bet · H101CU31 · 2014-06-12 00:00:00 — Vi såg det i debatten om studentlägenheter, och vi har sett det när det gäller bullerregler och annat.Nu har även Socialdemokraterna fallit in i den oppositionskör som aktivt röstar nej till förenkling och nya reformer. Det är så klart problematiskt för bostadsbyggandet, men framför allt visar det helt tydligt vad som väntar vid ett eventuellt maktskifte. Då går den reformagenda som alla säger behövs i baklås.Herr talman! Jag beklagar djupt att samsynen kring bostadsfrågorna bara verkar sträcka sig till problembilden och aldrig någonsin till lösningarna. Det enda positiva som möjligen finns i detta är att väljarna ställs inför ett oerhört tydligt val när det gäller svensk bostadspolitik.Konflikten är på bostadspolitikens område tydligare än någonsin, skulle jag vilja påstå. Vi har från vår sida ett uppenbart och tydligt löfte. Vi tänker fortsätta att driva en gemensam politik där reformer står i centrum och där målsättningen är att byggandet ska öka. Vi tänker fram till valet kräva besked av dem som säger att de vill regera men som i praktiken bara är överens om en enda sak, att säga nej.Herr talman! Vill man åstadkomma förändringar måste man också våga fatta beslut och våga lägga fram skarpa förslag. Det är därför som jag avslutningsvis yrkar bifall till reservation 4 i betänkandet. Är regeringens proposition om en enklare planprocess en stopplag för bostadsbyggandet? Den frågan kan onekligen ställas. Jag instämmer i mycket av det sade i sitt anförande. Det är också intressant att lyssna på när han beskriver förutsättningar för bostadsbyggande i , som jag håller med att vi är överens om.Problemet är att de förslag som regeringen lägger fram i många delar, anser en stor del av remissinstanserna, riskerar att få en rakt motsatt effekt än den avsedda. Det är därför vi motsätter oss en del av förslagen. Vi är överens om problembilden och vad vi ska lösa. Men vi vill helst gå åt rätt håll och inte gå bakåt. Därför har vi andra förslag än dem regeringen lägger fram som vi tror är effektivare för att lösa problemet.Herr talman! I civilutskottets betänkande 31, som har samma namn som regeringens proposition, En enklare planprocess, föreslår regeringen bland annat att fem av förslag behöver fortsatt utredas ytterligare. I den delen tycker vi att regeringen gör en klok bedömning. Vi menar att det är viktigt att man har en grundlig förankringsprocess när man föreslår så genomgripande förändringar som det handlar om. Det tycker vi att man har missat i en del andra delar.Det vi i förvånar oss mest över i propositionen är att regeringen valt att gå vidare med förslaget att stoppa de så kallade kommunala särkraven. Trots att man från regeringens sida har väldigt tydliga uttalade mål om energieffektivisering och klimatmål - även om vi inte tycker att de är tillräckliga - miljömål - även om vi inte tycker att de är tillräckliga - och mål för minskad total energiförbrukning - även om vi i inte tycker att de är tillräckliga - väljer regeringen ändå att förbjuda ett av de verktyg som visat sig vara ett av de mest effektiva verktygen, nämligen möjligheten för kommunerna att ställa tuffa krav på dem som vill bygga.Motivet till det förbudet hämtar man från fastighetsbolagen och byggindustrin som hävdar att de kommunala särkraven fördyrar byggandet. Standardisering, likriktning och kontrollbehov, och inget nytänkande eller utrymme för kreativitet för arkitekter eller andra kreatörer. Tråkigt, billigt och förutsägbart, det är vad regeringens politik i praktiken handlar om.Känner ni igen den ideologin från andra politikområden alliansregeringen har utvecklat? Kadaverdisciplin i skolan, och ingen får sticka ut. Den sämsta dagen avgör din framtid, och en andra chans får du minsann inte. Tar du inte jobbet som erbjuds , även om det splittrar familjen, så kastas du ut ur kassan. Så utvecklingsfientlig är allianspolitikens ideologi.Varför hävdar då att regeringen har fel när man förbjuder krav utöver en dålig byggnorm? Eftersom vi formar vår politik med forskning och fakta som grund är naturligtvis det som regeringen gör fel. lyssnar självklart också till olika särintressegrupperingar, men vi är medvetna om att den information som paketeras av alla sådana grupperingar mycket medvetet är utformad för att påverka i en avsedd riktning. Därför är det alltid viktigt att komplettera sådan information med så mycket neutral forskning som möjligt och oberoende fakta.Eftersom regeringen inte är så intresserad av att ta vara på kunskap, vare sig i skolan, arbetslivet eller i sina beslutsunderlag, utan föredrar likriktning, standardisering, snabba cash och kontroll, blir beslutsunderlagen oftast inte så väl genomarbetade som vore önskvärt.Vad säger då kunskapsläget om de kommunala särkraven? Visst blir det aningen dyrare i själva byggprocessen. Men driften blir å andra sidan så pass mycket billigare, när man från början bygger för långsiktighet och har hållbara ambitioner, att livscykelkostnaden i verkligheten blir betydligt lägre.Eftersom det nu inte finns någon fungerande marknad - den där som bostadskonsumenterna i Alliansens förväntas mötas av - finns det emellertid inte någon koppling mellan verkliga kostnader och de hyror som tas ut. När bostadskonsumenten inte har någon valmöjlighet på grund av att det inte finns något utbud att välja från fungerar inte marknadsekonomin. Jag tror att det är många politiker som inte har förstått skillnaden mellan marknader och marknader. Marknadsekonomin kan fungera väl på livsmedelsområdet även om det bakas betydligt färre limpor än vad konsumenterna vill köpa och även om den sista limpan på marknaden därför blir orimligt dyr, eftersom konsumenten kan äta andra livsmedel i stället.Med bostäder är det inte på det viset. Bostaden är inte vilken vara som helst. För det första går det inte att hyra en bostad i en kommun och ta med sig den till en annan, vilket gör att bostadsmarknaderna är väldigt lokala. Om det byggs färre bostäder än de som konsumenterna efterfrågar och priset därför blir orimligt högt för den sista bostaden kanske den bostadssökande fryser ihjäl, eftersom man inte på samma sätt som med kläder, mat, bilar och möbler kan välja ett annat alternativ. Det finns inga alternativ till den sista bostaden som marknaden erbjuder, utom möjligen de som inga partier i vår riksdag vill se, nämligen bostäder med social prioritering.Den som inte får hyra den sista bostaden kan inte välja hotellboende i stället, om man nu ska försöka beskriva ett alternativ på marknaden för boenden som kan jämföras med till exempel äpplen eller skorpor som alternativ till bröd på livsmedelsmarknaden. Det är därför som Allmännyttan med självkostnadsprissättning har utgjort ett så viktigt komplement till den privata hyresmarknaden med alla dess fel och brister. Bostadsmarknaden i är ett exempel på det som brukar betecknas som ett marknadsmisslyckande.Utgångspunkterna för regeringens arbete med en förenkling av både byggandet och planprocessen är lite märklig. Man utgår inte från det land man är satt att regera utan enbart från en problembild man tror sig se i de största tätorterna.Regeringen faller kritiklöst in i den bild som byggföretag och många bostadsföretag sprider om att det saknas byggklar mark och att det tar att få fram bygghandlingar. I verkligheten har företagen stora portföljer med byggklara tomter även i de kommuner som har det största trycket på byggande. En sammanställning av drygt 30 kommuner i visar att byggbolagen här sitter på över 70 000 klara byggrätter.Herr talman! Mot denna ganska tveksamma bakgrund föreslår alltså regeringen en förbudslagstiftning som innebär att kommunerna kan medverka till att har möjlighet att leva upp till EU-direktivet om byggnaders energiprestanda. Det är inte bara fördyrande för bostadskonsumenterna utan dessutom både kortsiktigt och beklagligt.Även har kommit fram till att vi inte har väl fungerande bostadsmarknader i och påpekar att regeringen inte har gett kommunerna de rätta verktygen.Allbolagens tillkomst har inneburit att vi har fått många svårigheter på bostadsmarknaden för hyrda lägenheter. Personligen är jag övertygad om att vi noga bör studera det som inom EU kallas för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse med syfte att försöka ge kommunerna möjligheter att återigen så långt som möjligt ta initiativet och vara de som driver när det gäller bostadsförsörjningsfrågor. Tyvärr har de blivit fråntagna möjligheten till det . Kommunerna har ju ett ansvar, och de har också skyldigheter enligt lagen. Men de saknar numera verktygen; dessa har regeringen tagit ifrån dem. Till detta kommer att de förslag som just nu har presenterats om nya skattelagstiftningar ytterligare kommer att försvåra för kommunerna att medverka till att det byggs bostäder.Herr talman! I det aktuella betänkandet föreslår en majoritet att ett antal av regeringens förslag inte bifalls av . Det handlar dels, som vi hörde berätta, om att kraftigt begränsa kraven på när detaljplan ska upprättas, dels om förändringar vad avser beslutsnivå för detaljplaner och slutligen om att bestämmelser i en detaljplan beträffande utformningsfrågor och tomter ska upphöra att gälla när genomförandetiden har gått ut.Miljöpartiet delar den oro som har framförts av många remissinstanser vad gäller regeringens förslag i dessa delar och menar att motiven för att detaljplaner bör upprättas i huvudsak är de samma som när de lagstiftades. Vi ser inget underlag för en förändring där. Vi är särskilt oroade för den försvagning som regeringens förslag innebär, så som många har tolkat det, just när det gäller miljö- och naturresurshänsyn.Redan i dag har kommunfullmäktige möjligheter att i viss utsträckning delegera beslut i planfrågor, exempelvis när det gäller sådant som nämnde: där planärendet inte är av principiell betydelse eller annars av stor vikt. anser att det därutöver saknas underlag för ytterligare delegering. Vi tror att detta tyvärr kan innebära att förankringen hos kommunmedborgarna försvåras och att man därmed får ett demokratiskt underskott i samhällsplaneringen på lokal nivå.Vi menar att även förslaget om att planbestämmelser automatiskt ska upphöra att gälla när genomförandetiden har gått ut riskerar att hota själva syftet med reformen, nämligen att underlätta byggandet. Vi menar att just denna del betyder att exploatörerna förmodligen kommer att vänta ut genomförandebestämmelserna. Det försenar byggandet med kanske fem eller . Det kan också leda till att kommunerna inför längre plantider, vilket förmodligen innebär en längre process för besluten. Det kanske försenar det hela med ett par år.Det handlar om de reaktioner som vi har fått beskrivna av kommunerna när det gäller hur de kommer att hantera förslagen. Det är det som är intressant. Hur kommer kommunerna att hantera de förslag som regeringen lägger fram? Inget av de sätt som de ser sig behöva arbeta på för att hantera lagstiftningen leder till det regeringen vill, utan tvärtom. Vi tycker att det är olyckligt att man i praktiken genomför lagstiftning som leder till att vi får längre ledtider.Även regeringens förslag att ge möjlighet till bygglov i strid med gällande detaljplaner - någonting som vi har diskuterat i andra sammanhang - gör det mer omöjligt för en kommuninnevånare att förstå och därmed påverka. Det verkar som att regeringen i detta betänkande, men även i många andra, strävar mot en situation där förvirring och rättslöshet tycks vara ett mål i sig som man vill uppnå. Det tycker inte vi är en lämplig utveckling av den kommunala demokratin.Miljöpartiet vill att samhällsplaneringen i mycket större utsträckning än i stället ska präglas av en utökad medborgardialog, i skarp kontrast till regeringens förslag som på många områden utestänger medborgarna från medverkan utanför den egna fastigheten. Men det är ju inte alla som har en sådan, och de som inte har en egen fastighet blir helt utan möjlighet att påverka samhällsutvecklingen och samhällsplaneringen på den ort där man bor.Miljöpartiet anser att samhällsbygget är någonting som i stället bör involvera och engagera medborgarna. ställer en fråga om detta. Det är därför vi i mot regeringens förslag ställer en politik med utökad tidig dialog med medborgarna. Det är så vi ser att man löser problemen så att man kan få en snabbare hantering när man kommer till detaljplanenivån.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 3. När man lyssnar på tycker jag alltid att man får känslan av att detta är en person som har försökt sätta sig in i detaljerna i de olika förslagen för att fundera på vilka konsekvenser de kan ge. Sedan beklagar jag såklart att funderingarna leder fram till att röstar nej till olika typer av förslag. Vi har sett i en lång rad olika propositioner att olika funderingar leder fram till att det är bra som det är, alternativt borde utredas igen eller kanske tas någon ytterligare fundering som gör att man fattar beslut sedan i stället, i framtiden.Jag fastnade lite grann för det som var inne på om utökad medborgardialog, att man kanske ska fatta beslut lite närmare medborgare och så vidare. brukar inte bara i Europavalrörelser prata subsidiaritet på detta sätt - att man ska lita på att beslut kan fattas på rätt nivå.Jag skulle därför vilja ställa en fråga som gäller de remisser som har gått ut. lyfte fram dem och sade att det har kommit kritik från remissinstanserna. Det han glömde bort att nämna är att när det gäller planbestämmelserna, antagande av detaljplan och en del annat är de förslag som regeringen lägger fram förändrade jämfört med utredningsförslagen. Men det tar inte hänsyn till när man bara hänvisar till remisskritiken.Det jag undrar över är naturligtvis de kommuner där finns med, har makt och inflytande och är en del av den styrande koalitionen och majoriteten. Så är det i . När det gäller till exempel förslaget om att eller kommunstyrelsen ska kunna anta fler detaljplaner säger regerande koalition, med bland andra i ledningen, att det är ett bra förslag och att det skulle kunna leda till förenklingar. Vi kan gå till , där också finns med i den styrande koalitionen. Det är samma sak där; tillstyrker förslaget och tycker att det är bra om man kan kapa några månader i processen.Min fråga till är: Varför litar han inte på sina kommunpolitiker? Som sade: Det skulle kunna vara bra. Det är det som är så sorgligt - att regeringen inte lyssnar och tar intryck av reaktionerna ute i kommunerna. Arbetet skulle ha kunnat landa väldigt bra, men tyvärr gjorde det inte det. Vi ser att det finns möjligheter att göra detta bättre, och därför tycker vi att det är synd att sätta i gång ett arbete - framför allt så här nära ett val, när vi förhoppningsvis ska kunna hantera detta efter valet på ett annat sätt.Jag tror att det finns underlag i de utredningar som är gjorda som gör att vi kan hitta bättre former för förenklingar. Det är det jag menar, och det som jag försökte säga i mitt anförande: Vi är övertygade om att det går att förkorta och förenkla. Men det behöver göras på ett sätt så att vi inte tappar den demokratiska förankringsprocessen ute i samhället. Vi har föreslagit att man ska ha en djupare dialog inledningsvis.Jag vet att ni känner till det. Vi tycker att det är synd att ni inte har tagit med den biten i era förslag så att vi får medborgarna med oss. Även efter de justeringar ni har gjort från remissförslaget till propositionen uppfattar vi det som att ni fortfarande föreslår något som man skulle kunna kalla en teknokratisk förändring och inte en demokratisk förändring. Det beklagar vi. Politik fungerar alltid på det sättet att man har olika uppfattningar och att man resonerar om vad lösningar på samhällsproblem skulle kunna bestå av. Och till slut måste man fatta ett beslut. Det kanske blir ett beslut som man inte i alla detaljer känner var exakt som man ville ha det. Men demokrati och politik handlar om att man fattar beslut som i grund och botten ändå är bra och som går i rätt riktning.På bordet har vi flera beslut som just handlar om att införa och komma till stånd med förenklingar, förbättringar och effektiviseringar i den planprocess som i princip varenda bedömare i samhällsdebatten säger är alldeles för lång i . Då säger att en del av det hade kunnat bli bra men att man inte har lyssnat tillräckligt. Jag försöker peka på flera av fallen, till exempel antagande av detaljplan eller när planbestämmelser ska upphöra, där man har lyssnat på remissinstanserna. Man har förändrat förslagen och lagt andra förslag. Men det avvisar bara med att det inte var att lyssna - det var något annat - eftersom vi inte gjorde exakt som vill.Min fråga handlade specifikt om förslaget att kunna anta fler planer direkt i kommunstyrelsen eller . Det förslaget tyckte kommuner där är med och styr var ett bra förslag. Men det avfärdas av som uppenbarligen, tillsammans med Socialdemokraterna, inte litar på sina egna kommunföreträdare och kommunpolitiker. Det är fortfarande märkligt. Jag skulle också vilja ställa en sista fråga. Det gäller det som ägnade störst del av sin talartid åt, det vill säga det som de flesta bedömare också säger om att olika krav i varje kommun gör att det blir dyrare. Det är de flesta överens om. Det vore bra med ett klart besked från . Om detta nu genomförs, kommer om de hamnar i regeringsställning att se till att kommunala särkrav kommer tillbaka på agendan? Det vore intressant att få ett svar på det.Herr talman! Avslutningsvis, eftersom detta med all sannolikhet är mitt sista replikskifte i min sista riksdagsdebatt, vill jag också passa på och önska glad sommar. Jag tror inte att det är särskilt lyckat att backa tillbaka och göra som det var förut. Jag tror att man ska gå framåt hela tiden.När det gäller de kommunala särkraven kan jag tänka mig att vi kommer att göra saker i rätt ordning, i stället för i fel ordning som den här regeringen gör. Vi kommer först och främst att se till att flytta fram byggkraven så att de hamnar där vi skulle vilja ha dem. Vi hade den diskussionen . Vi tycker att det är märkligt att man först öppnar upp för att bygga dåliga hus som ingen egentligen vill ha och som ingen egentligen vill bygga i stället för att först ändra de byggkrav som har. Jag är rätt övertygad om att vi kommer att gå den vägen. Det tror jag att de andra partierna - om de får samma fråga - kommer att ha ungefär samma uppfattning om. Vi måste lyfta golvet. Om vi hade gjort det, och om regeringen hade kommit med förslag på att till exempel höja kravet med bara hade byggindustrin reagerat jättepositivt på det och konstaterat att de kommunala särkraven nu helt plötsligt har försvunnit. Då hade man nämligen hamnat på en nivå som kanske inte hade varit spetsnivån som kommunen hade velat satsa på men ändå så pass nära att den generella byggnationen hade hamnat på en acceptabel nivå. Vi bygger inte ; vi bygger hus som ska stå åtminstone 50 kanske . Då måste kraven ligga ganska långt fram.Jag tror att det är på den vägen vi kommer att lösa problemet. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 4 samt i övrigt bifall till förslaget i betänkandet.Precis som var inne på har det kommit mängder av rapporter och kommissioner som har beskrivit vilken typ av reformer som behövs på bostadsmarknaden. En fråga som ständigt återkommer är att processerna för att bygga bostäder måste bli enklare. Begrepp som bostadsbyggandets hinderbana syftar till att påvisa hur komplicerat det är att bygga nya bostäder.I bostadspolitiska debatter på seminarier, konferenser och andra sammankomster kan det låta som att politiska partier har en samsyn när det gäller utmaningar samt att vi behöver beslut i för att minska hindren. Ja, vi har samsyn om problemformuleringar, men när det kommer till skarpa förslag finns det olika uppfattningar. Det är när det finns skarpa lägen som man verkligen prövar viljan att hitta lösningar. är ett sådant skarpt läge. Och här kan alla bidra till förändring. har vi en debatt om konkreta förslag som syftar till att underlätta bostadsbyggandet. Flera av förslagen syftar till att flytta makt till kommunerna samt öka transparensen och förutsägbarheten.Jag hoppas att Socialdemokraterna, och förklarar vad som menas med de motioner som har lagts. Det har vi nämligen inte hört . vill göra bostadspolitiken bättre. På vilket sätt? Jag noterar att i sin motion inledningsvis välkomnar att regeringen har ambitionen att förenkla planprocessen, men de återkommer inte till vad deras alternativ är.Sällan eller aldrig har så svårtolkade motioner skådats. Beredningen har varit besvärlig eftersom det har varit svårt att riktigt få fram vad oppositionen vill. Motionerna har varit mycket svåra att förstå. Varför är de så luddiga? Och varför är det luddiga avslagsyrkanden? Varför finns det inte alternativa beskrivningar av vad ni vill ha?Jag har arbetat med bostadsfrågor i , både i opposition och i regeringsställning. Jag har arbetat på och regional nivå, både i opposition och i majoritet. Det gäller även i stadsbyggnadsnämnder. Det finns tydliga skillnader i en S-regerings reformagenda kontra en alliansregerings. Det finns tydliga skillnader. som styrde i minoritet 2002-2006 föreslog inga stora reformer på bostadsområdet, trots utredningar, trots en ansträngd bostadssituation på många håll i och trots bostadsbrist - tvärtom. Socialdemokraterna försvarade en fastighetsskatt som tvingade folk att sälja sina hus. Socialdemokraterna motsatte sig reformer på hyresmarknaden. De ville inte tillåta ägarlägenheter, ombildning eller bidra till skattereformer. De lade inga förslag för att minska regelkrånglet.Jag påtalade i bostadsutskottets budgetbetänkande 2005 följande: "När det gäller planering, byggande och förvaltning bör dessa verksamheter underlättas genom att staten tar bort eller minskar de hinder som finns för denna del av samhällsbyggandet. "Herr talman! Dagens bostadspolitik behöver fortsätta förnyas så att förutsättningar skapas för en stabil och långsiktig politik. vill se en kontinuerlig bostadsproduktion utifrån konsumenternas efterfrågan. Endast genom att sätta bostadskonsumenten i centrum kan vi få ett byggande och ett boende som svarar mot dagens och morgondagens krav. Vi ser exempel på företag som väljer exempelvis i stället för eftersom de som man har anställt eller vill anställa inte kan hitta önskat boende. Bostadspolitiken behöver skifta fokus från ett centralplanerings- och myndighetsperspektiv till ett konsumentperspektiv.Jag påtalade även följande - det sista regeringsåret för Socialdemokraterna här i : "För att skapa långsiktiga förutsättningar för bostadsbyggande och ombyggnad krävs att hinder minskas både på den nationella och lokala nivån. - - - Hinder som behöver avlägsnas eller minskas genom lagstiftningsinsatser avser plan- och byggprocessen, hyressättningen för nyproduktion, tillgången till attraktiv mark m.m."Hyressättningen för nyproduktion är nu utvecklad genom alliansregeringens arbete. kan fastighetsägare välja mellan tre olika modeller för att sätta hyran. Fastighetsskatten är avskaffad, och i stället finns en avgift. För nyproduktion finns ingen avgift de 15 första åren.Plan- och bygglagen har reviderats. Och finns ytterligare förslag på bord.Herr talman! Att minska regelkrånglet och skapa förutsättningar för en enklare planprocess är en viktigare åtgärd ekonomiskt sett än kortsiktiga byggstöd och bidrag.Socialdemokraterna vill inte bidra till enklare planprocess, däremot vill de införa byggstöd. Det är inte en långsiktig ekonomiskt hållbar lösning. Pengarna ska dessutom tas ut från kommuner, även från de kommuner som satsar på bostadsbyggandet. Socialdemokraternas bostadsmiljard innebär att kommuner och landsting ska betala.Stockholms läns landsting kommer att få betala till bostadsbyggande. får betala till andra kommuner, får betala och får betala . Ja, exemplen är många. Pengarna tas från vård, omsorg och skola för att pytsas in i byggföretagens kalkyler.Skillnaden i synsätt på bostadspolitik kvarstår.