bet · H101CU20 · 2014-03-27 00:00:00 — 2013/14:CU20 Konsumenträtt I betänkandet behandlar utskottet ett sjuttiotal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden på de konsumentpolitiska och konsumenträttsliga områdena. Motionsyrkandena gäller bl.a. obeställd reklam och telefonförsäljning, bluffakturor, reklam riktad till barn, lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam, sms-lån, betalningstider i näringslivet, leksakers säkerhet och miljömärkning av produkter. Med bifall till ett motionsyrkande föreslår utskottet att tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen bör återkomma till med förslag till lagstiftning som innebär att en fordran vid handelstransaktioner mellan näringsidkare alltid ska betalas senast efter det att borgenären framställt krav på betalning. Övriga motionsyrkanden avstyrks i huvudsak med hänvisning till pågående arbete. I betänkandet finns 21 reservationer och 3 särskilda yttranden. I en reservation (M, FP, C, KD) föreslås att avslår de motionsyrkanden som gäller betalningstider i näringslivet. Utskottet föreslår att ärendet avgörs av efter endast en bordläggning. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Obeställd reklam och telefonförsäljning m.m. 2013/14:C201 av (SD), 2013/14:C207 av m.fl. (MP), 2013/14:C239 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2013/14:C242 av (KD), 2013/14:C270 av (S), 2013/14:C280 av m.fl. (V) yrkandena 2–5, 2013/14:C283 av och (båda FP), 2013/14:C305 av och (båda C), 2013/14:C359 av m.fl. (S), 2013/14:C371 av m.fl. (MP) yrkandena 1–3, 2013/14:C403 av (S), 2013/14:C447 av m.fl. (S) yrkandena 3 och 4 samt 2013/14:MJ519 av m.fl. (MP) yrkande 16. Reservation 1 (S) Reservation 2 (MP) Reservation 3 (SD) 2013/14:Fi289 av (KD) yrkande 2, 2013/14:Fi290 av (SD) yrkandena 1 och 3, 2013/14:C230 av (M), 2013/14:C275 av (M), 2013/14:C387 av och (båda S), 2013/14:C429 av (S), 2013/14:C430 av (S), 2013/14:C447 av m.fl. (S) yrkande 5, 2013/14:C464 av och (båda S) och 2013/14:N423 av m.fl. (S) yrkande 7. Reservation 4 (S, MP) Reservation 5 (SD) Reklam riktad till barn 2013/14:C236 av (S), 2013/14:C280 av m.fl. (V) yrkandena 10 och 11, 2013/14:C437 av m.fl. (S), 2013/14:C445 av (S) och 2013/14:C447 av m.fl. (S) yrkande 7. Reservation 6 (S) Reservation 7 (MP) Lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam 2013/14:C280 av m.fl. (V) yrkandena 12 och 13 samt 2013/14:C447 av m.fl. (S) yrkande 8. Reservation 8 (S) Reservation 9 (MP, V) Införande av en konsumentbalk 2013/14:C329 av och (båda MP). Reservation 10 (MP) Avtal om digitalt innehåll 2013/14:N441 av m.fl. (MP) yrkandena 6 och 24. Reservation 11 (MP, V) 2013/14:MJ519 av m.fl. (MP) yrkande 7. Reservation 12 (MP) 2013/14:C206 av och (båda MP). Reservation 13 (MP, V) 2013/14:C266 av Finn (M) och 2013/14:C441 av och (båda C). 2013/14:C320 av (S). Tydligare regler för fakturors förfallodatum 2013/14:C417 av (SD). Reservation 14 (SD) 2013/14:C240 av (SD) yrkande 2, 2013/14:C241 av (SD), 2013/14:C280 av m.fl. (V) yrkandena 7–9, 2013/14:C313 av (S), 2013/14:C355 av m.fl. (S), 2013/14:C366 av och (båda S), 2013/14:C389 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4, 2013/14:C398 av m.fl. (S), 2013/14:C442 av (S) och 2013/14:C447 av m.fl. (S) yrkande 2. Reservation 15 (S) Reservation 16 (MP, V) Reservation 17 (SD) tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför. 2013/14:N423 av m.fl. (S) yrkande 4 och 2013/14:C328 av (S). Reservation 18 (M, FP, C, KD) 2013/14:C339 av (M) och 2013/14:N220 av (M) yrkande 3. 2013/14:C322 av och (båda S) och 2013/14:C374 av (S). 2013/14:C280 av m.fl. (V) yrkandena 16 och 17. Reservation 19 (MP, V) 2013/14:C330 av och (båda MP) yrkande 1, 2013/14:C378 av (M) och 2013/14:C421 av m.fl. (S). Reservation 20 (S, V) Reservation 21 (MP) Utskottet föreslår att ärendet avgörs efter endast en bordläggning. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (FP), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (S) och (C). I betänkandet behandlar utskottet ett sjuttiotal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden på de konsumentpolitiska och konsumenträttsliga områdena. Motionsyrkandena gäller bl.a. obeställd reklam och telefonförsäljning, bluffakturor, reklam riktad till barn, lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam, sms-lån, betalningstider i näringslivet, leksakers säkerhet och miljömärkning av produkter. Motionsförslagen finns i bilagan. Obeställd reklam och telefonförsäljning m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om obeställd reklam och telefonförsäljning m.m. Utskottet hänvisar främst till pågående arbete. Jämför reservationerna 1 (S), 2 (MP) och 3 (SD) samt särskilt yttrande 1 (V). I partimotion 2013/14:C280 av m.fl. (V) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att se över möjligheterna att begränsa direktreklamen och stärka konsumenternas rätt (yrkande 2). Motionärerna anser även att regeringen bör återkomma med förslag till lagstiftning som innebär att avtal som ingås vid telefonförsäljning blir bindande för kunden först efter det att denne skriftligen har bekräftat avtalet. Detta ska gälla både vid telefonförsäljning till privatpersoner och till mindre företag. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed (yrkande 3). Motionärerna anser också att det ska införas ett omvänt Nix-register till vilket de konsumenter som vill ta emot direktadresserad reklam och telefonsamtal i försäljningssyfte kan anmäla sig. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed (yrkande 4). Motionärerna föreslår vidare ett tillkännagivande om att det bör tillsättas en utredning av marknadsföringslagen i syfte att hindra oseriösa försäljningsmetoder (yrkande 5). I motion 2013/14:C371 av m.fl. (MP) föreslås tillkännagivanden om att marknadsföringslagen bör ändras så att oadresserad direktreklam endast ska få delas ut till dem som uttryckligen ger sitt samtycke till detta (yrkande 1), att adresserad direktreklam endast ska få sändas till personer som uttryckligen gett sitt samtycke till detta på förhand (yrkande 2) och att telefonförsäljning endast ska tillåtas till abonnenter som uttryckligen har gett sitt samtycke till detta på förhand (yrkande 3). I motion 2013/14:MJ519 anser m.fl. (MP) att regeringen bör återkomma till med förslag om att telefonförsäljning och direktreklam endast ska tillåtas till de personer som uttryckligen har gett sitt samtycke till detta på förhand. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed (yrkande 16). m.fl. (S) anser i motion 2013/14:C447 att konsumenternas rätt vid telefonförsäljning bör stärkas. Enligt motionärerna bör alla försäljare vid distanshandel erbjuda kunden ett undertecknat avtal om konsumenten begär detta. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed (yrkande 3). Motionärerna anser vidare att branschen tillsammans med andra aktörer och intressenter bör upprätta ett register till vilket de konsumenter som vill ta emot säljsamtal till sin mobiltelefon kan anmäla sig. I det fall detta inte kan ske på frivillig väg bör lagstiftning kunna övervägas. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed (yrkande 4). (SD) anser i motion 2013/14:C201 att bl.a. försäljning av varor och tjänster till privatpersoner per telefon ska förbjudas. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed. I motion 2013/14:C207 föreslår m.fl. (MP) ett tillkännagivande om att reglerna för telefonförsäljning bör skärpas. Motionärerna menar bl.a. att en näringsidkare inte utan föregående anmodan ska få ringa säljsamtal till privatpersoner, småföretagare och ägare av skogsfastigheter. Dessa ska inte heller vara bundna av avtal som ingås per telefon innan de fått fullständiga avtalsvillkor och lämnat en skriftlig bekräftelse på avtalet. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed. I motion 2013/14:C239 föreslår (SD) tillkännagivanden om att det i lagen om distansavtal och avtal utanför affärslokaler ska införas krav på att säljsamtal ska spelas in (yrkande 1) och att en köpare ska få möjlighet att svara på om han eller hon önskar ändra eller lägga till något (yrkande 2). (KD) anför i motion 2013/14:C242 att regeringen bör vidta åtgärder för att stärka konsumentskyddet och minska riskerna för att via telefon ingå bindande oönskade avtal. Motionären anser att det bör tillsättas en utredning i syfte att inför en lagregel om krav på skriftlig bekräftelse vid telefonförsäljning. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed. (S) anser i motion 2013/14:C270 att all sorts telefonförsäljning bör förbjudas. Motionären anför vidare att det borde vara så att den som vill ta emot säljsamtal till sin telefon på förhand kan anmäla detta till någon branschförening (en opt-in-lösning). Avtal som ingås per telefon ska inte vara giltiga utan ett skriftlighetskrav ska gälla. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed. I motion 2013/14:C283 anser och (båda FP) att regeringen bör utreda behovet av skriftliga överenskommelser vid telefonförsäljning. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed. och (båda C) anser i motion 2013/14:C305 att det bör införas krav på skriftligt godkännande av avtal vid telefonförsäljning. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om att skärpa reglerna för telefonförsäljning. m.fl. (S) föreslår i motion 2013/14:C359 ett tillkännagivande om att införa krav på skriftliga avtal vid all telefonförsäljning. I motion 2013/14:C403 föreslår (S) ett tillkännagivande om att stärka konsumenternas skydd vid telefonförsäljning. Motionären anför bl.a. att rätten att ångra sig måste bli tydligare och att skriftlig information måste ges innan ett avtal blir bindande. Enligt 19 § marknadsföringslagen (2008:486) gäller att en näringsidkare vid marknadsföring till en fysisk person får använda elektronisk post, telefax eller sådana uppringningsautomater eller andra liknande automatiska system för individuell kommunikation som inte betjänas av någon enskild bara om den fysiska personen har samtyckt till det på förhand, dvs. Skyddet gäller för fysiska personer och omfattar även näringsidkare som bedriver sin verksamhet i enskild firma (prop. 1999/2000:40 Obeställd reklam m.m. s. 18). Har näringsidkaren fått den fysiska personens e-postadress i samband med försäljning av en produkt till personen, gäller under vissa förutsättningar inte kravet på samtycke i förväg. Vid marknadsföring med e-post ska enligt 20 § marknadsföringslagen meddelandet alltid innehålla en giltig adress till vilken mottagaren kan sända en begäran om att marknadsföringen ska upphöra. Detta gäller även vid marknadsföring till en juridisk person. Av 21 § marknadsföringslagen följer vidare att andra metoder för individuell kommunikation på distans än sådana som avses i 19 § får användas om inte den fysiska personen tydligt motsatt sig att metoden används, dvs. Bestämmelsen tar huvudsakligen sikte på marknadsföring via oadresserad och adresserad post samt telefon. När det gäller bedömningen av frågan om någon tydligt motsatt sig användningen av en viss metod uttalades i proposition 1999/2000:40 att i de fall som det finns ett spärregister kan den fysiska personen göra en anmälan dit, t.ex. när det gäller Nix-Telefon. Samma sak gäller direktadresserad reklam via post då personen kan vända sig till Spar eller något annat register. I fråga om oadresserad direktreklam anfördes det i propositionen att det som bör vara tillräckligt att det på brevlådan eller i omedelbar anslutning till brevinkastet anges att den enskilde inte önskar någon reklam (prop. s. 41). En särskild bestämmelse om aggressiv marknadsföring finns i 7 § marknadsföringslagen. Bestämmelsen är utformad som en generalklausul. I bestämmelsen anges att en näringsidkare inte får använda sig av aggressiv marknadsföring, och paragrafen innehåller en uppräkning av självständiga rekvisit som kan anses utgöra aggressiva marknadsföringsåtgärder. Aggressiv marknadsföring är att anse som otillbörlig om den i märkbar mån påverkar eller sannolikt påverkar mottagarens förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut. Sådan aggressiv marknadsföring som anges i punkterna 24–31 i bilaga I till direktivet om otillbörliga affärsmetoder är alltid att anse som otillbörlig. Att ta upprepade och oönskade kontakter per telefon, fax, e-post eller annat medium, utom under de förhållanden och i den utsträckning som enligt nationell lagstiftning är motiverat för att få en avtalsmässig skyldighet fullgjord, är ett exempel på sådan aggressiv marknadsföring (punkt 26 i bilagan). Bestämmelsen i punkt 26 ska även tillämpas när marknadsföringen riktas till näringsidkare. Distans- och hemförsäljningslagen (2005:59) innehåller bestämmelser om konsumentskydd vid bl.a. distansavtal. Med distansavtal avses ett avtal som ingås inom ramen för ett av näringsidkaren organiserat system för att träffa avtal på distans om kommunikationen uteslutande sker på distans, exempelvis med hjälp av telefon eller e-post. Lagen är tillämplig på distansavtal som ingås mellan en näringsidkare och en konsument. Med konsument avses enligt lagen en fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. har beslutat om ändringar i bl.a. distans- och hemförsäljningslagen och marknadsföringslagen för att genomföra ett EU-direktiv om konsumenträttigheter i svensk rätt (prop. 2013/14:15, bet. 2013/14:CU7, rskr. 2013/14:118). Lagändringarna, som ska träda i kraft , syftar till att stärka konsumentskyddet vid avtal som ingås på distans och utanför affärslokaler. Lagändringarna innebär bl.a. att distans- och hemförsäljningslagen ska byta namn till lagen om distansavtal och avtal utanför affärslokaler. Liksom tidigare finns regler om ingående av avtal per telefon. Vid telefonförsäljning ska försäljaren informera konsumenten om sitt namn, samtalets syfte, näringsidkarens identitet och försäljarens relation till näringsidkaren. Konsumenten ska således informeras om att det är fråga om ett samtal i försäljningssyfte. Bestämmelsen motsvarar de nuvarande reglerna i distans- och hemförsäljningslagen. En nyhet är att vid distansavtal och avtal utanför affärslokaler om varor och icke finansiella tjänster ska all information ges till konsumenten innan avtalet ingås. Informationen ska vara klar och begriplig och särskild hänsyn ska tas till behovet av skydd för underåriga och andra särskilt utsatta personer. När ett avtal har ingåtts ska konsumenten inom rimlig tid få en bekräftelse på avtalet. Bekräftelsen ska ges i en läsbar och varaktig form. Om näringsidkaren inte ger sådan information ska marknadsföringslagens sanktionsregler tillämpas. Enligt propositionen till den nya marknadsföringslagen bör det i normalfallet vara fråga om ett otillbörligt vilseledande enligt marknadsföringslagen när informationskraven i distans- och hemförsäljningslagen inte uppfyllts (prop. 2007/08:115 s. 179). Det införs också en civilrättslig regel om följden av utebliven information. Om näringsidkaren inte informerar om kostnader för leverans och porto eller andra tillkommande kostnader, är konsumenten inte skyldig att betala sådana kostnader. Vidare införs det gemensamma bestämmelser om ångerrätt för distansavtal och avtal utanför affärslokaler. Ångerfristen ska alltid vara . För vissa avtalstyper gäller inte ångerrätten. I den nya konsumentkreditlagen (2010:1846) som trädde i kraft finns det, utöver det informationskrav som redovisats ovan, även en särskild bestämmelse om den information angående krediten som ska lämnas vid telefonförsäljning. Marknadsföringslagens sanktionssystem ska också gälla vid utebliven information enligt konsumentkreditlagen. Konsumentkreditlagen innehåller vidare en generell bestämmelse om 14 dagars ångerrätt vid kreditavtal som ska tillämpas i stället för distans- och hemförsäljningslagens regler om ångerrätt. Lagen omfattar i princip alla slag av krediter som näringsidkare lämnar konsumenter. Med konsument avses, i likhet med distans- och hemförsäljningslagen, en fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. Genom en ny regel i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation har getts en möjlighet att förplikta en operatör att blockera ett nummer eller en tjänst om marknadsföringen av numret eller tjänsten är otillbörlig eller om väsentlig information utelämnas vid marknadsföringen (7 kap. 9 a §). Vid tvist om huruvida ett avtal har slutits gäller allmänna bevisregler. Detta innebär att den som påstår att ett avtal har slutits måste kunna bevisa sitt påstående. Den konsument som så önskar kan kostnadsfritt få sin sak prövad vid . Privatpersoner som har ett abonnemang på fast telefoni kan genom anmälan av sitt telefonnummer till Föreningen göra känt att de inte vill få samtal i försäljnings-, marknadsförings- eller insamlingssyfte. tillbaka har det även införts en möjlighet för privatpersoner att begära att mobila telefonnummer spärras. Företag kan inte ansluta sig till Nix-Telefon. I Föreningen ingår bl.a. Swedma (), , Svensk Försäkring, , Annonsörer, Kontakta, Kommunikationsbyråer och Tidningsutgivarna. gäller en överenskommelse mellan om att konsumenter som så önskar ska slippa få oadresserad reklam i sin brevlåda om de på brevlådan anger att de tackar nej till reklam. Överenskommelsen omfattar endast kommersiell direktreklam. När det gäller direktadresserad reklam finns spärregistret Nix adresserat som finansieras av Swedma. Syftet med registret är att konsumenter ska kunna meddela att de motsätter sig att få adresserade meddelanden per post i marknadsföringssyfte och att näringslivet ska ha tillgång till ett centralt register över konsumenter som har anmält att de motsätter sig att få adresserad direktreklam. Proposition 2013/14:71 Telefonförsäljning på premiepensionsområdet I propositionen föreslår regeringen åtgärder för att stärka konsumentskyddet vid telefonförsäljning på premiepensionsområdet. Förslaget innebär att vid telefonförsäljning av en förvaltnings- eller rådgivningstjänst som avser premiepension ska det för ett giltigt avtal krävas att konsumenten skriftligen accepterar näringsidkarens anbud. Det ska alltså inte längre vara möjligt att ingå sådana avtal muntligen. Om en näringsidkare utför tjänster trots att det inte finns något giltigt avtal, ska konsumenten inte vara betalningsskyldig för tjänsterna. Vidare ska näringsidkaren i rimlig tid innan avtalet ingås lämna viss information och samtliga avtalsvillkor till konsumenten. Lagändringarna är avsedda att träda i kraft . har i betänkande 2013/14:CU23 ställt sig bakom regeringens lagförslag. Utredningen om konsumentskydd vid finansiell rådgivning Regeringen beslutade att utse en särskild utredare för att föreslå åtgärder som förbättrar konsumenternas ställning vid finansiell rådgivning. Utredningen, som antog namnet Utredningen om konsumentskydd vid finansiell rådgivning, redovisade sitt uppdrag i betänkandet Det måste gå att lita på konsumentskyddet (SOU 2014:4). Utredningen gör i betänkandet bl.a. bedömningen att en skyldighet för rådgivaren att spela in rådgivningssamtalet, oavsett om samtalet äger rum vid ett personligt möte, via telefon eller via internet bör införas. Utredningen om konsumentskydd vid telefonförsäljning Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att överväga och bedöma om konsumentskyddet i samband med telefonförsäljning behöver stärkas och vid behov föreslå åtgärder (dir. 2013:95). bedöma för- och nackdelar med telefonförsäljning, främst med utgångspunkt i telefonförsäljning som sker på näringsidkarens initiativ, kartlägga och analysera regelverket som gäller för telefonförsäljning, bedöma om de problem som telefonförsäljning kan innebära har förändrats eller ökat , analysera hur dagens tillsyn fungerar, analysera hur spärregistret Nix-Telefon fungerar, såväl för fast som mobil telefoni, och värdera om det fungerar tillfredsställande, bedöma i vilken utsträckning de metoder som används för distanskommunikation kan komma att ändras framöver och efter en samlad bedömning av vad som framkommit bedöma om det är nödvändigt att stärka konsumentskyddet vid telefonförsäljning av varor, tjänster och andra nyttigheter och i så fall föreslå lämpliga åtgärder. I uppdraget ingår att överväga om det bör införas ett krav på skriftlig bekräftelse eller motsvarande från konsumenten för att ett avtal som träffats per telefon ska vara bindande i första hand vid telefonförsäljning som sker på näringsidkarens initiativ. Utredaren ska i sammanhanget överväga om det finns mindre ingripande alternativ för att trygga konsumentens rätt. Det ingår också i uppdraget att överväga om det bör införas ett krav på godkännande på förhand från konsumenten för att näringsidkaren ska få ringa upp konsumenten i marknadsföringssyfte. Intresset av en god balans mellan konsumenters och näringsidkares intressen ska beaktas. Utredaren ska beakta de konsekvenser förslagen kan få för sysselsättningen i telefonförsäljningsbranschen, liksom vilka administrativa och övriga kostnader som förslagen kan komma att medföra för berörda företag. Utredaren ska dessutom bedöma om småföretag som får köperbjudanden via telefonsamtal behöver ett särskilt skydd och i så fall resonera kring hur detta skulle kunna utformas. Eventuella lagförslag om ett sådant skydd ska avse en reglering vid sidan av det konsumentskyddande regelverket. Uppdraget ska redovisas . Utredningen om telefonförsäljning av finansiella tjänster och produkter Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att kartlägga vilka problem konsumenter och småföretag möter vid telefonförsäljning av finansiella tjänster och produkter, bedöma för- och nackdelar med sådan telefonförsäljning, samt överväga om konsumentskyddet vid telefonförsäljning av finansiella tjänster och produkter behöver stärkas och i så fall föreslå lämpliga åtgärder (dir. 2014:11). Om det bedöms att det finns problem av så allvarlig art att omedelbara lagstiftningsåtgärder krävs, ingår det i utredarens uppdrag att utarbeta lagförslag. I övrigt ska resultaten från utredningen tas om hand inom ramen för den allmänna utredningen om konsumentskydd vid telefonförsäljning. Uppdraget ska redovisas . Vad först gäller de motioner som föreslår åtgärder i syfte att begränsa direktreklamen framgår det av redovisningen ovan att det har träffats en överenskommelse med en branschorganisation för företag och organisationer som tillhandahåller tjänster och produkter inom direktmarknadsföringsområdet om riktlinjer för utdelning av oadresserad direktreklam. En konsument kan vidare anmäla till Nix adresserat att han eller hon motsätter sig att få adresserad direktreklam. Motionsyrkanden om åtgärder för att begränsa direktreklamen har behandlats av civilutskottet . Utskottet har avstyrkt de då aktuella motionsyrkandena och har följt utskottet (se bl.a. bet. 2010/11:CU14, bet. 2011/12:CU15 och bet. 2012/13:CU13). I betänkande 2010/11:CU14 hänvisade utskottet till branschens egenåtgärder och uttalade att såvitt utskottet hade sig bekant fungerar egenåtgärderna bra, och utskottet kunde för sin del inte se att det skulle föreligga ett behov av att tillsätta en sådan utredning eller eljest vidta sådana åtgärder som motionärerna önskade. Utskottet anförde att när, såsom i förevarande fall, näringslivets egenåtgärder fungerar tillfredsställande från konsumentsynpunkt fanns, enligt utskottets mening, inte några som helst skäl att påkalla lagstiftning eller andra åtgärder från statsmakternas sida. Utskottet anser inte att det finns skäl för att frångå sina tidigare ställningstaganden angående behovet av åtgärder för att begränsa direktreklamen. När det gäller motionsyrkandena som tar upp frågor om telefonförsäljning ser utskottet i likhet med motionärerna allvarligt på de problem som har uppmärksammats i samband med telefonförsäljning av varor och tjänster. En betydande del av anmälningarna till rör numera telefonförsäljning. Av anmälningarna framgår att konsumenten i många fall har fått en avtalsbekräftelse men inte anser sig ha tackat ja till något erbjudande. Det finns även småföretagare som upplever liknande problem med telefonförsäljare.