bet · H101UU20 · 2014-05-28 00:00:00 — Biståndet ska främja tillvaratagande av potentialen i det civila samhället i samarbetsländerna och bidra till att fattiga och diskriminerade människor och grupper får ökade möjligheter att göra sina röster hörda, kräva sina mänskliga rättigheter och påverka samhällsutvecklingen. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U18 (MP) yrkande 5. När det gäller motionsförslaget om stöd till löntagarorganisationer via biståndet konstaterar utskottet att det i den biståndspolitiska plattformen slås fast att grundläggande krav på säkerhet och arbetsmiljö ska främjas, liksom framväxt av fungerande, demokratiska och oberoende arbetstagar- och företagarorganisationer. Utskottet understryker att främjandet av mötes- och föreningsfriheten är centralt i svenskt demokratibistånd liksom i utrikes- och utvecklingspolitiken. Mötes- och föreningsfriheten är tillsammans med bl.a. yttrandefriheten en förutsättning för demokratisering. Utskottet står fast vid sitt ställningstagande i betänkande 2008/09:UU6 Frihet från förtryck – demokratibistånd där sambandet mellan å ena sidan främjande av demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbetet, och å andra sidan bl.a. fackliga rättigheter togs upp. Rätten att organisera sig kring frågor som rör den omedelbara vardagen eller kring övergripande samhällsfrågor är ofta en förutsättning för möjligheterna att påverka den egna livssituationen och bryta sig ur fattigdom. Föreningsfriheten innefattar bl.a. rätten att bilda och ansluta sig till fackföreningar för att skydda sina intressen och rätten att bilda och ansluta sig till politiska partier. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U15 (V) yrkande 7. Frågor med anknytning till delmål 2 Med anknytning till motionsförslaget om att biståndet ska främja en uppbyggnad av välfärdssystem, socialförsäkringar och effektiv beskattning konstaterar utskottet följande. Demokratisk utveckling kräver fungerande och oberoende institutioner och procedurer. Utskottet ser positivt på att ska prioritera utvecklingen av en effektiv, öppen och väl fungerande förvaltning på central, regional och lokal nivå. En ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar tillväxt är nödvändig för att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. En hållbar tillväxt stärker möjligheterna att finansiera bl.a. social trygghet och utbildning för alla, som möjligheterna till självförsörjning blir bättre. Utskottet delar regeringens uppfattning att biståndet har en viktig roll att främja individens möjlighet att delta i ekonomin. Biståndet kan dock endast i begränsad utsträckning påverka hur ekonomiska resurser fördelas i samarbetsländerna. Utskottet konstaterar att förbättrad social trygghet är ett av de resultat som regeringen anser är särskilt viktiga att uppnå när det gäller delmål 2 Förbättrade möjligheter för fattiga människor att bidra till och dra nytta av ekonomisk tillväxt och erhålla god utbildning. Prioriteringen stöds av utskottet. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U15 (V) yrkande 8. Frågor med anknytning till delmål 3 I motioner föreslås dels att allt utvecklingssamarbete ska vara miljömässigt hållbart och klimatanpassat, dels att vägledande principer för hanteringen av målkonflikter ska tas fram. De tre tematiska prioriteringarna i biståndet som infördes , däribland miljö och klimat, fortsätter att vägleda det svenska biståndets inriktning. De tematiska prioriteringarna ska genomsyra allt bistånd. Prioriteringen miljö och klimat återspeglas dessutom särskilt i delmål 3 i den biståndspolitiska plattformen, dvs. Förbättrad miljö, begränsad klimatpåverkan och stärkt motståndskraft mot miljöpåverkan, klimatförändringar och naturkatastrofer. Som redovisats tidigare i betänkandet anser regeringen att följande resultat är särskilt viktiga för att nå delmålet: Stärkt motståndskraft mot miljöpåverkan, klimatförändringar, och naturkatastrofer samt minskad påverkan på miljö och klimat. Förstärkt institutionell kapacitet inom miljöförvaltande och miljörelaterade institutioner. Förbättrad tillgång till hållbara energialternativ. Hållbar förvaltning av ekosystem och hållbart nyttjande av ekosystemtjänster. Utskottet värdesätter att regeringen i skrivelse 2013/14:131 ger närmare vägledning för vart och ett av de resultat som är viktiga för att nå delmålet och även belyser sambanden mellan dessa och andra önskvärda resultat i biståndet. Som framgått av betänkandets inledande del beslutade regeringen om riktlinjer för resultatstrategier som är ett sammanhållande instrument för att styra internationella bistånd. De avser metoder för framtagande, utformning, genomförande och uppföljning av resultatstrategier som styr internationella bistånd i enskilda länder eller regioner, genom multilaterala organisationer och genom tematiskt inriktad biståndsverksamhet. I riktlinjerna ingår en vägledning för utarbetande och uppföljning av tematiskt inriktad biståndsverksamhet. En resultatstrategi, exempelvis inriktad på miljö- och klimatmässigt hållbar utveckling, bör normalt innefatta följande: Förväntade resultat (tidsperiod och volym, förväntade resultat och en beskrivning av hur dessa väntas bidra till eller överensstämmer med övergripande mål för utvecklingsbiståndet). Beskrivning av verksamheten (motivering till val av områden för det svenska stödet, inriktning). Uppföljning (enligt de generella riktlinjerna i riktlinjerna för resultatstrategier). Dessa komponenter ingår i resultatstrategin för globala insatser för miljö- och klimatmässigt hållbar utveckling –2017, som nämnts tidigare i betänkandet. Resultatstrategin styr användningen av medlen utgiftsområde 7, anslagsposten globala insatser för miljö- och klimatmässigt hållbar utveckling. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2013/14:U15 (V) yrkande 12 och 2013/14:U18 (MP) yrkande 4. Frågor med anknytning till delmål 4 När det gäller motionerna om insatser för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) erinrar utskottet inledningsvis om att är en av de tre tematiska prioriteringarna i långsiktiga utvecklingssamarbete främjande av jämställdhet och kvinnors roll för utveckling. I den tematiska prioriteringen ingår SRHR-insatser som ett av fyra huvudområden. Ett av de resultat som enligt regeringen är särskilt viktiga för den biståndspolitiska plattformens delmål 4 Förbättrad grundläggande hälsa är förbättrad tillgång till SRHR och minskad utsatthet för hiv och aids. Utskottet välkomnar detta och ställer sig bakom regeringens uppfattning att prioritet ska ges åt att öka kvinnors, mäns och ungdomars tillgång till information och utbildning om sex och samlevnad, säkra och lagliga aborter, preventivmedel, sexuellt överförbara infektioner samt hiv och aids. Utskottet stöder också regeringens uppfattning att ungdomars behov och utgångspunkt ska lyftas fram, liksom primärprevention och beteendefrågor. Vad gäller motionsförslaget om att en viss andel av biståndet ska gå till SRHR-insatser hänvisar utskottet till sitt betänkande 2013/14:UU2 i vilket utskottet avstyrkte ett motsvarande förslag. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2013/14:U15 (V) yrkande 11 och 2013/14:U310 (SD) yrkande 5. Utskottet anser att SRHR är en av hörnstenarna för att främja av jämställdhet och kvinnors roll i utveckling och att tillgång till SRHR är ett av de resultat som är särkskilt viktiga för att nå delmål 4 Förbättrad grundläggande hälsa. är ett av de länder som är ledande i det internationella arbetet för att lyfta fram SRHR-frågor. Utskottet ser positivt på att regeringen fortsätter att göra tydliga ställningstaganden och kraftfulla ansträngningar att främja SRHR i nationell och internationell politikutformning. Vad gäller könsselektiva aborter, som tas upp i en motion, ställde sig utrikesutskottet redan för två decennier sedan kritiskt till könsselektiva aborter och skrev följande (bet. 1993/94:UU15): Förekomsten av prenatal könsdiskriminering, dvs. abort av flickfoster, är ett utslag av patriarkaliska och sociala strukturer och därmed följande ojämlikhet mellan könen som råder i stora delar av världen. Regeringen har gett uttryck för en kritisk hållning till könsselektion och könsselektiva aborter. Utskottets uppfattning är att rätten till abort ska värnas och att ska fortsätta att främja insatser som syftar till att göra aborter fria, säkra och lagliga för alla kvinnor. Utskottet vill upprepa att internationella SRHR-politik ligger fast. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U310 (SD) yrkande 4. Frågor med anknytning till delmål 5 Den biståndspolitiska plattformens delmål 5 är Värnad mänsklig säkerhet och frihet från våld. Med anledning av motionen om ökade satsningar på att bekämpa könsrelaterat våld konstaterar utskottet att delmålet innefattar biståndsinsatser inriktade på att minska alla former av könsrelaterat våld, vilket framgår av skrivelse 2013/14:131. Delmål 5 innebär också att bistånd ska bidra till att stärka samhällens och människors förmåga att förebygga, minska och hantera konflikter på ett fredligt sätt – liksom till att hantera konsekvenserna av våld och övergrepp när dessa skett. Arbetet med att bekämpa människohandel, som också tas upp i den aktuella motionen, är en högt prioriterad fråga för regeringen, vilket återspeglas i den biståndspolitiska plattformen. Internationell samverkan är en förutsättning för framgång i arbetet mot människohandel, och det europeiska samarbetet är av central betydelse. Utskottet redovisade i betänkande 2010/11:UU15 svenska och internationella initiativ med denna inriktning. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U310 (SD) yrkande 3. Frågor med anknytning till delmål 6 Delmål 6 i den biståndspolitiska plattformen är Räddande av liv, lindrad nöd och upprätthållen mänsklig värdighet. När det gäller skyddet av flyktingar, som behandlas i den aktuella motionen, delar utskottet regeringens uppfattning att det humanitära biståndet ska möjliggöra för humanitära aktörer att bistå flyktingar och internflyktingar med effektivt skydd och stöd, oavsett om människor tagit sin tillflykt till flyktingläger, värdfamiljer eller miljöer. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U16 (SD) yrkande 8. Effektivitet och resultatinriktning i biståndet Utskottets förslag i korthet avslår ett antal motionsyrkanden om effektivitet och resultatinriktning i biståndet. Jämför reservationerna 20 (S, MP, V) och 21 (SD). Regeringen vill säkerställa att svenska biståndsmedel gör maximal nytta. I skrivelsen konstateras att har åtagit sig att följa internationella överenskommelser om biståndseffektivitet. I skrivelsen anger i regeringen ett antal principer för ett effektivt och resultatinriktat svenskt bistånd. Biståndet ska ha starkt fokus på resultat. Resultatstrategier är ett centralt styrinstrument i den svenska biståndspolitiken och avsikten är att allt bistånd ska vara strategistyrt. Insyn och öppenhet liksom innovation och flexibilitet ska prägla biståndet. ska ställa krav på och stödja samarbetsländernas ansträngningar att bekämpa korruption. I biståndsverksamheten ska dra nytta av den kunskap och kapacitet som finns hos sådana svenska aktörer som näringslivet, det civila samhällets organisationer och andra offentliga aktörer. En stor del av det svenska biståndet går till länder som befinner sig i en konflikt- eller postkonfliktsituation och biståndet ska anpassas till särskilda förutsättningar i sviktande stater. I skrivelsen betonar regeringen också vikten av kostnads- och riskmedvetenhet i biståndet. Socialdemokraterna välkomnar i kommittémotion 2013/14:U17 av m.fl. yrkande 3 att regeringens skrivelse uttrycker en ambition att minska rapporteringsbördan i biståndet och att minska betoningen på givarstyrning. måste arbeta långsiktigt för att utvecklingssamarbete ska kunna bidra till förändringar på djupet. Detta innebär att man man måste bort från trenden med tyngdpunkt på en ensidigt givarstyrd kontroll och kortsiktigt mätbara faktorer på bekostnad av långsiktiga resultat. anser enligt kommittémotion 2013/14:U18 av m.fl. yrkande 2 att det är viktigt att säkerställa att samarbetsparter och mottagare av svenskt bistånd får reella möjligheter att påverka inriktningen av svensk utvecklingspolitik. De lokala konsultationer som nämns i skrivelsen om den biståndspolitiska plattformen måste enligt partiet bli en naturlig del av processen för planering och uppföljning av svenskt bistånd liksom av politiken för global utveckling. Åtaganden som gjorts under Parisdeklarationen om biståndseffektivitet måste genomföras, däribland anpassningar till samarbetslandets resultat- och budgetsystem och samordning med andra givare. föreslår i kommittémotion 2013/14:U16 av m.fl. yrkande 5 att allt svenskt bistånd ska vara resultatbaserat. Partiet menar att det borde vara självklart i all svensk biståndsstyrning att det krävs resultat för möjligheten till fortsatta utbetalningar, oavsett vem som är mottagare. I yrkande 6 betonar vikten av uppföljning av svenskt bistånd. Regeringen och Expertgruppen för utvärdering och analys av internationella bistånd bör intensifiera arbetet med uppföljning och utvärdering av resultat i svenska biståndsinsatser. betonar i kommittémotion 2013/14:U15 av m.fl. yrkande 3 vikten av mottagarländernas inflytande och ägarskap i biståndet. Allt bistånd bör enligt partiet utgå från respektive mottagarlands egna behov, respekt för landets suveränitet och ska inte förknippas med ekonomiska villkor. Utskottet välkomnar regeringens klargörande i den biståndspolitiska plattformen när det gäller principerna för ett effektivt och resultatinriktat svenskt bistånd. Utskottet har under en följd av år i budgetbetänkanden uppmärksammat såväl den svenska som den internationella diskussionen kring frågor av denna art. blev utvecklingssamarbetet mer komplext. Fler aktörer blev inblandade och de finansiella flödena blev större. Detta gjorde det allt svårare för mottagarländer att administrera biståndet. blev det alltmer tydligt att det behövs en sammanhållen utvecklingspolitik som omfattar mer än bistånd. Utskottet konstaterar att flera av de aktuella motionerna knyter an till internationella överenskommelser om biståndseffektivitet och diskussionerna kring dessa. I Parisdeklarationon fastslogs principerna om givaranpassning, harmonisering, ägarskap, resultatfokus och ansvarsutkrävande. Vid uppföljningskonferensen i breddades perspektivet från biståndseffektivitet till utvecklingseffektivitet och civilsamhället inkluderades bland aktörerna. I centrum vid uppföljningskonferensen i stod frågor om ägarskap, resultatfokus, transparens och ansvarsutkrävande samt bredare partnerskap för utveckling som inkluderar bl.a. den privata sektorn. har, som framgår av skrivelse 2013/14:131, åtagit sig att följa de internationella överenskommelserna om ett effektivt bistånd. Utskottet konstaterar att flera motionsyrkanden har bäring på de nämnda principerna i Parisdeklarationen. Utskottet ställde sig redan i betänkande 2006/07:UU2 bakom genomförandet av Parisdeklarationen – ett ställningstagande som fortfarande äger giltighet. Utskottet har inför uppföljningskonferenserna och 2011 fått information från biståndsministern om bakgrunden till dessa och regeringens prioriteringar inför konferenserna. Inför konferensen i , , 2011 genomförde utskottet en formell överläggning med biståndsminstern om en gemensam EU-position om biståndseffektivitet. ägde ytterligare ett uppföljande högnivåmöte rum i . Inför detta möte redovisade biståndsminister regeringens prioriteringar och bakgrunden till dessa inför utskottet. Utskottet välkomnar att och publicerade framstegsrapporten . Där följs genomförandet av åtaganden från upp med utgångspunkt från tio fastslagna indikatorer som har utformats för att vidmakthålla ett globalt ansvarsutkrävande för gjorda åtaganden. Ledamöter från utrikesutskottet deltog i regeringsdelegationen vid konferenserna i och . Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2013/14:U15 (V) yrkande 3, 2013/14:U16 (SD) yrkande 5, 2013/14:U17 (S) yrkande 3 och 2013/14:U18 (MP) yrkande 2. Utskottet delar uppfattningen i en motion om att det är viktigt med uppföljning och utvärdering av svenska biståndsinsatser. Regeringen slår i riktlinjerna för resultatstrategier fast att biståndet ska styras på ett resultatbaserat sätt. Det innebär att regeringen i sin styrning ska vara tydlig med vilka resultat den vill uppnå och att beslut om biståndets fortsatta utformning i hög grad ska fattas utifrån en analys av de resultat som har uppnåtts. En förutsättning för att regeringen och biståndets genomförare ska kunna lära sig mer om biståndets resultat och om vad som fungerar bra och mindre bra, är att man kan följa upp och utvärdera biståndet. Det är därför nödvändigt att redan i planeringsstadiet säkerställa att de insatser som ska genomföras går att följa upp och utvärdera. Det är av central betydelse att slutsatser och lärdomar ska kunna dras inför framtida beslut. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U16 (SD) yrkande 6. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om multilateralt bistånd. Jämför reservation 22 (SD). Globala problem kräver globala lösningar. Enligt skrivelsen har regeringen valt att engagera sig kraftfullt i det multilaterala samarbetet och att kanaliserara en stor del av det svenska biståndet genom det multilaterala systemet, som utgör en effektiv biståndskanal. har enligt regeringens bedömning goda förutsättningar att nå ett globalt genomslag för svenska biståndspolitiska prioriteringar. Regeringen agerar för ett effektivt och resultatinriktat multilateralt bistånd med utgångspunkt i de övergripande principerna i strategin för multilaterala utvecklingssamarbete. Fördelningen av biståndsmedel till multilaterala organisationer bygger på två huvudprinciper för att uppnå goda resultat: relevans och effektivitet. anser enligt kommittémotion 2013/14:U16 av m.fl. yrkande 7 att merparten av det bistånd som lämnas till multilaterala organisationer som FN och ska vara öronmärkt och avse färre inriktningar än vad som är fallet. I motionen förespråkas att merparten av det svenska bistånd som lämnas till multilaterala organ som FN och ska vara öronmärkt. politik för global utveckling (PGU) betonar vikten av ökad samverkan med multilaterala organ och ett engagemang i EU:s utvecklingssamarbete. PGU:n anger även att bör verka för att de multilaterala organens och EU:s utvecklingssamarbete effektiviseras och stärks. strategi för multilateralt utvecklingssamarbete, som faställdes av regeringen , gäller fortfarande. Där, liksom i den biståndspolitiska plattformen, förordas principiellt icke-öronmärkta bidrag och långsiktig finansiering till multilaterala organ. Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att detta ökar sannolikheten för ett långsiktigt stabilt multilateralt system där regeringens politiska prioriteringar får större genomslag. Kärnstöden styrs genom resultatstrategier för respektive organ där regeringen anger vilket resultat som förväntas, medan det riktade öronmärkta multibi-stödet styrs genom tematiska och geografiska resultatstrategier. Inför strategiskt viktiga beslut i styrande organ ska aktivt driva tydliga och ändamålsenliga resultatförväntningar och kräva en gedigen uppföljning och utvärdering. Utskottet stöder regeringens uppfattning att det biståndsfinansierade kärnstöd som ger till olika multilaterala organisationer ska bidra till att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck eller i humanitär kris och att finansiering utöver den obligatoriska medlemsavgiften ska vara kopplad till framsteg i termer av måluppfyllelse. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U16 (SD) yrkande 7. Utskottets förslag i korthet lägger skrivelse 2013/14:131 till handlingarna. Utskottet föreslår att lägger skrivelse 2013/14:131 till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Översyn av biståndet, punkt 1 (S) av (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U17 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:U15 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:U18 av m.fl. (MP) yrkande 6. En förbättrad styrning av utvecklingssamarbetet är efterfrågad och regeringen har arbetat länge med att ta fram den plattform som presenteras i skrivelse 2013/14:131. Processen kring utarbetandet har varit sluten. Hade processen skötts på ett seriöst sätt hade olika kompetenser kunnat komma till tals och ett förslag till plattform lagts fram i en proposition. Dessvärre råder det oklarhet om den biståndspolitiska plattformens status. Regeringen har enligt skrivelsen om plattformen identifierat behovet av en tydligare och effektivare styrning av svenskt bistånd. Men man slår fast att styrningen av biståndet inte sker genom plattformen utan genom andra typer av styrdokument. Plattformen föreskriver inte biståndets aktörer att agera utan den ska ha en vägledande funktion och bidra till ökad förståelse för regeringens biståndspolitiska inriktning. Oklarheten gäller inte bara dess relation till politik för global utveckling (PGU) och olika styrdokument utan också hur den ska operationaliseras och hur målkonflikter och brister ska behandlas samt hur plattformen egentligen ska vara styrande för olika aktörers arbete. Det svenska utvecklingssamarbetet ska vara av BNI och ska präglas av hög ambition och hög kvalitet och ge resultat. Vi menar att organisationen och styrningen av biståndet behöver ett omtag. Det handlar inte om att förändra alla grundläggande inriktningar utan om att göra en samlad översyn av det svenska utvecklingssamarbetets styrning, organisation och rollfördelning. Översynen bör innefatta en analys av och Sidas roller , av huruvida rollfördelningen är optimalt organiserad och av kompetensförsörjningen. Klarhet bör skapas om vilka krav som ställs på olika aktörer, vilka resultat som förväntas och hur dessa ska redovisas. Samma höga krav och mål ska gälla för alla aktörer: , Sida, folkrörelser, näringsliv osv. Arbetet med landkoncentrationen behöver också ses över. Det handlar t.ex. om hur länder kan fasas ut från bilateralt utvecklingssamarbete utan att relationer och kunskap går förlorade, hur en landkoncentration kan få genomslag och hur andra arbetsformer som multilateralt utvecklingssamarbete och samordning med andra givare kan spela in. Målformuleringen för utgiftsområde 7 Internationellt bistånd ändrades i samband med behandlingen av budgetpropositionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 7, bet. 2013/14:UU2, rskr. 2013/14:127). Ändringen innebär en klar försämring och den hastades igenom. Målformuleringen bör ses över i en bredare beredningsprocess inom ramen för översynen av biståndet. Översynen bör lyfta in perspektiv från omvärldsförändringar och internationella reformprocesser och leda fram till förslag om en ändamålsenlig organisation och rollfördelning. Översynsarbetet bör ske i en öppen process. Översyn av biståndet, punkt 1 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U18 av m.fl. (MP) yrkande 6 och 2013/14:U15 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:U17 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2. Det bör göras en samlad översyn av det svenska utvecklingssamarbetets styrning, organisation och rollfördelning. Översynen bör innefatta en analys av roll i förhållande till Sida och andra myndigheter som genomför bistånd.