bet · H101NU14 · 2014-03-11 00:00:00 — Regeringen aviserar också avsikten att särskilt följa SGU:s arbete med att förbättra tillgängligheten till databaser och webbaserade tjänster. Med anledning av att det i en av motionerna efterfrågas en utveckling av SGU:s roll när det gäller mineralinformation kan det även nämnas att regeringen gav Statskontoret i uppdrag att genomföra en myndighetsanalys av SGU. överlämnade Statskontoret rapporten av geologiska undersökning (2013:22) till regeringen. Utskottet noterar inledningsvis att det behandlade motioner om en förstärkning av SGU:s mineralinformationskontor. Utöver det som då anfördes kan det konstateras att SGU har satsat på att göra den information som finns vid mineralinformationskontoret i mer tillgänglig digitalt. Vidare kan noteras att Statskontoret har genomfört en s.k. myndighetsanalys av SGU och att regeringen dessutom säger sig ha för avsikt att särskilt följa SGU:s arbete med att förbättra tillgängligheten till databaser och webbaserade tjänster. Utskottet ser mot bakgrund av detta ingen anledning för att uttala sig om verksamheten vid mineralinformationskontoret i . Till detta vill utskottet även foga att frågor om organisationen och lokaliseringen av myndigheter eller delar av myndigheter under regeringen i första hand ska avgöras av regeringen. Motion 2013/14:N226 (V) avstyrks därför i den berörda delen. I samma motion efterfrågas även ett samverkansprogram inom gruvnäringen som ska tas fram av näringsliv, fack, akademi och stat. Ett likalydande yrkande avstyrktes av utskottet , och utskottets ställningstagande har refererats ovan. Utskottet anser alltjämt att det saknas behov av ett sådant program som efterfrågas i motion 2013/14:N226. Motionen bör således inte bifallas av i den aktuella delen. När det gäller gruvnäringens kapitalförsörjning, som tas upp i en av motionerna, konstaterar utskottet att kapitalförsörjningsfrågor är ett av de åtgärdsområden som ingår i regeringens mineralstrategi. Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (Tillväxtanalys) kommer bl.a. att kartlägga investeringsklimat och attraktivitet som gruvland och identifiera vilka faktorer som särskilt påverkar detta. Något särskilt uttalande från på detta tema kan därmed inte anses vara påkallat. Motion 2013/14:N301 (S) avstyrks därför i den berörda delen. Avslutningsvis avstyrker utskottet också motionerna 2013/14:N342 (S) och 2013/14:N343 (S) som gäller frågor om effekterna på ett samhälle efter att en gruva eller stenindustri har avvecklat sin verksamhet. Utskottet hänvisar här i första hand till sitt ställningstagande då liknande motioner behandlades. Utskottet konstaterade då att det ökade allmänna intresset för gruvnäringsfrågor ur ett brett hållbarhetsperspektiv bör kunna fungera som en god grund för att frågeställningar av detta slag uppmärksammas utan att det behövs ett riksdagsuttalande om detta. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Minerallagen och , punkt 1 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:N395 av m.fl. (MP) yrkande 7, 2013/14:N378 av och (båda FP) och 2013/14:N226 av m.fl. (V) yrkandena 1, 5 och 6, 2013/14:N361 av och (båda C) yrkandena 1 och 2, 2013/14:N373 av och (båda S) yrkande 1 och 2013/14:N406 av (S) yrkandena 1 och 2. Gruvverksamhet och annan mineralutvinning har varit och är av stor betydelse för . Mineralutvinning kan dock få omfattande och väldigt långsiktiga konsekvenser för naturen. För att principen om att förorenaren betalar ska få genomslag på ett tidigt stadium i tillståndsprövningen enligt minerallagen bör den finansiella täckningen för ansvarsåtaganden beaktas. Om ett gruvföretag går i konkurs kan staten annars stå med en gruva som läcker föroreningar och som kräver betydande återställningskostnader. Jag instämmer därför i det som sägs i motion 2013/14:N395 (MP) om att det bör ställas högre krav på lönsamhetsbedömningar enligt minerallagen så att även beräknade kostnader för efterbehandling omfattas. Motionen tillstyrks i den aktuella delen. Jag vill också uppmärksamma det faktum att samerna med sin kultur och sin renskötsel känner sig hotade av olika exploateringsintressen. Samerna är ett urfolk och en erkänd minoritet som samhället har ett särskilt ansvar för – såväl historiskt som utifrån internationella konventioner – i fråga om att inte inskränka urfolkens möjlighet att värna sin kultur och kunna fortsätta att bedriva renskötsel. I samebyarna har man historiskt sett haft invändningar mot hur exempelvis gruvor och dammar har planerats, beslutats och genomförts. Samerna har också haft invändningar mot hur effekterna av sådana projekt värderas i samband med att det tas fram miljökonsekvensbeskrivningar. I ett yrkande som inte bereds av näringsutskottet har jag krävt att ska ratificera konvention nr 169 om ursprungsfolk och stamfolk. Här ställer jag mig bakom det som sägs i motion 2013/14:N378 (FP) om att det är angeläget att frågan om gruvbrytning kopplas till urfolkens rättigheter, miljöaspekterna samt natur- och ekoturismens potential. Jag tillstyrker således motionen i den del som gäller hänsynen till miljön, urfolkens rättigheter och till turistnäringen, främst ekoturismen. De övriga motionerna i avsnittet avstyrks i de berörda delarna. Minerallagen och , punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:N226 av m.fl. (V) yrkandena 1, 5 och 6 samt 2013/14:N361 av och (båda C) yrkandena 1 och 2, 2013/14:N373 av och (båda S) yrkande 1, 2013/14:N378 av och (båda FP), 2013/14:N395 av m.fl. (MP) yrkande 7 och 2013/14:N406 av (S) yrkandena 1 och 2. Gruvindustrin är en strategiskt viktig näring för . Genom nya gruvetableringar skapas framtidstro i regioner som har drabbats av hög arbetslöshet och utflyttning. har gruvbrytning stor påverkan på omgivningen. Mot nya exploateringar står andra intressen som måste tas på allvar. Jag anser att minerallagen är exceptionellt förmånlig för gruv- och prospekteringsbolag, men att den tar alldeles för lite hänsyn till dem som påverkas av verksamheten. Både de människor och den miljö som drabbas negativt av gruvindustrin måste ges en större vikt i processen. Därför står jag bakom det som sägs i motion 2013/14:N226 (V) om att de fastighetsägare och innehavare av särskild rätt som berörs av ansökan om undersökningstillstånd, t.ex. en sameby, alltid ska ges rätt att yttra sig över ansökan. Motionen tillstyrks i denna del. Jag instämmer också i det som sägs i samma motion om att det finns anledning att genomföra en allmän skärpning av de krav som ställs på dem som söker bearbetningskoncession. Jag och vänder oss emot att ekonomisk i de sammanhangen kan få gå före värnandet av våra ekosystem. För att undvika situationer där ett bolag inte har råd att betala för miljökostnaderna bör minerallagen ändras så att bearbetningskoncession endast ska kunna beviljas om ekonomisk lönsamhet bedöms kunna nås när bearbetningens hela miljökostnad, inklusive kostnader för efterbehandling, har beaktats. För att säkerställa en långsiktigt hållbar efterbearbetning av gruvor bör det enligt min uppfattning tillsättas en utredning som ser över nuvarande lagstiftning och regelverk. Utredningen bör föreslå åtgärder som stärker bedömningen av det ekonomiskt ansvariga bolagets status och garanterar nödvändiga ekonomiska medel för fondering till efterbehandling av gruvor. Motion 2013/14:N226 (V) tillstyrks således även i dessa delar. De övriga motionerna i avsnittet avstyrks i de berörda delarna. Minerallagen och , punkt 1 – motiveringen (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). presenterades en utredning om vissa ändringar i minerallagen med inriktning på undersökningstillstånd och arbetsplaner. Utredningen har remissbehandlats och regeringen har aviserat att en proposition kommer att lämnas till . Vi är av den uppfattningen att det vore mest lämpligt att behandla samtliga förslag med anknytning till minerallagen vid ett och samma tillfälle. Att nu tillstyrka motioner med den inriktningen endast någon månad innan en proposition är att vänta anser vi inte vara ändamålsenligt. Mot den bakgrunden anser vi att samtliga motioner i avsnittet nu bör avstyrkas i de berörda delarna. Gruvverksamhet i vissa områden, punkt 2 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:N226 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3 samt 2013/14:N395 av m.fl. (MP) yrkande 5. Den utvecklingsoptimism som har präglat delar av gruvnäringen ser vi i grunden som något positivt. Vi vill dock varna för att en alltför stark tro på gruvnäringens framtidsutsikter kan leda till att de krav som måste ställas på näringen när det bl.a. gäller miljöåtaganden och hänsyn till exempelvis rennäringens intressen får stå tillbaka. För att underlätta den prövning som berörda myndigheter ska göra och för att säkerställa att inte värdefulla natur- eller kulturvärden går till spillo bör fler områden pekas ut där prospektering och gruvverksamhet inte ska vara tillåtet. För gruv- och prospekteringsbolagen finns det ekonomiska fördelar med att få eventuella besked om att brytning inte kommer att godkännas i processen. Även allmänheten gynnas av större tydlighet på området. Vi instämmer i vad som sägs i motionerna 2013/14:N226 (V) och 2013/14:N395 (MP) och anser således att regeringen bör tillsätta en utredning som pekar ut sådana områden och föreslår sätt att skydda dem. En utgångspunkt för utredningen bör vara att Bergsstaten inte ska kunna bevilja undersökningstillstånd i områden som är klassade som naturreservat, Natura 2000-område eller världsarvsområde. De båda motionerna ovan tillstyrks i de berörda delarna. Avgifter och ersättningar, punkt 3 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:N395 av m.fl. (MP) yrkande 10 och 2013/14:N226 av m.fl. (V) yrkande 9, 2013/14:N301 av och (båda S) yrkande 1, 2013/14:N338 av (SD), 2013/14:N383 av (FP) yrkande 1, 2013/14:N393 av (MP) och 2013/14:N433 av m.fl. (MP). Gruvnäringen skär bildligen guld med täljkniv i . Markägare, kommuner och de med särskild rätt får blott småsmulor av det värde som genereras ur den svenska berggrunden. Nya gruvor tillåts riva upp stora sår i landskapet som det finns en betydande potential för återvinning av metaller från existerande gruvor, slagghögar och uttjänta varor. Jag och vill att ska hushålla med sina ändliga resurser och är övertygade om att en särskild gruvskatt skulle kunna bidra till att dessa resurser får ett större värde. En skatt skulle också göra det möjligt att fördela de inkomster som gruvnäringen genererar jämnare i samhället. Enligt min uppfattning finns det således goda skäl att utreda införandet av en särskild gruvskatt i . I avvaktan på att en sådan kan komma till stånd står jag bakom det som anförs i motion 2013/14:N395 (MP) om att mineralersättningen bör höjas rejält och att dess fördelning mellan staten och markägaren ses över. Denna motion tillstyrks således i den berörda delen. De övriga motionerna i avsnittet avstyrks i de berörda delarna. Avgifter och ersättningar, punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:N338 av (SD) och 2013/14:N226 av m.fl. (V) yrkande 9, 2013/14:N301 av och (båda S) yrkande 1, 2013/14:N383 av (FP) yrkande 1, 2013/14:N393 av (MP), 2013/14:N395 av m.fl. (MP) yrkande 10 och 2013/14:N433 av m.fl. (MP). Staten och den expanderande gruvnäringen är på många sätt ömsesidigt beroende av varandra. Stora värden genereras visserligen som en följd av gynnsamma världsmarknadspriser och också tack vare att staten bygger lämplig infrastruktur, bedriver en aktiv utbildnings- och arbetsmarknadspolitik, tillhandahåller geologiska grunddata och skyndsamt behandlar ansökningar om prospekterings- och koncessionstillstånd. För att staten på detta sätt ska kunna bidra med en aktiv och gruvvänlig politik även i fortsättningen måste det dock tillföras resurser för ändamålet. Om staten inte får en rimlig, direkt ersättning från det värdefulla material som bryts ur en gruva kan gruvnäringen heller inte vänta sig att staten ska vara villig att finansiera exempelvis den infrastruktur som gruvetableringar kräver. Den nuvarande mineralersättningen härrör från då den utländska konkurrensen inte var lika påtaglig som och speglar, enligt min uppfattning, inte på ett tillfredsställande sätt det ömsesidiga förhållandet mellan statens och gruvnäringens olika roller. Det finns en obalans till förmån för gruvnäringen som måste rättas till. Jag instämmer därför i det som sägs i motion 2013/14:N338 (SD) om att mineralersättningen bör ses över, och att inriktningen bör vara att intäkterna från gruvnäringen ska kunna skapa förutsättningar för hela den svenska landsbygden. Med det anförda tillstyrks denna motion. De övriga motionerna i avsnittet avstyrks i de aktuella delarna. Avgifter och ersättningar, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:N226 av m.fl. (V) yrkande 9 och 2013/14:N301 av och (båda S) yrkande 1, 2013/14:N338 av (SD), 2013/14:N383 av (FP) yrkande 1, 2013/14:N393 av (MP), 2013/14:N395 av m.fl. (MP) yrkande 10 och 2013/14:N433 av m.fl. (MP). Den svenska gruvnäringen är på väg att återta en betydelsefull roll för hela den svenska ekonomin. Genom nya gruvetableringar skapas framtidstro i regioner som har drabbats av hög arbetslöshet och utflyttning. står gruvbrytning ofta mot andra intressen som måste tas på allvar. Detta ställer stora krav på att gruvnäringen tar till vara och värnar gemensamma miljöutrymmen, ligger i framkant när det gäller att använda miljövänlig teknik och tar ansvar för det lokala och regionala samhället. Jag och anser att minerallagen är exceptionellt förmånlig för gruv- och prospekteringsbolag. Enligt har lägst beskattning av gruvnäringen av samtliga gruvländer i världen. Ersättningen till staten och fastighetsägare vid eventuell gruvdrift är dessutom mycket liten i internationell jämförelse. Med instämmande i vad som sägs i motion 2013/14:N226 (V) anser jag att mineralersättningen ska höjas från dagens till . Vidare sluter jag upp bakom förslaget i motionen om att av mineralersättningen ska gå till tillbaka till fastighetsägarna och till staten. De inkomster som på detta sätt tillfaller staten ska finansiera dels en gruvfond för olika typer av investeringar i gruvregionerna, dels utökade arbetsuppgifter för geologiska undersökning (SGU). Sammantaget anser jag alltså att ska bifalla motion 2013/14:N226 (V) i denna del. Övriga motioner avstyrks i de berörda delarna. Avgifter och ersättningar, punkt 3 – motiveringen (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Gruvindustrin är en viktig näring i med stor potential för tillväxt och nya jobb – inte minst i de delar av landet där utbudet av arbetstillfällen i övrigt är begränsat. innebär gruvbrytning stora utmaningar för omgivningen. Vi anser att det tilltagande intresset för expansion inom gruvsektorn gör att det nu finns skäl att förutsättningslöst se över de avgifter som berör gruvnäringen. Vi vill således inte på samma kategoriska sätt som utskottet avfärda de motionärer som med lite olika utgångspunkter föreslår justeringar av de avgifter och ersättningar som gruvbolag betalar till staten, markägare och kommuner. Å andra sidan anser vi att motionerna i många fall saknar nödvändig bredd i angreppssättet och närmare reflektioner kring eventuella negativa konsekvenser för gruvnäringen av radikala avgiftshöjningar eller införande av särskilda gruv- eller naturresursskatter. I likhet med vad vi anförde när motsvarande förslag var uppe för behandling i utskottet anser vi att en översyn inte bör begränsas enbart till mineralersättningens storlek och fördelning utan även inkludera den prospekteringsavgift som regleras i 14 kap. 2 § minerallagen. Dessutom bör andra avgifter som belastar näringen vägas in. Utgångspunkten för översynen bör vara att skapa en tydlig ansvarsfördelning mellan näringens olika aktörer och det omgivande samhället i syfte att hantera de långsiktiga utmaningar som näringen står inför. Med det anförda avstyrks samtliga de här aktuella motionerna i de berörda delarna. Uranbrytning, punkt 4 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:N425 av m.fl. (S) yrkande 29 och 2013/14:N226 av m.fl. (V) yrkande 14, 2013/14:N255 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2013/14:N346 av och (båda S) och 2013/14:N389 av (M). De tre partier vi representerar står gemensamt bakom förslag om att det ska införas ett förbud mot uranbrytning i . Gruvbrytning innebär alltid negativ miljöpåverkan, men när det gäller just utvinning av uran blir belastningarna på miljön så allvarliga att ett allmänt brytningsförbud är höggradigt motiverat. Den riksdagsmajoritet som inte väljer att lagstifta mot uranbrytning måste också vara beredd att ta ansvar för den skadade naturmiljön, det radioaktiva avfallet och de giftiga tungmetaller som frigörs vid uranbrytning. Samma riksdagsmajoritet måste också möta människorna i de bygder där redan själva prospekteringen efter uran sprider oro och hämmar utvecklingen – människor vars livsmiljöer, ströv-, jakt- eller fiskeområden riskerar att förstöras . För oss är det en självklarhet att lokala och regionala aktörer tillåts utöva betydande inflytande över beslut om uranbrytning. Det kommunala vetot mot uranbrytning är, enligt vår uppfattning, således ett centralt inslag vid prövningen av tillstånd för sådan brytning. ser vi hur trycket från exploatörer ökar och känner en tilltagande oro. För att avlasta kommunerna denna svåra fråga och för att värna nationella intressen genom att säkerställa att uranbrytning inte kommer till stånd är ett lagstiftat förbud den bästa vägen. Sammantaget är således vår uppfattning att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att uranbrytning förbjuds i . Detta synsätt betyder att vi tillstyrker motion 2013/14:N425 (S) i den del som gäller ett förbud mot uranbrytning. Därigenom tillgodoses även motionerna 2013/14:N226 (V) och 2013/14:N255 (MP) i de delar som gäller dels ett uranbrytningsförbud, dels att regeringen bör utreda hur ett lagstiftat uranbrytningsförbud kan införas. De berörda yrkandena i dessa motioner kan därför avslås av . I motion 2013/14:N346 (S) förordas ett förbud mot brytning av både uran och alunskiffer. Då alunskiffer saknar kommersiellt värde torde ett förbud mot uranbrytning fånga upp de problem som brytning av alunskiffer skulle kunna medföra. Denna motion avstyrks därför. Även motion 2013/14:N389 (M) om en uranfond avstyrks. Utvidgat kommunalt veto mot uranbrytning, punkt 5 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:N255 av m.fl. (MP) yrkande 3. De negativa konsekvenserna av en eventuell uranbrytning kan i många fall vara kommungränsöverskridande. Att inte tro att ett uranbrytningsprojekt i närheten av en kommungräns även påverkar de boende i grannkommunen anser jag vara förvånande. Oron hos grannkommuninnevånarna och de faktiska miljökonsekvenserna i grannkommunen kan i vissa avseenden säkert bli lika stora som i den kommun där brytningen ska äga rum. Ett påtagligt exempel på gränsproblematik av detta slag tas upp i motion 2013/14:N255 (MP). Där beskrivs risken för att dricksvattentäkter som betjänar stora delar av befolkningen i ett helt län kan hotas av en eventuell urangruva. Ger en kommun i detta område grönt ljus för uranutvinning utsätts även de närliggande kommunerna för riskerna med brytningen utan att ha haft möjlighet att utöva rimligt demokratiskt inflytande över processen. Jag instämmer därför i vad som sägs i motionen om att den kommunala vetorätten mot uranbrytning bör utvidgas till att även gälla närliggande berörda kommuner. Med det anförda tillstyrks denna motion i den berörda delen. Uranprospektering, punkt 6 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:N255 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2013/14:N379 av (M) samt 2013/14:N396 av m.fl. (S) och 2013/14:N398 av m.fl. (S). Så snart en mineralprospektör beviljas tillstånd att få leta efter uran i startar en negativ process i de berörda områdena. Människorna känner oro för att prospekteringen ska resultera i att det etableras en extremt smutsig industriell verksamhet i deras bygd. Uranbrytning är farligt, och en urangruva är definitivt ingen turistattraktion. Näringsverksamhet som bygger sin existens på god tillgång till orörd natur tvekar att göra nödvändiga investeringar. Vem vill leva och verka på en ort där radioaktivitet och andra miljögifter blir en del av vardagen? Funderingarna kring framtiden blir således många och hämmande för redan trängda landsbygdsbor. Mot den bakgrunden ställer vi oss bakom förslaget i motion 2013/14:N255 (MP) om att det bör införas en vetorätt även mot uranprospektering. Motionen tillstyrks därför i den berörda delen. För att säkerställa att ett förbud mot uranprospektering inte ska kunna kringgås anser vi det också vara motiverat att överväga ett förbud mot prospektering efter alunskiffer. Den enda anledningen att prospektera efter alunskiffer är för att undersöka förekomsten av uran, olja eller gas för potentiell utvinning. Sådan utvinning motsätter vi oss och tillstyrker därför även motion 2013/14:N379 (M) om en vetorätt mot prospektering efter alunskiffer. Övriga motioner i avsnittet avstyrks. Utvinning av fossil energi, punkt 7 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:MJ468 av m.fl. (V) yrkandena 22 och 23 samt 2013/14:N253 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2. Hotet mot klimatet måste tas på allra största allvar. Vi anser därför att ska ställa om sitt energisystem till att helt baseras på förnybara energikällor. Denna grundläggande hållning är oförenlig med att det prospekteras efter eller utvinns fossila bränslen i . För att ska ha en konsekvent linje i klimatfrågan bör minerallagen ändras så att ett tydligt förbud mot såväl prospektering som utvinning av kol, olja och fossilgas skrivs in. Därigenom sätter kampen mot klimatförändringarna före kortsiktiga ekonomiska nationella intressen. Därutöver motiveras ett förbud av att själva utvinningen av fossila bränslen har stora negativa miljöeffekter. Vi instämmer således i kravet på, i första hand, ett nationellt förbud mot utvinning av fossil energi i . I avvaktan på att ett sådant nationellt utvinningsförbud kan komma på plats kan en vetorätt vara ett alternativ. Motionerna 2013/14:N253 (MP) och 2013/14:MJ468 (V) tillstyrks med det sagda i de berörda delarna. Utvinning av skiffergas, punkt 8 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:N425 av m.fl. (S) yrkande 30 och