bet · H101UU15 · 2014-03-31 00:00:00 — var det framför allt inriktat på handel och utveckling men fler områden har tillkommit i och med en gemensam EU–Afrika-strategi som beslutades vid EU–Afrika-toppmötet i . Två handlingsplaner knutna till strategin har löpt ut. Det fortsatta samarbetet ska behandlas vid ett fjärde toppmöte mellan och EU den 2–. Enligt slutsatserna om förbindelserna mellan och , som antogs av den 20–, är EU berett att utöka samarbetet med sina afrikanska partner för att främja handel och utveckling, demokrati och god samhällsstyrning, rättsstatsprincipen och mänskliga rättigheter. Man framhåller även vikten av att ta upp migration och rörlighet. betonar att ett fortsatt internationellt stöd till afrikanska partner på säkerhetsområdet är ytterst viktigt och uppmanar andra givare att delta i bördefördelningen. EU kommer att fortsätta att tillhandahålla operativt stöd genom sina civila krishanteringsuppdrag och militära insatser, på begäran av enskilda länder och i nära samarbete med andra regionala och internationella aktörer. Likaså kommer EU att överväga vilka vägar och medel som kan användas till stöd för afrikanska initiativ för kapacitetsuppbyggnad som stärker den afrikanska freds- och säkerhetsstrukturen och ger afrikanska partner möjlighet att effektivt och snabbt förebygga konflikter och ta itu med kriser. Utskottet konstaterar att flera av de tematiska områden som nämns i de aktuella motionerna innefattas i EU–Afrika-strategin , som omfattar åtta samarbetsområden: fred och säkerhet, demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter, handel, regional integration och infrastruktur, klimatförändringar och miljö, migration, rörlighet och sysselsättning samt vetenskap, informationssamhället och rymden. Utskottet ställde sig i betänkande 2007/08:UU4 och – en politik för gemensamma utmaningar och möjligheter bakom regeringens sammanhållna syn på svensk Afrikapolitik. Den innefattar säkerhetspolitik, biståndspolitik, handelspolitik, miljö och klimat, ekonomisk tillväxt, social utveckling och hälsa – frågor som hänger samman sinsemellan och som är kopplade till bl.a. demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet. Strategin kännetecknas enligt utskottet av mångsidighet och tar upp ett antal samverkande faktorer, vilket ligger i linje med de aktuella motionerna. Utskottet konstaterar att de prioriteringar i Afrikapolitik som slogs fast 2008 fortfarande gäller och att dessa ger uttryck för en samstämmighetspolitik som står i överensstämmelse med politik för global utveckling. I de aktuella motionerna slås fast att för små resurser används för social utveckling i . Tillväxten i ekonomi beräknas ha uppgått till 2013 och väntas växa ytterligare till , enligt African Economic Outlook . Generellt sett har stabiliteten ökat i . Fler och fler länder för en långsiktigt hållbar makroekonomisk politik och handeln växer starkt. Enligt den nämnda rapporten, som arbetats fram av Afrikanska , , UNDP och FN:s ekonomiska kommission för , har den höga tillväxttakten i åtföljts av otillräcklig fattigdomsminskning, ihållande arbetslöshet, ökade inkomstskillnader och, i vissa länder, en försämrad situation när det gäller hälsa och utbildning. Rapportförfattarna anser att det är dags att öka tempot i den ekonomiska omvandlingen så att afrikanska ekonomier blir mer konkurrenskraftiga och leder till fler arbetstillfällen. måste skapa de rätta förhållandena för att omvandla naturresurser till jobb, se till att de får så stor avkastning som möjligt av sina tillgångar via effektiv beskattning, och bistå investerare och det lokala samhället så att den ekonomiska omvandlingen blir så gynnsam som möjligt. Utskottet konstaterar att står inför stora utmaningar när det gäller att utforma en politik som innebär att långsiktig ekonomisk tillväxt kommer hela befolkningen till del i form av fattigdomsminskning och en god social utveckling. Såväl det gemensamma EU–Afrika-samarbetet som det bilaterala utvecklingssamarbetet bör fortsätta att bidra till att bana väg för detta. Resultatstrategierna för internationella bistånd till och för perioden –2017, som har beslutats av regeringen, kan enligt utskottet tjäna som exempel på strävandena efter att med bilateralt bistånd medverka till en positiv social utveckling. Verksamheten inom ramen för båda strategierna syftar till att bidra till att skapa förutsättningar för hållbar tillväxt i landet och att stärka demokratiskt ansvarsutkrävande och ökad kunskap om mänskliga rättigheter. Utöver detta ligger fokus i strategin för på att öka fattiga människors möjligheter att försörja sig genom att få arbete och starta och driva produktiva företag och att förbättra kvinnors och barns grundläggande hälsa. I strategin för ligger fokus i övrigt på att bidra till att utveckla jordbruksmarknaderna och öka tillgången till hållbar energi, förbättra utbildningen och öka företagandet. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 60, 2011/12:U315 (S) yrkande 61, 2012/13:U306 (S) yrkande 62 och 2013/14:U303 (S) yrkande 74. Socialdemokraterna konstaterar i kommittémotionerna 2012/13:U306 av m.fl. yrkande 71 och 2013/14:U303 av m.fl. yrkande 83 att såväl den humanitära som den säkerhetsmässiga situationen i är svår. bör vara aktivt i genomförandet av för säkerhet och utveckling i regionen. Det är viktigt med bidrag för politisk utveckling, kvinnors organisering och till humanitära biståndsinsatser. I den sistnämnda motionen förespråkar Socialdemokraterna stöd till genomförandet av den färdplan mot normalitet som har antagit. var drivande under det svenska ordförandeskapet 2009 för att ta fram en EU-strategi för Sahelregionen. På förslag av EU:s höga representant och kommissionen fattades beslut om en strategi för regionen. I strategin analyseras de utmaningar som står inför och där anges de EU-instrument som finns till förfogande för att hantera utmaningarna i regionen. välkomnade antagandet av en Sahelstrategi som ger ett ramverk för konkret EU-engagemang. I ett inledande skede inriktades strategin på , och och avsåg följande fyra åtgärdsområden: utveckling, god samhällsstyrning och intern konfliktlösning politiska åtgärder och diplomati motverkande av våldsam extremism. En översyn av har slutförts. underströk i översynsarbetet dels betydelsen av utvecklingsperspektiv för att kunna nå långsiktig stabilitet, dels vikten av en tydligare koppling mellan Sahelstrategin och EU:s agerande i fråga om . EU ska enligt Sahelstrategin och med utgångspunkt i befintliga nationella, bilaterala och multilaterala åtaganden ha ett nära samarbete med myndigheterna i , det civila samhället och regionala och internationella organ som AU och den västafrikanska samarbetsorganisationen (Economic Community Of West African States). Rådet för utrikes frågor antog rådsslutsatser om genomförandet av för säkerhet och utveckling i . Framstegen när det gäller genomförande av välkomnades av rådet. Enligt rådsslutsatserna gäller även i fortsättningen målen för strategin inom områdena säkerhet, fredsbyggande, konfliktförebyggande, motarbetande av radikalisering samt utveckling. Kopplingen mellan säkerhet och utveckling fortsätter att stå i centrum för EU:s politik och agerande i regionen. Rådet inbjuder Europeiska utrikestjänsten, EU:s särskilda sändebud för och kommissionen att utvidga genomförandet av strategin till och och att intensifiera relevanta aktiviteter till , och . Politisk dialog om konfliktförebyggande och säkerhetsfrågor i ska gradvis ökas också i relevanta grannländer som , och samt i nordafrikanska länder (Maghreb). Bland de frågor som tas upp i rådsslutsatserna om Sahelstrategin kan i detta sammanhang nämnas att EU ska fortsätta att främja demokrati, mänskliga rättigheter, decentralisering och god samhällsstyrning inklusive ett oberoende och rättssäkert rättssystem på lokal och regional nivå. EU ska även fortsätta att lämna humanitärt bistånd. När det gäller motionsförslaget om stöd för färdplanen mot normalitet i konstaterar utskottet följande. Väpnade extremistgrupper ockuperade norra och genomförde en offensiv söderut mot huvudstaden . begärde och fick militärt stöd av framför allt , och , vilket gjorde det möjligt för maliska regeringsstyrkor att återta kontrollen över merparten av landet. Parallellt med säkerhetskrisen i norr drabbades av en politisk kris. hade en grupp armésoldater genomfört en militärkupp i protest mot regeringens oförmåga att hantera det väpnade upproret i norr och arméns bristfälliga resurser. Efter påtryckningar från det internationella samfundet överlämnade kuppmakarna kort därefter makten till en övergångsregering. Som en konsekvens av händelseutvecklingen i frös det bilaterala utvecklingssamarbetet med och landets myndigheter. Efter att hade fattat beslut om färdplanen för att återupprätta landets konstitutionella och demokratiska ordning beslutade att gradvis återuppta samarbetet inom ramen för den bilaterala biståndsstrategin. bidrar med militär personal och minröjningsexperter till fredsfrämjande insatser i . Som en del av EU:s militära utbildningsinsats, EUTM (European Union Training Mission ) utbildar svenska officerare soldater ur den maliska armén. Som en del av FN:s minhanteringsinsats sände Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) experter för att röja minor och annan farlig ammunition och för att bistå vid uppbyggnaden av regional närvaro för FN:s humanitära verksamhet. Dessa båda uppdrag är avslutade. Till följd av omfattande flyktingströmmar i och från och en svår livsmedelskris i lanserade ett internationellt partnerskap för återhämtningsförmåga i (Alliance Globale pour lInitiative Resilience, Agir) och satte för ändamålet av från budgeten för humanitärt stöd. Totalt lämnade EU via kommissionen i humanitärt bistånd till Sahelregionen . stöder, som framgått ovan, och är en av de största givarna av humanitärt stöd till . uppgick det svenska humanitära biståndet till Sahel1[ I detta sammanhang avses med följande länder: , , , , och .] till , varav till . Det svenska humanitära stödet kanaliseras via FN-organ, , internationella enskilda organisationer och sekondering av svensk expertpersonal genom MSB. bidrar även med ett omfattande basbudgetstöd till flera humanitära FN-organ som genomför insatser för att öka tillgången till livsmedel, nutrition, hälsovård, utbildning, vatten och sanitet. Medel går även till åtgärder för att stärka kapaciteten för att minska effekterna av, och lokalt bemöta, framtida situationer med torka. Utskottet delar regeringens uppfattning att säkerhet och utveckling i hänger samman. Bistånd för att hjälpa länderna där att uppnå säkerhet påverkar möjligheterna för deras ekonomier att växa och möjligheterna till fattigdomsminskning. Regionalt samarbete är en förutsättning för att uppnå säkerhet och utveckling i . Utskottet välkomnar att regeringen står bakom EU:s agerande för att inom ramen för bl.a. EU–Afrika-strategin och Sahelstrategin stödja regionalt samarbete för säkerhet och utveckling. Här kan nämnas att bl.a. stöder ett Unicefprojekt som syftar till att öka kvinnors och barns åtnjutande av mänskliga rättigheter och ett projekt som drivs av UN Women och som rör sexuellt och könsrelaterat våld. Regeringen aviserade i utrikesdeklarationen att den ska återkomma till för att söka stöd för ett substantiellt svenskt bidrag till FN:s stabiliseringsinsats Minusma i . Därefter har regeringen i proposition 2013/14:189 föreslagit att ska ställa en väpnad styrka till förfogande för deltagande i Minusma t.o.m. . Propositionen bereds i . Utskottet konstaterar att och EU fullt ut stöder genomförandet av färdplanen för återupprättande av en konstitutionell och demokratisk ordning i . Här kan nämnas att bidrog med till inför president- och parlamentsvalen i . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2012/13:U306 (S) yrkande 71 och 2013/14:U303 (S) yrkande 83. Socialdemokraterna understryker i kommittémotion 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkande 89 att det krävs en trovärdig politisk process för att avsluta krisen i och att det är viktigt med ett samordnat stöd från FN, Afrikanska unionen och EU inklusive . begär i kommittémotion 2012/13:U274 av m.fl. yrkande 1 att regeringen ska agera i FN för inrättandet av en domstol, med förebild från bl.a. för , med uppgift att pröva de krigsförbrytelser som begåtts under krigen i . bör enligt yrkande 2 agera för att FN och EU ska vidta åtgärder för att få stopp på våldet i . förordar i kommittémotion 2013/14:U235 av m.fl. yrkande 5 att i FN och EU ska verka för ett ingripande mot plundringen av Demokratiska republiken naturtillgångar. Utskottet delar den uppfattning att de underliggande orsakerna till konflikten i (DRK) måste hanteras. Det gäller inte minst stärkt respekt för territoriell integritet och mänskliga rättigheter och även ekonomisk och social utveckling. För att lösa konfliktens grundorsaker är det avgörande att regeringarna i regionen tar sitt ansvar. betonar vikten av en politisk snarare än en militär lösning och anser att ökad jämställdhet, ett stärkt civilsamhälle och en genomgripande reform av säkerhetssektorn måste till. Utskottet välkomnar att agerar för en samlad EU-linje beträffande utvecklingen i och relationen med DRK. har varit drivande för att EU i flera uttalanden efter valet i DRK har påtalat allvarliga brister i genomförandet av valet och uppmanat regeringen och i landet att åtgärda dessa. antog med stöd av senast slutsatser om DRK. I rådsslutsatserna bekräftades på nytt EU:s engagemang för det ramavtal för fred, säkerhet och samarbete i Stora sjö-regionen, som slöts . Flera viktiga händelser ägde rum , bl.a. gjorde DRK framsteg när det gäller att uppnå fullständig kontroll över sitt territorium och ett slut nåddes på rebellgruppen uppror. Utskottet delar uppfattningen i motioner om betydelsen av ett samordnat internationellt stöd för att möjliggöra ett avslut på krisen i DRK och få till stånd en positiv utveckling där. lovordade i rådsslutsatserna de medlingsinsatser som ledde fram till ett slut på . Likaså uttryckte rådet sin uppskattning av de ansträngningar som gjorts av myndigheterna i , regionala ledare och organisationer och det arbete som utförts av gruppen med särskilda sändebud för Stora sjö-regionen, som representerade FN:s generalsekreterare, Afrikanska unionen och EU samt Monusco, FN:s stabiliseringsinsats i DRK. Enligt utskottet är fred och stabilitet i regionen avhängigt ett samordnat stöd från internationella parter och förtroendeskapande insatser genom en systematisk och ständig politisk dialog mellan samtliga länder i området Stora sjö-regionen. Utskottet välkomnar att EU även i fortsättningen kommer att satsa på regionalt samarbete utöver unionens fortsatta stöd till de enskilda länderna i regionen, bl.a. inom områdena för fred och säkerhet, miljö och ekonomisk integrering. Utskottet anser att också framgent bör ha ett starkt engagemang i freds- och säkerhetsfrämjande insatser. bör fortsätta att verka för och bidra till att det multilaterala systemet förmår att ta sitt ansvar för globalt konfliktförebyggande och fredsfrämjande. Utskottet ser positivt på att har bidragit med personal till FN:s och EU:s insatser. I det svenska utvecklingsbiståndet till DRK prioriteras jämställdhet, kvinnors rättigheter samt förebyggande, behandling och bekämpande av sexuellt våld och främjande av insatser för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. finns i landet svensk personal inom EU:s polis- och militärreformsinsatser, Eupol och Eusec, samt i FN-insatsen Monusco. bidrar bl.a. till arbetet med reformer för att rättssystemet ska bli bättre, tydligare och mer tillgängligt, särskilt för sexualbrottsoffer. Utöver bistånd medverkar i en konstruktiv politisk dialog bl.a. med regeringsföreträdare för att bidra till hållbara lösningar i DRK och regionen. Regeringen beslutade om anvisningar för ett uppdrag till Sida att ta fram underlag för utarbetande av en resultatstrategi för internationella bistånd till DRK. I ett motionsförslag förordas agerande från för att en domstol ska upprättas, med förebild från bl.a. Rwandatribunalen, och med uppgiften att pröva de krigsförbrytelser som begåtts i DRK. Av utrikesrådets slutsatser om DRK framgår att EU anser att de som gjort sig skyldiga till krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten inte får undgå rättvisan utan bör ställas till svars för sina handlingar. Utskottet konstaterar att i resolution (2013) välkomnade det åtagande som regeringen i DRK gjort om att ställa dem som har ansvarat för illdåden i landet till ansvar. noterade att det pågick ett samarbete mellan landets regering och (ICC, International Criminal Court) och betonade vikten av att aktivt sträva efter att ställa dem som bär ansvar för krigsbrott och brott mot mänskligheten i landet till ansvar liksom av regionalt och internationellt samarbete för detta ändamål. Kapaciteten i DRK att lagföra personer som är misstänkta för bl.a. krigsförbrytelser är låg. DRK är statspart till Romstadgan men har ännu inte antagit en lag för dess genomförande. Det finns även ett lagförslag om att inrätta specialdomstolar för att hantera krigsbrott. EU anser att DRK bör prioritera genomförandet av Romstadgan med motiveringen att detta skulle bidra till en generell förbättring av rättssystemet i stort inklusive hanteringen av krigsförbrytelser. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2012/13:U274 (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:U303 (S) yrkande 89. Utskottet övergår nu till att behandla det motionsförslag som avser naturresursutvinning i DRK. Utskottet konstaterar att en intensiv debatt pågår kring reglering av naturresursutvinning i utvecklingsregioner i , och . Gruvnäring och annan utvinningsindustri svarar för huvuddelen av exporten och skatteinkomsterna i länder i dessa regioner, och har en stor potential när det gäller att finansiera snabb ekonomisk utveckling och fattigdomsminskning. I många länder används avkastningen från naturresurserna dock inte till en hållbar ekonomisk tillväxt på bred front utan kommer enbart små lokala eliter och utländska investerare till del, detta som en följd av korruption, undervärdering av mineraltillgångar och olika former av skatteflykt. behandlade utskottet i betänkande 2012/13:UU15 en motion om vad som i denna benämndes konfliktmineraler. Utskottet redogjorde i betänkandet för internationella initiativ när det gäller transparens kring naturresursutvinning. Det gällde bl.a. Transparency Initiative (EITI), riktlinjer om tillbörlig aktsamhet (for Responsible Supply Chains of from Conflict-Affected and High-Risk Areas), Globala vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter utarbetade av och pågående EU-arbete för ett regelverk för naturresursutvinning. var drivande i förhandlingarna innan 2011 antog vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Dessa vägledande principer från FN införlivades i EU:s eget policyramverk för företagens sociala ansvar (corporate social responsibility). Utskottet konstaterar att meddelandet En förnyad EU-strategi 2011–2014 för företagens sociala ansvar (KOM(2011) 681) och meddelandet Mänskliga rättigheter och demokrati i centrum för EU:s yttre åtgärder – effektivare metoder (KOM(2011) 886) erkänner FN:s vägledande principer som internationella normer om företagande och mänskliga rättigheter som alla europeiska företag borde respektera. Båda dokumenten innehåller förslag om konkreta åtgärder för hur FN:s vägledande principer ska kunna genomföras. För att förhindra plundring av DRK:s naturresurser krävs omfattande åtgärder för att minska den utbredda korruptionen och kapitalflykten och för att öka öppenheten i berörda sektorer. verkar för detta såväl bilateralt som inom EU och FN. Utskottet välkomnar att EU:s höga representant och kommissionen lade fram ett gemensamt förslag om en integrerad EU-strategi för att förhindra att vinster från handeln med mineraler används för att finansiera väpnade konflikter ((2014) 8). Åtgärdspaketet syftar till att göra det svårare för väpnade grupper i konfliktdrabbade områden och högriskområden att finansiera sin verksamhet genom brytning av och handel med mineraler. I detta meddelande presenteras en övergripande utrikespolitisk strategi för hur man ska ta itu med sambandet mellan konflikter och mineraler som utvinns i berörda områden. Meddelandet innehåller också förslag om EU:s ytterligare åtgärder till stöd för riktlinjer om tillbörlig aktsamhet och om hur EU utöver detta ska agera i den utrikespolitiska verksamheten när det gäller sambandet mellan konflikter och mineraler. Parallellt med det gemensamma strategiförslaget från höga representanten och kommissionen föreslog kommissionen i meddelande KOM(2014) 111 en förordning om ett EU-system med självcertifiering för importörer som vill importera tenn, tantal, och guld på ett ansvarsfullt sätt. Utöver en förordning innefattar kommissionsförslaget en rad andra incitament för att uppmuntra företag inom EU till aktsamhet i leveranskedjan. Den kongolesiska regeringen lanserade en regional certifieringsmekanism för mineraler vid en internationell konferens om Stora sjö-regionen, vilket framgår av en rapport från FN:s generalsekreterare till säkerhetsrådet (S/2013/581, ). Certifieringssystemet är ett välkommet initiativ men omfattar endast en mindre del av mineralutvinningen. Systemet syftar till att garantera att alla exporterade mineraler kommer från gruvfält där inga väpnade grupper eller militärstyrkor är inblandade i gruvutvinning eller handel. Inom detta nya ramverk är Monusco direkt involverat tillsammans med det kongolesiska i fråga om validering av gruvfält i östra . Generalsekreteraren rapporterar ungefär till säkerhetsrådet om genomförandet av Monuscos uppdrag. Av hans rapport (S/2013/757) framgår att förberedelser pågår för att föra över Monuscos uppdrag när det gäller utvinning av och handel med naturresurser till de landteam som UNDP och IOM () har stationerade i DRK. Uppdraget omfattar övervakning av gruvfält i områden där statlig kontroll har återupprättats, säkerställande av att noggranna procedurer finns på plats för att garantera effektiv öppenhet i fråga om leverantörskedjan för mineraler och stöd till upprättande av handelscentrum för mineraler. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2013/14:U235 (V) yrkande 5. Socialdemokraterna slår i kommittémotionerna 2012/13:U306 av m.fl. yrkande 73 och 2013/14:U303 av m.fl. yrkande 85 fast att är ett fattigt land som härjas av närmast total brist på demokrati och massiva övergrepp på de mänskliga rättigheterna. bör initiera en intensiv dialog med om demokrati, mänskliga rättigheter och humanitära frågor. Enligt motionerna 2012/13:U306 yrkande 31 och 2013/14:U303 yrkande 42 måste regeringen ta upp bristen på respekt för de mänskliga rättigheterna med företrädare för . Den svenske journalisten och medborgaren och andra fängslade i motsvarande situation måste släppas eller få en rättvis rättegång enligt internationellt vedertagna rättsnormer. Socialdemokraterna anser att det är hög tid att öka trycket i den tysta diplomatin och via EU samt utse ett särskilt sändebud för frågan. anser enligt kommittémotion 2013/14:U235 av m.fl. yrkande 11 att olika svenska regeringars försök att få frisläppt genom s.k. tyst diplomati har misslyckats. Därför är det hög tid att går över till en mer offensiv strategi, t.ex. genom att skicka en hög representant till . måste i alla kontakter med , bilateralt och genom multilaterala organisationer, kräva omedelbara frisläppande. I följande enskilda motioner begärs att agerar för ett frigivande av som är fängslad i : 2012/13:U216 av och (båda KD), 2012/13:U250 av (FP), 2012/13:U255 av m.fl. (S), 2012/13:U258 av (M), 2012/13:U263 av Arhe Hamednaca m.fl. (S), 2012/13:U265 av och (båda C), 2012/13:U301 av och (båda FP), 2012/13:U337 av (M), 2013/14:U236 av Arhe Hamednaca m.fl. (S) yrkande 1, 2013/14:U244 av (M) samt 2013/14:U255 av i och (båda S).