bet · H101TU9 · 2014-03-07 00:00:00 — En förordning är inte annat än regeringens förtydligande utifrån de ramar som finns inom lagstiftningen. Det intressanta är att det här verkar fungera. Transportstyrelsen har fått ett uppdrag, som tog upp, att följa upp detta och se om det är tillräckligt eller om det krävs ännu ett förtydligande.Trafikförordningen säger: "Vid färd på väg med ett motordrivet fordon får föraren ägna sig åt aktiviteter som användande av mobiltelefon och annan kommunikationsutrustning endast om det inte inverkar menligt på förandet av fordonet." Med andra ord är det ett förtydligande av det grundläggande krav som redan fanns i trafikförordningen om allmän omsorg och varsamhet.Det ska sättas mot förslag här att man ska förbjuda teknik som äventyrar trafiksäkerheten. Jag hör inte skillnaden - möjligtvis att trafikförordningen är lite mer högtravande därför att det är lagtext. Helt klart är att den som bryter mot detta kan dömas till böter. Det är intressant att man har ett ganska stort antal inrapporterade fall. Dessutom har det lett till ett antal fällande domar då lagen hade gällt . Fällande domar där det utdöms böter - jag tror att det är ca - är en tydlig indikation på att lagstiftningen fungerar. Lägg till det att Transportstyrelsen ska följa upp detta.Det skulle vara intressant att höra vad den föreslagna lagstiftningen skulle innehålla. Jag förvånas över att vi ska få ytterligare ett tillkännagivande, där Socialdemokraterna med stöd av bland annat vill att regeringen ska återkomma med förslag på skärpt lagstiftning mot mobilanvändning vid bilkörning. Det är precis det som har införts och förtydligats i en förordningstext. Jag vet inte om ni tycker att förordning är någonting man kan bryta mot men inte mot lag. Det tycker tydligen inte domstolar.Egentligen är den självklara frågan att ställa till i första hand Socialdemokraterna, men kanske även kan utveckla sitt resonemang: Vad är det man vill tillföra ytterligare? Som jag sade tidigare är det helt uppenbart att det regelsystem vi har infört fungerar och har haft effekt. Nog om mobiltelefoni och kommunikationsutrustning. Det finns många andra intressanta och viktiga frågor kopplade till trafiksäkerhet i det här betänkandet. Det gäller inte minst det som tog upp om hastighetsanpassningar. Det finns naturligtvis hastighetsanpassning i många städer men även på mötesseparerade vägar och icke mötesseparerade vägar. Hastigheten är ju en väldigt viktig faktor.Det står i betänkandet att åtgärder mot alkohol är viktigt. Jag kan hänvisa till min kollega , som kommer att ta upp frågan om åtgärder mot alkohol i hamnar, om jag inte gissar fel.Det finns alltså mycket som är viktigt i betänkandet, bland annat mötesseparerade vägar. Men jag lämnar det därhän så . Tycker att man visar respekt för , högsta beslutande församling, när man gör som regeringen gör? Den struntar i princip i det tillkännagivande som vi har gjort. I stället kommer man tillbaka med någonting annat.Det citat som läste upp visar ganska tydligt att det inte handlar om ett förbud mot mobiltelefoner, utan det handlar om någonting annat. Det handlar inte om ett förbud mot att tala i mobiltelefon och köra bil , om man nu inte råkar ha en handsfreeutrustning i bilen. Det är ju det som vi är ute efter.Hur man sedan lagtekniskt formulerar detta kan vi strida om hur länge som helst. Men vi som lekmän ska inte ge oss in på formulerandet av lagar. Det ska nog andra, lagkunniga, personer göra.Lars Tysklind sade också att om man skulle stifta en lag mot mobilanvändning skulle andra vårdslösa beteenden komma fram. Vilka vårdslösa beteenden är det som är rädd för? Det kan man fråga sig. Än så länge har vi i alla fall inte sett några.Sedan vill jag fråga en annan sak. Regeringen skär ned 200 miljoner i underhållet på vägar i årets budget, det kommer man inte ifrån. blandade in en massa andra saker om långtidsbudgetar och sådant, men det handlar det inte alls om. Det handlar om årets budget. Då frågar jag mig: Gör det vägarna säkrare?Lars Tysklind vill inte prata om alkohol, men jag kan fråga om ert nej till statlig finansiering av alkobommarna också gör vägarna säkrare, eller? Det var precis det som jag sade i början av mitt anförande. skapas motsättningar som inte finns.När det gäller alkobommarna i har jag inte hört något annat än att det pågår ett arbete med att skriva en rapport om försöksprojektet. Att det skulle vara någon som är negativ till det resultatet har jag aldrig hört talas om, men det kanske har. Det är klart att detta är någonting som mycket väl kan användas i svenska hamnar, och exakt vem som ska betala det får väl framtiden utvisa.Leif talade om respekt för beslut. Här handlar det om ett tillkännagivande där regeringen har redovisat hur man har hanterat det tillkännagivandet. Man har ändrat i trafikförordningen av den anledningen att man ansåg att man då uppnådde syftet i tillkännagivandet. Det var ett enkelt och snabbt sätt. De flesta detaljregler i trafiken står ju faktiskt i trafikförordningen, inte i den lagstiftning som fattar beslut om.Jag tycker absolut inte att det är fråga om att inte ha respekt. Man redovisar hur man har uppfyllt syftet med tillkännagivandet. Jag kan inte tänka mig något annat även för er i oppositionen än att syftet är att folk ska sluta att använda mobiltelefon på ett vårdslöst sätt.Nu lät det ett tag som att pratade om ett totalförbud mot mobiltelefon, men sedan gled han in på att det handlar om hur man pratar. Så det behöver vi kanske inte träta så mycket om.När det gäller vägunderhåll är det bara att konstatera att det görs historiskt stora satsningar på infrastruktur. Det har varit mycket fokus på järnvägsunderhållet, och det är väl inte så konstigt. Men de facto ligger det i långtidsplanen 155 miljarder till vägunderhåll.Jag tycker att det är väldigt viktigt att man ser det hela långsiktigt. I förslaget till långsiktig plan från skär man i underhållet på vägar med 2 miljarder. Det är bara att gå in och titta i förslaget. Vi har ännu inte sett regeringens respons på det, så det väntar vi väl till dess med att diskutera.Men faktum kvarstår ju, . , landets infrastrukturminister, sade ju att alkobommar inte är en statlig angelägenhet. Det här får någon annan göra, oklart vem. Men hon menade kanske marknaden, vad nu den skulle kunna göra åt detta?Varför kunde man då inte fortsätta med försöket i och utvärdera det ? Bommarna i gjorde ju bevisligen verkan. Jag tycker att en alkoholpåverkad förare på vägen är en för mycket. Dessa bommar ledde ju till att man fick bort ett antal som var alkoholpåverkade.Om vi nu ska ta detta med mobiltelefonerna ett varv till innebär det som läste upp inte ett förbud mot att prata i en mobiltelefon på något sätt. Det innebär att man möjligen kan säga att det är förbjudet om man råkar hamna i en olycka och det då kanske kan bevisas att man använt mobiltelefon, men inte på annat sätt. Det är ju förstadierna till olyckorna som är minst lika farliga som själva olyckan.Så det gäller att komma till rätta med ett felaktigt beteende. Det är så vi ser på lagstiftning i det här fallet. tycker jag att läser förordningen som vissa potentater läser . Det står faktiskt att man inte får använda mobiltelefon om det inverkar menligt på förandet av fordon. Jag har mycket svårt att tro att de fall som inrapporterades och de tre fällande domarna handlade om olyckor. Det var människor som antagligen hade kört väldigt vingligt, och man har sett att föraren använde mobilen på ett icke bra sätt.Det är precis det som jag utgår ifrån att ni också vill uppnå, att komma till rätta med ett beteende som inte är acceptabelt för trafiksäkerheten.I lagstiftningen nämns ingenting om att det först ska hända en olycka, utan i den sägs att man inte får framföra ett fordon på ett menligt sätt. Det handlar om att man inte får prata i telefon så att man inverkar menligt på framförandet av fordonet. Det hänger ju på det.Det är bara att läsa innantill. Det måste ju de domstolar som har dömt dessa personer ha gjort.Nykterhetskontroll i hamnar är oerhört viktigt. Jag tycker att vi ska lyfta fram den försöksverksamhet som finns med så kallade trafiknykterhetskontrollanter. Det försöket har man förlängt efter att man har sett att det har varit effektivt. Då får man väga vilket system som är effektivast. Precis som säger: En onykter förare på vägen är naturligtvis en för mycket. Det har hänt många tragedier här som kunde ha undvikits om man hade haft tillräckliga kontroller. Det har visat sig att i de hamnar som man har kontroller är det väldigt få som kör i land och är onyktra.Faktum kvarstår att det finns 155 miljarder i den nationella långtidsbudgeten till vägunderhåll. Jag vet inte om den samlade oppositionen tycker att det är en rätt satsad summa, men den finns ju dock där. Jag vill börja med att prata lite om mobil, även om vi har pratat mycket om det.Jag tycker att det är märkligt att man kan tycka att det är bättre att ha en regel som säger att det är först när man kör trafikfarligt som man inte ska prata i mobilen, i stället för att ha en lagstiftning som förhindrar ett farligt beteende bakom ratten. Det är det vi vill uppnå med en lagstiftning i stället för en ändring i trafikförordningen.Det är lite grann som att vi hade en lagstiftning som säger: Man kan köra mot rött så länge det inte är trafikfarligt, men när det blir trafikfarligt får man inte köra mot rött.Det var egentligen inte mobiltelefonin som jag skulle vilja fråga om.Jag pratade om hastigheter i mitt anförande, och nämnde också vikten av att se till de oskyddade trafikanterna. Det handlar inte bara om att se till att ha bra hastighetsgränser utan också om att de följs. Vi ser att de inte följs . Vi ser att av männen bryter mot hastighetsgränserna, och av kvinnorna kör för fort.För 23 år sedan infördes en lag om hastighetsregulatorer i tunga fordon, och vi i tycker att det nu är hög tid att göra det även i privatbilar: att införa en regel om att nya privatbilar ska ha en sådan här utrustning i bilen. Vi har det förslaget i en reservation i betänkandet ihop med S och V. Jag skulle vilja höra varför inte tycker att det är ett bra förslag. Allting behöver inte vara dåligt bara för att man inte tycker att det ska vara exakt så.Detta med hastighet: Det är klart att det ligger ett väldigt stort ansvar på den som framför fordonet att hålla hastigheten. Den hastighetsreglering som finns i alla moderna bilar gör att man själv kan ställa in rätt hastighet. utgår från att det skulle vara något slags automatik. Jag har egentligen inte några synpunkter på om det skulle vara ett bra eller ett dåligt system, men det känns som att det skulle vara väldigt krångligt.När det gäller mobiltelefonin kan jag fortfarande inte förstå vilken distinktion ni gör mellan en lag stiftad av och en förordning utfärdad av regeringen. Det är inte ett mindre brott att bryta mot en förordning än att bryta mot en lag. All lagstiftning fungerar så att lagen byggs i ett ramverk, och man gör förordningar som förtydligar saker och ting. Så är vår svenska lagstiftning uppbyggd.Det här är bara en diskussion om på vilken nivå det ska ligga. Brottet är lika stort om du pratar i telefon och kör trafikfarligt. Det blir ingen skillnad när du kommer till domstolen. Du kan inte säga att det bara var en förordning du bröt emot - det är inte gångbart i diskussionen. Det är precis lika straffbart. Jämförelsen med att köra mot rött har jag svårt att förstå.Sedan gällde det hastigheter och oskyddade trafikanter. Eftersom jag har sysslat mycket med samhällsplanering har jag upptäckt att den absolut viktigaste faktorn för att få en anpassad hastighet inne i tätorterna är att utforma gaturummet. Det hjälper inte att sätta upp 30-skyltar på stora, breda gator - det fungerar inte. Ska man sätta upp 30-skyltar måste man smala in gatorna så att bilförare känner att de ska köra sakta där. Tack, , för svaret! Till att börja med är det inte obligatoriskt med hastighetsregulatorer i bilar. Även om de finns i många nya bilar nu måste de inte finnas. Det är just det obligatoriska som vi tycker att vi ska införa, precis som i lastbilar. Sedan kan man självklart välja hur man använder en sådan i bilen. Men det är att den ska finnas som vi tycker är bra.När det gäller mobiltelefoni och att prata i bilen är det ingen skillnad för mig om det ligger i en trafikförordning eller i en lag. Frågan är om vi ska ha samma regel som övriga EU-länder, där det är förbjudet att prata i mobil utan handsfree. Det är det som är förbjudet. Det är då mycket lättare för polisen att förhindra sådana brott än om man, som , har en trafikförordning som säger att det är förbjudet att prata om det är trafikfarligt. Vem är det som avgör om det är trafikfarligt? Det är rätt svårt att själv avgöra om man pratar trafikfarligt eller inte.Eftersom i sin förra replik hade uppe frågan om vägunderhållet vill jag passa på att rätta - jag kunde inte ta replik på hennes anförande - som två gånger felaktigt sade att har skurit ned på vägunderhållet. Vi har samma siffra, 155 miljarder, till vägunderhåll i vår skuggbudget om infrastruktur. Vi tycker att det är viktigt att satsa på och underhålla de vägar vi har. Då gläder vi oss åt att och alliansregeringen är överens om vägunderhållets storlek. Det kan vi slå fast då.När det gäller hastighetsregulatorer som finns i bilar hade jag uppfattat att det var ett mer avancerat system. Men jag upplever själv, om man nu ska diskutera egna erfarenheter, att de som finns i dagens bilar passar bäst för relativt höga och jämna hastigheter. På motorvägar är det idealiskt att sätta den på högsta hastighet. Inom tätorter är det nästan en omöjlighet. Man kan inte sätta den på 30 och bara köra på en låg hastighet.Till mobiltelefoni igen: Vem avgör om det är trafikfarligt? Tydligen har man i tre fall i svenska domstolar ändå lyckats avgöra detta och ge folk ca i böter. Om en lagstiftning inte fungerar börjar man ju frikänna människor. Då fungerar inte lagstiftningen. Då har inte regelverkets syfte uppnåtts.Här talar allting för att syftet med förordningen har uppfyllts, och anledningen till att den har kommit till, som just är att få bort trafikfarlig användning av mobiltelefoni. Det körs mot rött ibland också. Regelverket i sig förhindrar inte allting, men det kan bli sanktioner om man bryter mot det.Man får använda mobil om det "inte inverkar menligt på förandet av fordonet". Om man är inne i en tätort med en massa övergångsställen och där finns barn, gångtrafikanter och cyklister som rör sig är marginalen mycket mindre. Då finns det nästan inget utrymme, och man blir trafikfarlig så fort man tar upp telefonen. Men om man är på ställen där man har överblick kan man göra lite mer. Det är det spelrummet som finns . Inledningsvis vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet förutom i den del där vi i Alliansen har en egen reservation, det vill säga under punkt 3.Det är ett väldigt viktigt betänkande, Trafiksäkerhet, som tar upp en massa olika perspektiv på trafiksäkerhet, alkohol, lysen, vägräcken med mera. Jag tänkte i mitt anförande fokusera på den del av betänkandet som dess värre alla andra före mig också har valt att fokusera på. Det är där jag tror att folk i allmänhet har en rätt stor förväntan på politisk handling, och det gäller "Kommunikationsutrustning och körning", eller i vardagligt tal: Kan jag använda min mobiltelefon och köra bil?Det korta svaret på den frågan är: Ja, det kan jag - givet att jag som förare av fordonet förhåller mig till den inrättade paragrafen i trafikförordningen som lyder: "Vid färd på väg med ett motordrivet fordon får föraren ägna sig åt aktiviteter som användande av mobiltelefon och annan kommunikationsutrustning endast om det inte inverkar menligt på förandet av fordonet. "Det lite längre svaret på samma fråga, om jag kan använda min mobiltelefon och köra bil, blir: Ja, det kan jag därför att alliansregeringen har sett över och skärpt kraven i trafikförordningen om allmän omsorg och varsamhet för förare av motorfordon.Ja, det kan jag eftersom regeringen givit Transportstyrelsen i uppdrag att senast till , det vill säga , presentera en plan för andra åtgärder som långsiktigt ökar förarnas medvetenhet om riskerna med att använda kommunikationsteknik under körning.Ja, det kan jag eftersom den tidigare nämnda skärpningen av trafikförordningen, som gäller , är effektiv.Ja, det kan jag eftersom den som bryter mot den nya bestämmelsen döms till penningböter. Som det har vittnats om tidigare här: efter att den nya regleringen trädde i kraft har polismyndigheterna rapporterat in totalt 17 fall av otillåten användning av mobiltelefon och annan kommunikationsutrustning till åklagare.Redan den 20 januari prövades två ärenden, ett i och ett i . De rörde just otillåten användning av kommunikationsutrustning. därefter prövades ett fall i . I dessa tre fall blev det fällande dom. I samtliga fall blev påföljden penningböter med en bötessumma på upp till 2 000 kronor.Vi kan alltså notera att rättssystemet väldigt snabbt förhåller sig till den förändrade trafikförordningen. Det är också rimligt, fru talman, att anta att det har en god preventiv effekt, och det är precis det man eftersträvar med en regeländring.På frågan om jag kan använda mobiltelefon och köra bil skulle man också kunna svara: Ja, det kan jag eftersom den plan som regeringen givit Transportstyrelsen i uppdrag att ta fram ska redovisa hur effekterna av den genomförda förordningsändringen ska följas upp. Syftet med det är att få fram ett underlag för kommande bedömningar av huruvida den nya regleringen i trafikförordningen är tillräcklig eller om det behövs ytterligare lagstiftning eller förändringar i förordningen för att uppnå en trafiksäker användning av kommunikationsutrustning i samband med att man kör bil.Fru talman! Vi kan sammantaget konstatera att regeringen har vidtagit en lång rad kraftfulla åtgärder som stramar upp användandet av telefon eller annan kommunikationsutrustning i samband med att vi framför fordon och visar vägen framåt för hur det även fortsatt ska vara möjligt att nyttja modern kommunikationsteknik i ett effektiviserande sammanhang i samband med att vi framför fordon. Det är ju det alliansregeringens politik går ut på: att på ett säkert och vettigt vis kunna nyttja känd och framtida smart teknik, till exempel i samband med bilkörning, allt i syfte att bygga ett bättre, säkrare och mer resurssnålt samhälle. Det är vad det handlar om, fru talman. infinner sig givetvis frågan: Varför står vi och resonerar om slika självklarheter i och upptar dyrbar tid? Det finns ju en tydlig bestämmelse. De flesta verkar följa den, och de som inte gör det får rejäla böter. Problemet med att en och annan ägnar sig för mycket åt sin telefon i stället för att vara koncentrerad på bilkörning torde vara på väg att kunna lösas.Jo, skälet till denna debatt är att en tillfällig riksdagsmajoritet bestående av med stöd av Socialdemokraterna, i sin iver att framstå som duktiga - eller vad det nu är som förenar dem - i stället för att invänta Transportstyrelsens plan eller den rättspraxis som håller på att utvecklas vill drämma till med ett tillkännagivande.Sådana är reglerna i . Man kan rikta tillkännagivanden från till regeringen. Men i detta fall, fru talman, verkar det bli ett väldigt slag i luften och just inget annat. Jag tänkte faktiskt ägna min replik åt helt andra frågor än dem har ägnat sig åt.Centerpartiet säger sig vilja värna sjuka och svaga människor i samhället. Då måste jag fråga: Är ni med på att ändra de bestämmelser som gäller för körkort för diabetessjuka? Det är precis det som har förts fram i vår reservation i betänkandet. Det har till och med förts fram i en motion från en av dina partikamrater.Som jag ser det är synfältstester - som är allena saliggörande när det gäller att dra in körkort för dem som har diabetes - omstridda tester. De är inte rättssäkra, och de människor som blir utsatta för dem känner sig mer som försöksdjur. Läkarna kan ganska godtyckligt godkänna eller inte godkänna en människa som har kört prickfritt i hur som helst.Tycker att det är en rimlig ordning? Om han inte tycker det, varför har han inte varit med på att bifalla vår reservation i ärendet? Jag kan meddela att jag och mycket starkt bejakar engagemang för människor med synproblem och de bekymmer som har funnits. Det framgår också av det betänkandesvar som har lämnats. Man ser över systemet.Men jag tror att vi ska vara överens om, fru talman och , att vi ska vara försiktiga med att göra politiska bedömningar av var gränserna går för människors förmåga att framföra fordon, oavsett om det handlar om synfältstester eller andra medicinska skäl till att man underställer sig ett prov för att se om ens förmåga att framföra fordon är fullgod.Jag tycker att det är bra att man ser över systemet, skärper det och förhoppningsvis gör det bättre, mer träffsäkert och mer mänskligt. Det handlar faktiskt inte om någon enskild riksdagsledamot, utan det handlar om ett betänkande som vi lägger fram.Det är väl bra att enskilda riksdagsledamöter har ett stort engagemang i frågan. Det är kanske många riksdagsledamöter som har ett stort engagemang i många frågor. Det är naturligtvis jättebra att det är på det viset, annars skulle vi nog inte komma långt i den här . Men det är väldigt märkligt att man har det här engagemanget, bejakar det och tycker att det är fint, men inte är med när det kommer till politiska åtgärder.Det handlar inte, , om att gå in och göra medicinska bedömningar från politiskt håll. Det skulle vara oss helt främmande att göra någonting sådant. Det går inte att göra i några som helst sammanhang, utan det är frågan om att dra upp riktlinjer för hur saker och ting ska fungera.Enligt min uppfattning i frågan måste vi på ett kraftfullt sätt säga ifrån. Så här kan det inte få gå till. Människor får inte behandlas på det här sättet. De har kört prickfritt och blir sedan godtyckligt offer för någonting som händer vid en läkarundersökning.Vi måste i stället se till att det här sker på ett rättssäkert sätt, och naturligtvis har vi i politiken ansvar för att saker och ting sker på ett rättssäkert sätt - det kommer vi inte ifrån. Det ansvaret måste vi ta, och det ansvaret tycker jag att hade kunnat ta genom att bifalla den här reservationen. Anledningen till att jag uppehöll mig vid motion var att frågade mig hur jag förhöll mig till den. Därför var jag artig nog att svara. Jag tycker att man ska göra det. Det var svar nummer ett.Jag konstaterar, fru talman, att betänkandet konstaterar att frågan rör sig i riktning mot att uppnå större träffsäkerhet och rättssäkerhet för de människor som kommer i fråga att bli bedömda vad gäller synfält, synfältsförändringar och därmed också möjlighet att framföra fordon på ett säkert vis.Jag tror att samtliga i kammaren är lika engagerade i frågan om att lagstiftningen ska vara vettig, klok och träffsäker. Men vi ska inte glömma, fru talman, att vi har att ta hänsyn till alla i den här frågan. Att använda uttryck som godtycklighet tycker jag är att gå lite långt när man bedömer en myndighets utövning av ett ansvar. Det är givet att den kan bli bättre, men att kalla den godtycklig, fru talman, är att ta väldigt stora ord i sin mun. Det är inte jag beredd att göra.I betänkandet för vi frågan i en riktning som torde innebära att det blir en mer medmänsklig och bra hantering av människor som drabbas av sjukdom och som behöver få konstaterat om de kan föra ett fordon eller inte. Jag vill inleda med att säga att vi i naturligtvis står bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 10 och 11. I det sammanhanget vill jag också yrka bifall till utskottets betänkande i punkt 3.För en stund sedan kom det en fråga: Vad vill tillägga? Det handlade om att vi skulle försvara vår position ytterligare i det mångomtalade ärendet om kommunikationsutrustning och körning.