nu ser att de flesta kommuner och landsting eller åtminstone kommuner har nollresultat eller positivt resultat i budgeten är det tydligt i skrivelsen att det till stor beror på återbetalningar från pensionssystemet Försäkring. Det står tydligt här: "Resultatet förklaras främst av tillfälliga intäkter" - inte långsiktiga intäkter utan tillfälliga intäkter - "i form av en återbetalning avseende som betalats in till Försäkring 2005 och 2006. "Jag tycker inte att det är rimligt att våra välfärdstjänster och kommunernas ekonomi ska hänga på tillfälliga återbetalningar. I begreppet "tillfälliga" ligger ju att det inte är någonting som man kan förvänta sig kommer att vara . Risken är att återbetalningarna inte kommer att finnas kvar . Då kommer man att tvingas skära ned verksamheten radikalt, vilket kommer att gå ut över allas vår välfärd och över kommunernas och landstingens verksamheter. Det är inte en utveckling som vi tycker är rimlig.Vi ser också att bara 4 av 21 landsting redovisar ett överskott i budgeten. Det om något måste väl ses som en tydlig varningssignal. Man tvingas driva verksamheten med underskott för att kunna bedriva en vård och en omsorg som är i rimlig paritet med de krav vi ställer som medborgare.Jag tror att det är många människor som är upprörda över att kommunerna nu tvingas ta ett större och större ansvar för att vi ska ha en gemensam trygghet i . När trygghetssystemen stegvis har monterats ned av den sittande alliansregeringen har kommunerna tvingats gå in och ta ett större och större ansvar. Människor som tidigare omfattades av arbetslöshetsförsäkring och sjukförsäkring tvingas nu vända sig till kommunerna för att få försörjningsstöd. Det handlar om många miljarder som skulle kunna gå till att förstärka till exempel skolarbetet, omsorgen om våra äldre eller kollektivtrafiken men som kommunerna nu tvingas betala eftersom regeringen har gjort så stora nedskärningar i trygghetssystemen. Det är någonting som även jag upprörs över.Jag tror att vi är många som har känt av in på bara skinnet hur allvarligt det är när välfärden inte fungerar som vi vill. Alla de gravida mammor och medföljande pappor som har tvingats vända på vägen till BB för att det inte har funnits platser känner av hur det är när en verksamhet inte fungerar tillräckligt bra. Alla vi som har suttit med sjuka barn och väntat i timmar på överfulla akutmottagningar vet hur allvarligt det är när det inte finns tillräckligt mycket resurser för att vården ska fungera.Vi är också väldigt många föräldrar med elever i skolan som oroas över hur skolan ska kunna motverka den trend som vi nu ser med sjunkande kunskapsresultat. Vi ser hur klyftan mellan olika elever och olika skolor ökar i Sverige.Det här är allvarliga utvecklingar som vi faktiskt måste se till att avsätta resurser för att kunna möta. Ska vi förbättra kvaliteten i omsorg, välfärd, kollektivtrafik och sjukvård krävs det resurser.Det är också därför vi i gör tydliga prioriteringar i vår budget. Över som budgeten omfattar ger mer i stöd till kommun- och landstingssektorn än det som regeringen har avsatt.Det handlar om att avsätta pengar till äldreomsorgen för att vi ska kunna ge rimligare arbetsvillkor till alla de framför allt kvinnor som sliter för att kunna ge bra omsorg till våra äldre men som inte ges förutsättningar att göra det på ett tillräckligt bra sätt. De tvingas att antingen erbjuda dålig omsorg eller att slita ut sig själva. Det är också ett resultat vi ser - att fler och fler kvinnor blir sjukskrivna i dagens . Det är en trend som vi måste möta.Därför har vi föreslagit att man ska kunna sänka arbetstiden, riktat just mot anställda inom äldreomsorgen för att de ska få en rimligare arbetsmiljö. Vi har också avsatt pengar för att kunna anställa fler inom äldreomsorgen så att alla de som kämpar för att ge bra omsorg ska kunna få fler kolleger som kan hjälpa dem med det arbetet. Anledningen till att vi gör den prioriteringen är att vi har tröttnat på alla de larm om skandaler och vanvård som har kommit . Det är dags att bryta den utvecklingen.Även när det gäller skolan är det uppenbart att det behövs mer resurser och satsningar om vi ska kunna vända den utveckling vi nu ser med sjunkande kunskapsresultat och med allt fler unga som inte mår bra i skolan och som får psykiska eller fysiska besvär på grund av hur skolmiljön ser ut.Miljöpartiets budget innebär att vi kan anställa 10 000 fler vuxna i skolan som kan avlasta lärarna och göra att lärarna faktiskt får tid och möjlighet att möta varje elev, att se varje elev och att hjälpa varje elev med de utmaningar som just den eleven har.Vi avsätter också pengar i vår budget för att kunna höja lärarnas löner. Vi vet ju att om vi inte ger lärarna rimliga arbetsvillkor och rimliga löner kommer färre och färre att söka sig till lärarutbildningen. Vi kommer inte att få de bästa att välja att bli lärare för att kunna hjälpa våra barn att få den kunskap de behöver.Vi avsätter stora resurser för att få kollektivtrafiken runt om i vårt land att fungera bättre. Den här typen av satsningar behövs för att vi ska kunna lyfta kommunernas och landstingens verksamheter framöver. Om inte staten gör sin insats kommer vi i stället att få se en motsatt utveckling. Det blir en fortsatt neddragning, är jag rädd för.Vi har en regering som har berömt sig av att ha sänkt skatterna. Då handlar det om att sänka inkomstskatterna på statlig nivå. Men för dem som tittar på kommunerna runt om i blir det uppenbart att det man egentligen har genomfört är en skatteväxling.