bet · H101CU9 · 2014-01-27 00:00:00 — 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 28. trädde lagen om uthyrning av egen bostad i kraft. Lagen innebär att personer som äger sin bostad kan hyra ut den med en hyra som ligger över vad som är en bruksvärdeshyra. Någon möjlighet att få tillbaka en betald överhyra finns inte. kan endast fastställa en laglig hyra för när hyresgästen ansökte om en ändring av hyran. Det har skapats en andrahandsmarknad där bostadssökande kan bli lurade med bl.a. hyror över den lagliga nivån. Lagstiftningen om privatuthyrning av bostäder har varit i kraft så pass länge att den kan följas upp och ses över. Det är angeläget att det sker redan nu med hänsyn till den utsatta situation som många av dem lever i som befinner sig på eller tvingas söka sig till den alltmer växande andrahandsmarknaden. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi framför. Därmed bifaller S-motionen och avslår V-motionen. Lagen om uthyrning av egen bostad, punkt 5 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 28 och 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 16. Den som hyr en hyresrätt i andra hand och har betalat för mycket i hyra i förhållande till vad som är en bruksvärdeshyra kan vända sig till få hyran prövad i efterhand. Om hyresnämnden gör bedömningen att hyran varit för hög ska förstahandshyresgästen betala tillbaka den överskjutande delen till andrahandshyresgästen. Jag vill värna denna ordning med bruksvärdeshyror och möjligheten att få en erlagd överhyra återbetald och utvidga den till att även omfatta sådan uthyrning som kan ske enligt lagen om uthyrning av egen bostad. Denna lag innebär att personer som äger sin bostad kan hyra ut den med en högre hyra än bruksvärdessystemet medger. Den ovan nämnda möjligheten att få tillbaka hyra i den del den utgör en överhyra retroaktivt har också avskaffats för andrahandshyresgäster som hyr en bostadsrätt. I stället kan hyresgästen numera bara gå till hyresnämnden och få den framtida hyran fastställd till ett slags kostnadshyra. I kostnadshyran får, förutom månadsavgiften, en fiktiv räntekostnad räknas in. Denna hyra är alltså inte kopplad till uthyrarens faktiska kostnader. Regeringen aviserar dessutom i budgetpropositionen att man vill gå vidare och låta bostadsrättsägare själva besluta om andrahandsuthyrning utan att begära tillstånd från bostadsrättsföreningen. Jag är mycket kritisk till den här lagstiftningen som innebär att det som anses vara en skälig hyra – en bruksvärdeshyra – inte längre ska gälla och att hyresmarknaden blir än mer komplicerad. Det blir mer lönsamt för hyresvärden och mer osäkert för hyresgästen. Statistik visade också att redan några månader efter att lagstiftningen trätt i kraft har andrahandshyrorna, framför allt i , höjts. Av dessa skäl bör lagen om uthyrning av egen bostad avskaffas. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför. Därmed bifaller V-motionen och avslår S-motionen. Lagen om uthyrning av egen bostad, punkt 5 – motiveringen (MP) av (MP). Jag anser att lagen om uthyrning av egen bostad bör utvärderas. Enligt min mening är det för tidigt att kunna dra några slutsatser om hur lagen tillämpats, om hyresgästerna skyddas på ett adekvat sätt och vilka verkningar den haft på bostadsmarknaden. Jag vill därför inte ställa mig bakom motionsförslaget om en uppföljning och en översyn av lagstiftningen om privatuthyrning av bostäder. Med hänvisning till vad jag anför avstyrker jag båda motionerna. Säkerställande av skälig hyra vid andrahandsupplåtelse m.m., punkt 6 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 29. I storstadsregionerna och andra kommuner med inflyttning råder bostadsbrist. Som en konsekvens av bostadsbristen bor fler människor inneboende hos andra eller hyr i andra hand. I t.ex. uppskattar flera av de allmännyttiga bostadsbolagen att av deras lägenhetsbestånd hyrs ut olovligt. Jag vill först och främst bemöta bostadsbristen med ett ökat byggande. Men jag menar också att andrahandshyresgästernas rättigheter i vissa fall måste stärkas. Ockerhyror vid andrahandsuthyrning, liksom svarthandeln med förstahandskontrakt, handlar om resursöverföring mellan parter som befinner sig i ett ojämlikt maktförhållande. Den som hyr en hyresrätt i andra hand och har betalat för mycket i hyra kan vända sig till få hyran prövad i efterhand. Om hyresnämnden gör bedömningen att hyran varit för hög ska förstahandshyresgästen betala tillbaka den överskjutande delen till andrahandshyresgästen. Jag värnar denna ordning och vill utvidga den till att även omfatta ägda bostäder. Jag har tidigare reservationsvis föreslagit att lagen om uthyrning av egen bostad ska upphävas eftersom jag anser att hyror som avspeglar bruksvärdet måste säkras. Dessvärre är inriktningen för regeringens politik den rakt motsatta. trädde alltså lagen om uthyrning av egen bostad i kraft. Lagstiftningen innebär att personer som äger sin bostad kan hyra ut den med en högre hyra än bruksvärdessystemet medger. Den ovan nämnda möjligheten att få tillbaka överhyra retroaktivt har också avskaffats för andrahandshyresgäster som hyr en bostadsrätt i andra hand. I stället får hyresgästen numera gå till hyresnämnden och få den framtida hyran fastställd till ett slags kostnadshyra. I kostnadshyran får, förutom månadsavgiften, en fiktiv räntekostnad räknas in. Denna hyra är alltså inte kopplad till uthyrarens faktiska kostnader. Regeringen aviserar dessutom i budgetpropositionen att man vill gå vidare och låta bostadsrättsägare själva besluta om andrahandsuthyrning utan att begära tillstånd från bostadsrättsföreningen. Det behövs skärpta sanktioner i fall med oskäliga hyror. kan hyresnämnden alltså döma att en för hög hyra återbetalas bara i vissa fall. Jag vill vidga rätten till återbetalning så att den även gäller vid privatuthyrning, men fler åtgärder bör utredas. Regeringen bör återkomma med förslag om skarpare åtgärder mot oskäliga hyror vid andrahandsuthyrning. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför. Därmed bifaller V-motionen. Säkerställande av skälig hyra vid andrahandsupplåtelse m.m., punkt 6 – motiveringen (MP) av (MP). Jag anser att lagen om uthyrning av egen bostad bör utvärderas. Enligt min mening är det dock för tidigt att nu kunna dra några slutsatser om hur lagen tillämpats, om hyresgästerna skyddas på ett adekvat sätt och vilka verkningar den haft på bostadsmarknaden. Jag har redan reservationsvis (se reservation 8) fört fram min inställning med anledning av en motion om en uppföljning och en översyn av lagstiftningen om privatuthyrning av bostäder. En viktig fråga som det vid en uppföljning och översyn finns anledning att titta närmare på är just den som berörs i V-motionen vad gäller att det saknas möjligheter för en hyresgäst att retroaktivt, dvs. för tid innan en ansökan gjorts om att få hyran prövad, återfå hyra i den del den erlagts med ett för högt belopp. Med hänvisning till vad jag anför finns det inte skäl för att i denna del bifalla motionen. Jag föreslår att den avslås. Rätten till ett hyreskontrakt, punkt 7 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:So616 av m.fl. (V) yrkande 16. Att ha ett eget hem, ett tryggt och bra boende är en av grundförutsättningarna för ett gott liv. Jag vill uppmärksamma mitt partis syn på att rätten till en bostad är en social rättighet. är bristen på bostäder, inte minst hyresrätter till rimliga hyror, stor. Hemlösheten slår hårdast mot människor som har små ekonomiska resurser och som inte är attraktiva på en marknadsanpassad bostadsmarknad. Orsakerna till hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden kan finnas på både strukturell, institutionell och individuell nivå. Hemlösheten är dock i huvudsak en bostadspolitisk fråga som inte kan lösas av . Bostadsbristen behöver byggas bort genom statligt investeringsstöd till hyresrätter med rimliga hyror, genom statligt ombyggnadsstöd och genom ökat inflytande för hyresgäster vid den nödvändiga renoveringen av i första hand miljonprogrammet. Annars riskerar de ekonomiskt svagaste hyresgästerna att tvingas bort till tillfälliga bostadslösningar. Bakgrundsvis vill jag säga att som socialtjänstlagen tolkas garanteras inte hemlösa rätten till eget boende utan endast tak över huvudet. har fått ta ett allt större ansvar för personer som inte kommer in på den ordinarie bostadsmarknaden. bostadsmarknadsenkät visar att 228 av 290 kommuner hyr ut lägenheter med olika specialkontrakt, vanligtvis andrahandskontrakt, till personer som är utestängda från den ordinarie bostadsmarknaden. Det innebär att av kommunerna har en s.k. sekundär bostadsmarknad, vilket är en ökning sedan den senaste mätningen 2009. I hela landet hyrs ungefär 14 900 lägenheter ut på detta vis. Det är dock ytterst få av de boende som får ta över kontrakten, visar enkäten. Detta är en orimlig situation. Den sekundära bostadsmarknaden ska inte öka år därför att bostadsföretagen vägrar låta människor med små ekonomiska möjligheter ta över kontrakten. För många hemlösa är ekonomiskt bistånd den vanligaste inkomstkällan. Eftersom många hyresvärdar inte godkänner ekonomiskt bistånd som inkomst utestängs personerna därmed också från den ordinarie bostadsmarknaden. Detta försätter människor, men också , i en omöjlig situation. Regeringen bör därför ta initiativ för att ändra på detta förhållande så att också ekonomiskt bistånd godkänns som inkomst på bostadsmarknaden. En utredning bör få i uppdrag att finna en lösning på hur detta på lämpligaste sätt kan åstadkommas. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför om att ekonomiskt bistånd ska godkännas som inkomst på bostadsmarknaden. Därmed bifaller V-motionen. Vräkning, punkt 8 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C277 av (MP), 2013/14:C312 av (S) och 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 20 och 2013/14:C246 av (SD) yrkande 1. Det finns en nollvision mot vräkningar av barnfamiljer. Ändå har var fjärde kommun verkställt vräkningar där barn berörs. Det vanligaste skälet är hyresskulder. Varje vräkning som drabbar ett barn är en tragedi. Barnets trygghet rycks undan och hemmet ersätts med ett eller flera tillfälliga boenden. Vägen tillbaka till ett eget hem kan vara lång. Det finns regler för att förebygga vräkningar. I lagstiftningen har tagits in vissa bestämmelser om att socialnämnden ska underrättas. ska utse en handläggare som kontaktar hyresvärden och familjen för att lösa problemet och förebygga en vräkning. Den vanligaste hjälpen är ekonomisk rådgivning och ekonomiskt bistånd. Men tyvärr fungerar inte detta alltid i praktiken. Ofta dröjer det för länge innan kopplas in och innan en handläggare därefter tar tag i situationen. För att säkerställa att barn inte vräks vill vi förstärka kraven så att hyresvärden (fastighetsägaren) ska anmäla samtliga förestående vräkningar till i kommunen. Om det finns barn i hemmen är en sådan anmälan extra viktig. ska ges rimlig tid för att ta emot anmälan, aktivera ärendet och agera innan en vräkning får genomföras. Om en sådan anmälan inte görs ska kronofogden inte kunna verkställa vräkningen. Det bör närmare utredas vad som bör anses utgöra en rimlig tid för att agera. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi framför. Därmed bifaller S- och MP-motionerna och avslår SD-motionen. Förvärv av hyresfastigheter m.m., punkt 9 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C361 av och (båda S) yrkande 2, 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 20 och 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 17. Vi anser att förvärvslagen inte borde ha upphävts. Vi håller således inte med regeringspartierna om att en skärpt bostadsförvaltningslag kan kompensera den upphävda förvärvslagen som direkt ökat möjligheterna för klart olämpliga personer och företag att etablera sig som hyresvärdar eller utöka sina fastighetsbestånd. Det har länge ansetts angeläget att förhindra att olämpliga personer och företag förvärvar hyresfastigheter. antog en gång förvärvslagen i detta syfte. Om en kommun begärde prövning av ett förvärv, fick detta genomföras endast efter tillstånd av hyresnämnden. Det har också ansetts nödvändigt med regler som gör det möjligt att ingripa i efterhand mot hyresvärdar som inte sköter fastighetsförvaltningen på ett tillfredsställande sätt. I bostadsförvaltningslagen finns därför regler om att hyresnämnden under vissa förutsättningar kan besluta att en fastighet ska förvaltas av någon annan än fastighetsägaren. Trots att förvärvslagen hade en stor och viktig betydelse för att förhindra oseriösa fastighetsägare finns runt om i landet exempel på olämpliga och oseriösa hyresvärdar. De problem som finns inom detta område talar med styrka för en skärpt lagstiftning – inte för en lägre ambitionsnivå. Det är vår uppfattning att en reformerad förvärvslag ska återinföras för att tillsammans med andra lagar – såsom bostadsförvaltningslagen – utgöra en garanti för hyresgästerna mot oseriös fastighetsförvaltning. En återinförd förvärvslag måste än tydligare och mer kraftfullt hindra olämpliga personer och företag att förvärva hyreshus. Vi vill uppmärksamma att när den upphävde förvärvslagen valde att gå emot en rad remissinstanser, såsom , , och . Om regeringen verkligen hade sett problemen med oseriös hyreshusförvaltning, hade naturligtvis förutsättningarna för förvärv av hyreshusfastigheter skärpts. Det problem regeringen konstaterade med bristande enhetlighet vid tillämpningen av lagen var verkligen inte en grund för att upphäva lagen. Detsamma gällde regeringens argument om att lagen kringgicks genom indirekta förvärv, att förfarandet var utdraget och att det fanns behov av en effektivare sanktion. Vi menar, i likhet med flera remissinstanser, att utredningens arbete och de huvudsakliga argument som fördes fram för att avskaffa förvärvslagen i stället visade på ett klart behov av en förstärkt och förtydligad lagstiftning. Vi går således emot justitieministern när hon säger att hon inte vill återinföra en förvärvslagstiftning. En översyn bör göras med en tydlig inriktning på att den nya lagen ska bli ett mer effektivt instrument mot oseriösa hyresvärdar än den gamla lagen var. Översynen bör genomföras obunden till hur den upphävda lagen såg ut. Så kan t.ex. visserligen en lösning vara att en förvärvsprövning ska ske vid hyresnämnden, men även andra alternativ bör övervägas. Regeringen bör återkomma till med det lagförslag vi önskar se genomfört. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi framför. Därmed bifaller S- och V-motionerna Bostadsförvaltningslagen m.m., punkt 10 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C361 av och (båda S) yrkande 1 och 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 9 och 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 21. En ägare till en hyresfastighet har ansvaret för att investeringar i en god boendemiljö verkställs och för att finansiera dessa. Det finns situationer när en fastighetsägare inte tar sitt ansvar för en god boendemiljö, särskilt när fastigheten kräver omfattande renoveringar. Det gäller ofta fastigheter som ligger i områden där de boende har låga inkomster och därmed begränsade möjligheter att klara betydande hyreshöjningar. finns det investerare som satsar på hyresfastigheter med mindre attraktiva lägen. Det kan vara i förorterna runt våra storstäder och det kan vara i en avfolkningsbygd med lågt värderade fastigheter. Många av dessa investerare är högt belånade med litet eget kapital. Det är svårt att finna effektiviseringsvinster som bakgrund för investeringen då nedslitna fastigheter kräver mycket personal och stora investeringar. Det finns då krafter att kortsiktigt driva fram ett högt driftsnetto genom att eftersätta underhåll och tjäna pengar för att därefter avyttra fastigheten. Det finns även exempel då fastigheter drivs av fristående förvaltningsbolag med bonusar för cheferna som är knutna till driftsnetto. Kombinationen av bruksvärdeshyra, det kollektiva förhandlingssystemet och kommunen som bidragsgivare till hyresgäster med låg betalningsförmåga skapar en form av hyresgaranti där hyrorna inte faller. Detta kan dra till sig mindre seriösa och ofta anonyma investerare. En hyresnämnd kan besluta om tvångsförvaltning och då utse en förvaltare. Ett problem är att det ibland är svårt att hitta lämpliga förvaltare, särskilt när förvaltningen kan tänkas bli svårskött, främst av ekonomiska skäl. En fråga som då uppkommer är om det inte borde finnas större möjligheter att förmå fastighetsägare att ta sitt ansvar eftersom möjligheterna till tvångsförvaltning av olika skäl är så pass begränsade. Vi konstaterar att det inom det nuvarande systemet i många fall krävs en statlig medfinansiering av renoveringsinsatserna för att fastighetsägarna i större utsträckning ska kunna ta sitt ansvar för en nödvändig upprustning. vill vi se nya möjligheter att ställa krav på de fastighetsägare som trots dessa insatser inte är beredda att ta sin del av ansvaret för den nödvändiga upprustningen. För att balansera statens ansvar och fastighetsägarens ansvar föreslår vi att möjligheten till vitesföreläggande av fastighetsägare som inte uppfyller rimliga krav på underhåll och renovering av sina fastigheter bör prövas. Därutöver behöver både lagstiftningen som skyddar hyresgästen och övervakningen av fastigheterna skärpas. Översynen bör således gälla dels befintliga tvångsåtgärder mot oseriösa hyresvärdar, dels ytterligare åtgärder som ska kunna användas för att förhindra misskötsamhet. En utredning bör tillsättas och regeringen återkomma till med ett förslag till de lagändringar som är nödvändiga. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi framför. Därmed bifaller S-motionerna och bifaller delvis V-motionen. Bostadsförvaltningslagen m.m., punkt 10 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 21 och 2013/14:C361 av och (båda S) yrkande 1 och 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 9. Det finns möjligheter att tvångsförvalta fastigheter där ägaren missköter underhållet av sin fastighet och hyresgästernas boendemiljö. Det finns starka skäl att överväga åtgärder som sätter press på fastighetsägaren att ta sitt lagstadgade ansvar för renovering och underhåll där detta inte sköts. Att införa en möjlighet att vitesförelägga fastighetsägare som inte uppfyller rimliga krav på underhåll och renovering är en sådan åtgärd. Regeringen bör låta utreda hur fastighetsägare på ett mer effektivt sätt kan förmås att ta sitt ansvar som hyresvärd när det gäller renovering och underhåll. Särskilt bör möjligheterna till vite utredas. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför. Därmed bifaller V-motionen och bifaller delvis de båda andra motionerna. Främjande av kooperativ hyresrätt, punkt 11 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C425 av m.fl. (S). Allt fler vill starta eget företag tillsammans, i bolagsform eller i en ekonomisk förening. Lockelsen och värdet ligger i det gemensamma ägandet och det jämlika inflytandet över verksamheten. Den kooperativa idén har sprungit ur just detta: ett gemensamt behov av att lösa ekonomiska problem och tillgodose ekonomiska intressen. Det kooperativa företaget bygger på öppenhet, demokrati och deltagande från medlemmarna som tillsammans äger företaget. Inflytande och ansvar fördelas lika mellan kooperativets alla medlemmar. Och alla medlemmar har lika rösträtt. finns kooperativa företag inom alla branscher. Bostadsmarknaden i storstäderna är på väg att bli en marknad för rika. Unga, vanliga löntagare och äldre utan eget kapital trängs ut från centrumområdena. Unga får allt svårare att komma in på bostadsmarknaden eftersom hyresrätterna blir färre i takt med att många kommuner säljer ut sina allmännyttiga bostäder. byggs alltför få hyresrätter. Med detta som bakgrund vill vi slå ett slag för den kooperativa hyresrätten som kombinerar bostadsrättens möjligheter till inflytande med ett lågt ekonomiskt risktagande. Det är viktigt att komma ihåg att den kooperativa hyresrätten utvecklar den vanliga hyresrätten som den ger nya möjligheter i nyproduktionen och bidrar till ökad boendedemokrati. En kooperativ hyreslägenhet hyrs på ungefär samma villkor som en vanlig hyreslägenhet. Medlemsinsatserna uppgår vanligtvis till symboliska belopp medan upplåtelseinsatserna varierar betydligt, från noll till några per kvadratmeter. Om man lämnar föreningen får man tillbaka upplåtelseinsatsen, men man kan inte sälja sin kooperativa hyresrätt. En kooperativ hyresrätt ger de boende möjligheter att besluta över hyresnivån och hur fastighetsförvaltningen ska gå till. Det stärker både det egna engagemanget och ansvarstagandet. Ju mer man hushållar med vatten och värme, sköter utemiljö, städning och reparationer själva, desto lägre blir boendekostnaden. Detta är något som traditionella hyresgäster ofta är missnöjda med att de saknar inflytande över. Den kooperativa hyresrätten är spekulationsfri och är speciellt viktig på vissa marknader, särskilt i storstäderna och tillväxtorterna där priserna för bostadsrätter trissas upp så att människor med vanliga inkomster utesluts. På mindre orter, där köp av en bostadsrätt kan innebära en ekonomisk risk, får den boende i en kooperativ hyresrätt samma fördelar som i en bostadsrätt utan att riskera förlust. Det spekulationsfria inslaget i kombination med rimliga insatser väcker ofta stort intresse. Den kooperativa hyresrätten kan därmed hjälpa till att öka rörligheten på bostadsmarknaden och – i förlängningen – arbetsmarknaden. Orsaken är de hushåll, ofta äldre personer som bor i villa, som är intresserade av nybyggda kooperativa hyresrätter. Genom att sälja villan kan de betala insatsen och få ett bekvämt boende som t.ex. unga familjer kan flytta till villorna. Bostadsmarknaden påverkas positivt genom sådana flyttkedjor. Också seniorbostäder i kooperativa hyresrätter har börjat växa fram. Flera kommuner har insett att den kooperativa hyresrätten kan öka den sociala integrationen i miljonprogramsområdena genom ombildning av en del av de allmännyttiga bostäderna. Även vid en försäljning av allmännyttiga eller privata hyresrätter skulle den kooperativa hyresrätten genom den förköpsrätt hyresgästerna har kunna vara ett angeläget alternativ. Den kooperativa hyresrätten är även av intresse när det gäller nyproduktion. Mindre kommuner med egna bostadsbolag som har låg likviditet får med kooperativ hyresrätt möjlighet att bygga nya bostäder. Genom hyresgästernas insatser får bostadsbolaget ett viktigt stöd i sin finansiering. har visat att det finns ett stort intresse för den kooperativa hyresrätten.