bet · H101AU5 · 2014-03-13 00:00:00 — Som exempel kan nämnas särskilda inspektionsinsatser inom ramen för ett regeringsuppdrag om kvinnors arbetsmiljö som bl.a. gällde jämförelser mellan en mansdominerad och en kvinnodominerad verksamhet och inspektioner med fokus på belastningsergonomi. Ett annat exempel är att avslutade en inspektionsinsats av bemanningsbranschen, som är överrepresenterad i förhållande till sin storlek vad gäller arbetsolyckor med sjukfrånvaro. Det är också en bransch där andelen unga arbetstagare är högre än i andra branscher. Granskningen omfattade 759 företag i bemanningsbranschen. Av dem var 332 bemanningsföretag och 427 inhyrande företag. har vidare och besökt utvalda företag som arbetar med skogsbruk. Inom skogsbruket sker många olyckor i jämförelse med antalet sysselsatta, varav många med dödlig utgång. har även publicerat kunskapsöversikter gällande inhyrdas fysiska och psykosociala arbetsmiljö (RAP 2013:10), belastning, genus och hälsa i arbetslivet (RAP 2013:9) och hörsel och hörselskador i arbetslivet (RAP 2013:2). har också reviderat och fattat beslut bl.a. om nya föreskrifter för ställningar, förebyggande av allvarliga kemikalieolyckor och arbete i explosionsfarlig miljö. Vi tycker att det är tydligt att bedriver ett ambitiöst och framgångsrikt arbete för att minska arbetsrelaterade dödsfall och andra arbetsskador. Med hänvisning till det ovan anförda anser vi inte att något initiativ från sida är nödvändigt, och motion 2013/14:A202 (V) yrkande 9 bör avslås av . Rapportering och registrering av tillbud och olyckor, punkt 8 (M, FP, C, KD) av (M), (M), (M), (FP), (C), (KD), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: 2013/14:A202 av m.fl. (V) yrkande 10. När det gäller frågan om anmälningar av tillbud och olyckor noterar vi att arbetsgivare enligt arbetsmiljöförordningen är skyldiga att anmäla alla allvarligare olyckor och tillbud, oavsett vilken nationalitet den förolyckade har. Dessa uppgifter redovisas också i de statistiska publikationer som ger ut. Grundprincipen för officiella statistik, som är en del av EU:s statistiksamarbete, är emellertid att arbetsolyckor och arbetsskador ska rapporteras i det land som är den skadades hemland. Det vore därför inte ändamålsenligt att bokföra skador och sjukdomar som drabbar exempelvis utstationerade arbetstagare dubbelt, såväl i hemlandet som i arbetslandet. Att uppställa krav på att anmäla skador såväl i hemlandet som i arbetslandet skulle också riskera att bli ett hinder för den fria rörligheten, eftersom det lägger dubbla krav på exempelvis ett utstationerande företag. Därmed kan det inte heller uteslutas att det uppstår EU-rättsliga hinder mot ett sådant förfarande. Vi anser det vara rimligt att anmälningen av arbetsskador och arbetssjukdomar liksom är kopplad till anmälningsskyldigheten i 8 § (1977:204) förordningen om arbetsskadeförsäkring. Som påpekas bl.a. i för EU:s arbetsskadestatistik (European Statistics on Accidents at Work ESAW Summary methodology 2013) är anmälningsfrekvensen i system kopplade till en skadeförsäkring högre än i system med en allmän skyldighet för arbetsgivare att anmäla arbetsskador och arbetssjukdomar. Om skulle vara skyldigt att registrera och sammanställa statistik över alla arbetsskador och arbetssjukdomar som uppstår på den svenska arbetsmarknaden skulle verket behöva ha ett mycket omfattade system för insamling av uppgifter från myndigheter inom och utanför EU. Det är sannolikt att kvaliteten på en sådan statistik skulle vara mycket svår att upprätthålla. När det slutligen gäller anmälningsfrekvensen som ligger till grund för den svenska arbetsskadestatistiken vill vi bl.a. peka på att och lanserade en ny gemensam webbplats där en arbetsgivare på ett enkelt sätt kan anmäla arbetsskador och tillbud. Ett av syftena var att försöka få ned det betydande mörkertal som finns när det gäller både arbetsskador och tillbud. En arbetsgivare kan nu fylla i hela anmälan via nätet och skicka den till båda myndigheterna. Anmälningarna ligger till grund för den nationella arbetsskadestatistiken, och de inrapporterade arbetsskadorna och tillbuden är ett viktigt underlag när planerar sin tillsynsverksamhet. Även det faktum att villkoren i de kollektivavtalade ersättningarna förutom i den statliga sektorn ändrades så att man bl.a. kan få ersättning för sjukdom efter en arbetsolycka kan enligt ha ökat benägenheten att anmäla arbetsolyckor och påverkar hur många som blir sjukskrivna efter en arbetsolycka. Med hänvisning till det ovan anförda anser vi att något initiativ från sida inte är nödvändigt, och motion 2013/14:A202 (V) yrkande 10 bör avslås av . Risker vid ensamarbete, m.m., punkt 10 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A202 av m.fl. (V) yrkande 11 och 2013/14:N229 av (M) yrkande 6 och 2013/14:A219 av och (båda S). Utvecklingen mot det s.k. 24-timmarssamhället innebär en ökad belastning på arbetstagare socialt, psykiskt och fysiskt. De som ofta arbetar och nätter arbetar också ofta ensamma och löper risk för att utsättas för våld och hot. Det är inom omsorgsarbete och servicejobb de största riskerna finns. Allra mest utsatta för riskfyllt ensamarbete är arbetarkvinnor. Mer än var femte kvinna i ett LO-yrke uppgav i LO:s stora arbetsmiljöundersökning att de jobbar ensamma och utsätts för risker . anser att det ökande riskfyllda ensamarbetet ska fasas ut. Det är ohållbart att stora yrkesgrupper lever med ständig oro för att utsättas för hotfulla eller våldsamma situationer på sitt jobb. Det krävs en strategi och målinriktade insatser inom flera områden för att fasa ut det riskfyllda ensamarbetet. Det är t.ex. av största vikt att sanktionssystemet görs effektivare och att inspektionsverksamhet ökar i syfte att upptäcka och åtgärda brister i utsatt ensamarbete. Ett forsknings- och utvecklingsarbete bör inledas för att ta fram en samlad strategi för att fasa ut allt farligt och riskfyllt ensamarbete. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt ungas utsatthet. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A202 (V) yrkande 11 tillstyrks. Kränkande särbehandling i arbetslivet, punkt 11 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A202 av m.fl. (V) yrkande 18 och 2013/14:A250 av (FP), 2013/14:A377 av Finn och (båda M), 2013/14:A379 av (C) och 2013/14:A409 av m.fl. (S) yrkande 34. Ungefär var tionde arbetstagare upplever att han eller hon är mobbad av sin chef eller av andra arbetstagare. Mobbning är ett stort och alltför lite uppmärksammat arbetsmiljöproblem med allvarliga konsekvenser för de drabbade. Mobbning på jobbet leder i första hand till stort psykiskt lidande, men ökar också risken att bli fysiskt sjuk. Forskare vid det danska centret för arbetsmiljö har visat att kränkningar på jobbet har samma effekt som posttraumatisk stress. saknas en tydlig lagstiftning som skyddar den som utsätts för trakasserier på jobbet. En lucka i lagstiftningen gör att anställda kan frysas ut och systematiskt mobbas av en chef eller av andra arbetstagare utan att någon ställs till svars. Enligt arbetsmiljölagen ska arbetsgivare arbeta förebyggande mot trakasserier och mobbning, men den arbetsgivare som inte prioriterat det förebyggande arbetet eller inte åtgärdat påtalad mobbning behöver inte stå till svars ens om det går så långt att den drabbade blir sjukskriven. I arbetsmiljölagen finns bestämmelser som innebär att arbetsgivare är skyldiga att arbeta mot kränkande särbehandling och kan utdöma vite för arbetsgivare som inte sköter sig. Det är dock otillräckligt eftersom arbetsmiljölagen är en förvaltningsrättslig lag som reglerar förhållandet mellan arbetsgivaren och staten. Lagen ger ingen lösning eller upprättelse i form av erkännande eller ekonomiskt skadestånd till den som blivit trakasserad. För att kunna få sin rätt prövad i domstol behövs det en arbetsrättslig lag. Arbetsrätten behöver stärkas så att den drabbade kan få sin sak prövad samt få upprättelse och ekonomiskt skadestånd. Därför behövs en ny lag mot trakasserier i arbetslivet. har formulerat ett förslag på hur en sådan lagstiftning skulle kunna utformas. anser att förslaget är en bra utgångspunkt för ett kommande lagstiftningsarbete. Regeringen bör därför tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag till en ny lag mot trakasserier i arbetslivet med utgångspunkt i vad som anförts. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A202 (V) yrkande 18 tillstyrks. Kunskap om och insatser för kvinnors arbetsmiljö, punkt 12 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A288 av m.fl. (S) yrkande 10 och 2013/14:A389 av m.fl. (S) samt 2013/14:A239 av (S). var det män som jobbade i riskbranscherna. är det i hög grad kvinnor. Dödsolyckor och invalidiserande olyckor, som främst drabbar män, får stor uppmärksamhet. För kvinnor handlar det ofta om mer smygande problem. Kvinnor och män jobbar till stor del i olika branscher, men också på en och samma arbetsplats kan villkoren vara olika. I städbranschen kan det vara så att kvinnor städar med mopp, medan männen kör städmaskin. Det innebär olika risker. Därför måste arbetsgivarna bli bättre på att göra riskanalyser av kvinnors och mäns arbetsmiljöer. Stress och högt tempo är den vanligaste orsaken till kvinnors ohälsa på jobbet. Den könsuppdelade arbetsmarknaden kan mycket väl vara en orsak till att kvinnor i större utsträckning än män är sjukfrånvarande. Att kvinnor dubbelarbetar genom att ta det största ansvaret för hem och barn kan vara en annan orsak. Kvinnor och män får helt enkelt inte samma chans till återhämtning på sin fritid. En del av lösningen på problemet ligger i en omfördelning av ansvaret för det obetalda hemarbetet. Dubbelt så många kvinnor som män får belastningsskador på jobbet. Huvudorsaken är att kvinnor har mer ensidiga arbetsuppgifter och att de mer sällan än män kan bestämma sin egen arbetstakt. Detta är ett arbetsorganisatoriskt problem som kan och ska åtgärdas i arbetslivet. Olika arbetsredskap måste också anpassas till kvinnor. Forskningsresultaten visar att kvinnor med monotona arbetsuppgifter, bl.a. olika typer av montering, i högre grad än män riskerar att få arbetsrelaterade skador, såsom muskelvärk. En god arbetsmiljö handlar dock inte bara om fysiska faktorer. Även den psykosociala arbetsmiljön är av stor vikt för människors välbefinnande och utvecklingsförmåga. Det är tydligt att den psykosociala arbetsmiljön är en av vår tids mest angelägna jämställdhetsfrågor. I LO:s rapport 2012 – klass och kön (2013) framgår det att dagens arbetsliv ofta är mycket intensivt. Till exempel har av kvinnor i arbetaryrken inom offentlig och privat service bara små möjligheter att ta en kort paus. som kraven har ökat har det egna inflytandet minskat. Kvinnliga arbetare har fått störst försämring, följda av kvinnliga lägre tjänstemän och därefter manliga arbetare. LO:s rapport visar också att det s.k. 24-timmarssamhället bärs upp av kvinnliga arbetare. Bara en av tre kvinnliga arbetare arbetar enbart vardagar . Att arbeta ensam och riskera att hamna i hotfulla situationer är en klass- och könsfråga. Därför är det oroväckande att av kvinnorna och av männen inom privat sektor uppger att det pågår ett systematiskt arbetsmiljöarbete på deras arbetsplats. Där behovet är som störst är de förebyggande resurserna som minst. Ett annat allvarligt psykosocialt arbetsmiljöproblem är kränkande särbehandling på arbetsplatsen. Vidare är det tydligt att det finns ett samband mellan arbetsmiljö och anställningsvillkor. visade i en undersökning att många tillfälligt anställda på en arbetsplats ger en sämre arbetsmiljö för alla, även för tillsvidareanställda. På arbetsplatser med hög grad av tillfällig bemanning upplever av de anställda att det ofta fattas personal, och kommer alltid eller ofta hem utmattade från arbetet. Utvecklingen är allvarlig ur ett jämställdhetsperspektiv eftersom visstidsarbete är mer utbrett inom kvinnodominerade sektorer än i mansdominerade. Tyvärr håller detta mönster i sig även bland yngre generationer. I konstateras att unga kvinnor har vikariat, timanställningar och visstidsanställningar i betydligt högre grad än unga män. av männen är tillsvidareanställda, mot av kvinnorna. Vi menar att en förutsättning för att kunna minska skillnaderna mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden är ökad kunskap om kvinnors arbetsmiljö och att tillsynsverksamhet förstärks. Vad som har anförts om kvinnors arbetsmiljö bör ge regeringen till känna. Det innebär att motionerna 2013/14:A288 (S) yrkande 10 och 2013/14:A389 (S) tillstyrks. Forskning om sambandet mellan arbetstider och kvinnors hälsa, punkt 13 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A339 av m.fl. (S). Arbetstidsfrågan är i högsta grad en kvinnofråga. Medan de flesta män har heltidsarbete, sammanhållna arbetsdagar och fast anställning arbetar en tredjedel av de förvärvsarbetande kvinnorna i deltid och har oftare än män visstidsanställningar och scheman med delade turer. har kravet på att arbeta obetald övertid satt ökad press på kvinnor i många tjänstemannayrken. Enligt TCO var det av kvinnorna som regelbundet arbetade övertid. Motsvarande siffra 2009 var . Problemet med kvinnors arbetsrelaterade ohälsa har fått stor uppmärksamhet. har kvinnor haft högre sjukfrånvaro än män, och skillnaderna fortsätter att öka. Fler kvinnor än män tvingas lämna sina jobb på grund av ohälsa, trots att kvinnor i genomsnitt arbetar färre timmar än män. Fler kvinnor än män uppger också att arbetsbelastningen har ökat. Belastningsskador är den främsta orsaken till sjukfrånvaron, men på andra plats kommer sociala och organisatoriska faktorer. En viktig organisatorisk faktor är arbetstidens längd och förläggning. har frågan om kortare arbetsdagar skjutits i bakgrunden i den politiska debatten, i takt med att arbetstagarnas ställning generellt har försvagats och andra problem har vuxit i betydelse, som visstidsanställningar, skiftarbete, delade turer, ofrivillig deltid och ofrivillig övertid. Några fackförbund har lyckats korta arbetstiden genom avtal, men för de flesta kvinnor har 40-timmarsveckan som normalarbetstid bestått. Kvinnors alternativ till betald arbetstidsförkortning har förblivit kortad arbetstid utan ersättning, dvs. Frågan om hur arbetstiden påverkar jämställdhet och hälsa var föremål för en särskild utredning (arbetstids- och semesterregler, SOU 2002:59). I en delrapport analyserades arbetstider i relation till både jämställdhet och hälsa (SOU 2002:49). Sedan denna utredning gjordes har dock mycket hänt på svensk arbetsmarknad när det gäller arbetstiderna. Förvärvsarbetande kvinnors villkor i relation till mäns har därtill ytterligare försämrats. Det är därför angeläget att sambandet mellan arbetstider och kvinnors hälsa åter utreds som en del av en kraftfull satsning på forskning om kvinnor och arbetsmiljö. Detta behövs inte minst som underlag för fortsatta överväganden om framtidens arbetstidslagstiftning. Fler arbetade timmar krävs i framtidens svenska ekonomi, men denna ökning av antalet arbetade timmar måste genomföras på ett sätt som främjar jämställdhet i arbetslivet och säkerställer goda livsvillkor och goda arbetsvillkor för hela befolkningen. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A339 (S) tillstyrks. Arbetsmiljön inom vissa sektorer, punkt 14 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:So348 av m.fl. (MP) yrkande 19 och 2013/14:A202 av m.fl. (V) yrkande 12, 2013/14:A204 av och (båda S) och 2013/14:A284 av och (båda S). En bra arbetsmiljö är grundläggande för att göra det intressant att jobba i vården. Att ha tid och möjlighet att utföra sitt arbete på ett bra sätt är det som förstås har störst betydelse. Tid för handledning och reflektion är också något som det måste finnas utrymme för, men det finns också mycket annat att peka på. är administrationen en tung del. anser att bör få i uppdrag att inleda ett särskilt utvecklingsarbete för bättre arbetsmiljö i vården. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:So348 (MP) yrkande 19 tillstyrks. Arbetsmiljön inom vissa sektorer, punkt 14 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A202 av m.fl. (V) yrkande 12 och 2013/14:So348 av m.fl. (MP) yrkande 19, 2013/14:A204 av och (båda S) och 2013/14:A284 av och (båda S). Hot och våld har tyvärr blivit en av de vanligaste anledningarna till skador på jobbet. Ett av tio allvarliga arbetsolycksfall, sådana som leder till kraftiga psykiska eller fysiska besvär i minst , orsakas av hot och våld. Hälften av dessa skador inträffar inom kommuner och landsting. (Källa: Försäkring, Rapport om hot och våld bland kommun- och landstingsanställda 2005–2009.) Offentligt anställda ger i sitt arbete service till medborgarna i enlighet med politiskt fattade beslut och verkställer politiskt beslutad myndighetsutövning. Det är därför ett särskilt politiskt ansvar att offentligt anställda inte utsätts för våld och hot i sitt arbete. Det är rimligt att ges möjlighet att väga in och ta hänsyn till konsekvenserna för offentligt anställdas arbetssituation innan beslut om ekonomiska medel till offentlig verksamhet fattas och när regeländringar som berör välfärdssystemen planeras. Detsamma gäller vid offentlig upphandling, där offentligt finansierad samhällsservice läggs ut på entreprenad. Om lågt pris prioriteras framför bra arbetsmiljö och tillräcklig bemanning riskerar utsattheten för de anställda att öka. En arbetsmiljöundersökning bland anställda i den konkurrensutsatta spårtrafiken visade exempelvis på en kraftig ökning av hot och våld i samband med ökad stress och mer ensamarbete. Hot och våld förekommer oftast där yrkesutövningen handlar om att människor är i beroendeställning till yrkesutövaren. Personaltätheten är generellt lägre i offentligt finansierad verksamhet än . Färre anställda utför lika mycket, eller mer, jobb . Det ökar pressen på de anställda och även frustrationen hos de medborgare som tar del av de offentliga tjänsterna. Därmed ökar också risken för aggressivitet och hotfulla situationer. Den ökade förekomsten av hot och våld mot anställda inom skola, vård, omsorg och samhällsservice kan kopplas både till de nedskärningar som genomförts och till försämrade regler i bl.a. sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna. Urholkad välfärd och ökad otrygghet för den enskilde medborgaren drabbar också de offentligt anställda, som till skillnad från de beslutsfattande politikerna varje arbetsdag står öga mot öga med människor som drabbats av välfärdsförluster, t.ex. elever, sjuka, vård- och biståndsbehövande och arbetssökande. Mot bakgrund av vad som anförts bör regeringen tillsätta en utredning som ser över konsekvenserna av sänkt personaltäthet i offentligt finansierade välfärdsverksamheter och myndigheter med serviceuppdrag och de regeländringar som genomförts i rätten till ekonomiskt bistånd, ersättning från sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen, när det gäller våld och hot och psykosocial arbetsmiljö för de anställda. Utredningens resultat kan ge ett värdefullt underlag för framtida diskussioner och beslut som rör offentligt finansierad verksamhet. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A202 (V) yrkande 12 tillstyrks. Lokala och regionala skyddsombud, punkt 15 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A202 av m.fl. (V) yrkande 13 och 2013/14:A236 av (S) yrkandena 1–3 och 2013/14:A244 av och (båda S). Vi bedömer att tillsyn endast når en del av de dåligt fungerande arbetsplatserna, eftersom verket inte har resurser att besöka alla arbetsplatser. Det bästa sättet att ringa in de sämsta arbetsmiljöerna och därmed förebygga arbetsskador vore om alla skyddsombud på arbetsplatser med dålig arbetsmiljö slog larm . För att detta ska vara möjligt krävs att skyddsombudens status höjs och att de får mer stöd och utbildning. Den borgerliga regeringen har dragit in anslag som tidigare gick till utbildning av skyddsombud. Försämringarna av arbetslöshetsförsäkringen och de höjda avgifterna har gjort att facken har förlorat många medlemmar och fått sämre ekonomi. De har betydligt mindre möjligheter att utbilda och stötta skyddsombuden. Anslagen till har skurits ned kraftigt, vilket gör skyddsombuden ovärderliga för att se till att människor inte kommer till skada i arbetslivet. Vi anser att nyckelgruppen i detta arbete är de regionala skyddsombuden. De måste få en större roll i kontakterna med de lokala skyddsombuden och större befogenheter på arbetsplatserna. De regionala skyddsombuden har flera fördelar. För det första jobbar de deltid eller heltid med arbetsmiljöfrågor och har därför tid att fullt ut sätta sig in i vad som krävs för att förebygga skador inom det yrkesområde där deras fackförbund verkar. För det andra är de helt eller delvis anställda av ett fackförbund och är därför inte lika beroende av lön från en arbetsgivare. För det tredje besöker de arbetsplatser där de inte själva arbetar och är därför helt oberoende av att vara dessa arbetsgivare till lags. För det fjärde har de både tid och kompetens att vara ett stöd för de lokala skyddsombuden och ge dem kunskap om arbetsmiljö och uppbackning gentemot chefen på deras arbetsplats. Enligt nuvarande bestämmelser krävs att en lokal arbetstagarorganisation har en medlem på ett visst arbetsställe för att ett regionalt skyddsombud ska kunna utses för arbetsstället. Inom vissa branscher medför medlemskravet betydande praktiska problem. Det gäller dels branscher med rörliga eller tillfälliga arbetsplatser, dels branscher med allmänt stor personalomsättning och där arbetet i hög grad utförs av bemanningsföretag. Vi menar att om arbetsgivaren är bunden av kollektivavtal måste det rimligtvis innebära att ett regionalt skyddsombud är välkommet på arbetsplatsen för att hjälpa till med att bygga upp en tillfredsställande lokal arbetsmiljöorganisation, även om det vid vissa besökstillfällen inte finns någon medlem på arbetsstället. Mot denna bakgrund anser vi att arbetsmiljölagen bör ändras så att regionala skyddsombud får rätt att verka på företag med kollektivavtal även om det tillfälligtvis inte finns någon medlem i den kollektivavtalsbärande arbetstagarorganisationen vid företaget. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motionerna 2013/14:A202 (V) yrkande 13 och 2013/14:A236 (S) yrkandena 1–3 tillstyrks. Beställaransvar för arbetsmiljön, punkt 16 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A409 av m.fl. (S) yrkande 33. Vi noterar att det i många branscher har skett ett ökat anlitande av entreprenörer som alternativ till egen anställd arbetskraft. Med begreppet entreprenör avses den som i sin verksamhet utför ett uppdrag för annans räkning.