bet · H101CU10 · 2014-03-14 00:00:00 — m.fl. (MP) föreslår i motion 2013/14:N215 ett tillkännagivande om åtgärder för att göra energideklarationen till ett effektivt verktyg för energieffektivisering (yrkande 5). Motionärerna anser att deklarationerna bör kombineras med åtgärdsförslag om hur det är möjligt att halvera byggnadens energianvändning. Vidare förordas att regeringen låter utreda hur man ekonomiskt kan motivera husägare att genomföra de åtgärder som föreslås i samband med energideklarationen. Enligt motion 2013/14:C279 av (M) är kravet på energideklarationer onödigt och leder till höga kostnader för fastighetsägarna. bör därför i ett tillkännagivande uppmana regeringen att se över reglerna för energideklarationer. I vart fall bör översynen leda fram till att en energideklaration inte krävs vid uthyrning av småhus. Vissa bestämmelser i lagen om energideklaration för byggnader m.m. Enligt lagen (2006:985) om energideklaration för byggnader ska den som för egen räkning uppför eller låter uppföra en byggnad se till att det finns en energideklaration upprättad för byggnaden. Den som äger en byggnad ska se till att det alltid finns en energideklaration upprättad för byggnaden, bl.a. om byggnaden eller en del av byggnaden upplåts med nyttjanderätt. Vidare ska den som äger byggnaden se till att det finns en energideklaration upprättad innan byggnaden säljs. Med stöd av lagen får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om vissa undantag från skyldigheterna i lagen. När det gäller skyldigheten att ha en energideklaration upprättad för byggnaden om byggnaden eller en del av byggnaden upplåts med nyttjanderätt har undantag meddelats i förordningen (2006:1592) om energideklaration för byggnader. Undantagen gäller bl.a. om det är ett en- eller tvåbostadshus som upplåts a) av byggnadens ägare på grund av dennes arbete eller studier på annan ort, utlandsvistelse, sjukdom eller därmed jämförbara personliga förhållanden b) med testamentarisk nyttjanderätt eller c) till någon som är närstående till byggnadens ägare eller som av annat skäl redan disponerar byggnaden när upplåtelsen sker. Den som ska se till att det finns en energideklaration upprättad för en byggnad ska utse en oberoende expert som gör en besiktning, upprättar en energideklaration och elektroniskt för över energideklarationen till . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka krav på sakkunskap och oberoende som ska ställas på en oberoende expert. I förordningen anges att kravet på särskild sakkunskap om energianvändning och inomhusmiljö i byggnader ska tillgodoses genom att den person som ska upprätta energideklarationer har certifierats för uppgiften av ett ackrediterat certifieringsorgan. överlämnade regeringen propositionen Kompetens och oberoende vid upprättandet av energideklarationer (prop. 2012/13:171) till . I propositionen föreslogs vissa ändringar i lagen om energideklaration för byggnader. Förslagen syftade till att göra det möjligt att införa ett nytt system med certifiering av de personer som upprättar energideklarationer. beslutade att anta förslaget till lagändring (bet. 2013/14:CU3, rskr. 2013/14:9). De ovan återgivna bestämmelserna i förordningen om att certifiering av oberoende expert ska utföras av ett ackrediterat certifieringsorgan trädde i kraft . Motionsförslag motsvarande det nu aktuella om att det till energideklarationen ska bifogas åtgärdsförslag om hur det är möjligt att halvera byggnadens energianvändning har behandlats och avstyrkts av utskottet . I samband med behandlingen av regeringens proposition Vägen till mer effektiva energideklarationer (prop. 2011/12:120) anförde utskottet bl.a. följande (bet. 2011/12:CU26): Mot bakgrund av de förändrade regler för energideklarationer för byggnader som behandlas i denna proposition saknas det anledning att nu ta ställning till kompletteringar och förändringar av dessa med den inriktning som motionen har. Tillräckliga erfarenheter bör i stället vinnas av de effekter energideklarationen får innan ytterligare överväganden görs. Ett motionsförslag om att det inte ska krävas en energideklaration vid uthyrning av småhus behandlades och avstyrktes av utskottet . Utskottet hänvisade till de undantag från skyldigheterna att upprätta en energideklaration som meddelats i förordningen (2006:1592) om energideklaration för byggnader (se ovan). Utskottet anförde följande mot denna bakgrund: Av redovisningen ovan framgår att regeringen har meddelat vissa undantag från skyldigheten att ha en energideklaration upprättad för en- och tvåbostadshus när de upplåts med nyttjanderätt. Undantagen gäller framför allt situationer när det är aktuellt för byggnadens ägare att hyra ut huset . Utskottet är däremot inte berett att förorda ett mer generellt undantag från den aktuella skyldigheten som även skulle omfatta ägare som i sin näringsverksamhet hyr ut småhus. Motionen avstyrks således. Bestämmelserna i lagen om energideklaration av byggnader har ändrats i flera avseenden . genomfördes ändringar till följd av en omarbetning av EU-direktivet om byggnaders energiprestanda, men även mot bakgrund av ett behov av att utveckla och effektivisera det svenska systemet med energideklarationer. Som framgår ovan antog regeringens förslag om ytterligare ändringar i lagen. Lagändringarna syftade till att göra det möjligt att införa ett nytt system med certifiering av de personer som upprättar energideklarationer. Bestämmelser på förordningsnivå med krav på att den person som ska upprätta energideklarationer har certifierats för uppgiften av ett ackrediterat certifieringsorgan trädde i kraft . Enligt utskottet kan motionsförslaget om certifiering i samband med energideklaration därmed anses vara tillgodosett. Det gäller även motionsförslagen om tillkännagivanden av behovet att främja systemet med energideklarationer och göra det till ett effektivt verktyg för energieffektivisering. Detta har givetvis varit det övergripande syftet med de senaste årens ändringar av systemet. Det är rimligt att avvakta utfallet av dessa ändringar innan det kan bli aktuellt med en ny översyn av lagstiftningen. När det slutligen gäller förslaget om att avskaffa kravet på energideklaration vid uthyrning av en- och tvåbostadshus hänvisar utskottet till gällande undantagsregler och till sitt ställningstagande föregående år (se ovan). Därmed avstyrks motionerna 2013/14:C279, 2013/14:N215 yrkande 5 och 2013/14:N425 yrkandena 13 och 14. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att lagen om energiplanering bör ändras så att den även omfattar geoenergi. Utskottet konstaterar att det i lagens gällande lydelse inte finns något undantag för detta energislag. Jämför reservation 17 (V) och särskilt yttrande 4 (MP). I motion 2013/14:N222 av m.fl. (V) framhålls fördelarna med att utnyttja geoenergi för energiförsörjningen av fastigheter. Enligt motionärerna kan emellertid tekniken att lagra energi från bl.a. sol- och vindkraft i sand- och grusavlagringar leda till konflikt med andra samhällsintressen, t.ex. tillgången till dricksvatten. Motionären föreslår därför ett tillkännagivande om att lagen om energiplanering även bör omfatta geoenergi så att en avvägning kan göras mellan olika motstående intressen (yrkande 12). Enligt lagen (1977:439) om energiplanering gäller bl.a. följande för kommunernas planering. Kommunen ska i sin planering främja hushållningen med energi samt verka för en säker och tillräcklig energitillförsel (1 §). I varje kommun ska det finnas en aktuell plan för tillförsel, distribution och användning av energi i kommunen. I en sådan plan ska det finnas en analys av vilken inverkan den i planen upptagna verksamheten har på miljön, hälsan och hushållningen med mark och vatten och andra resurser (3 §). Enligt motionsförslaget bör lagen om energiplanering ändras så att den även omfattar geoenergi. Utskottet kan emellertid konstatera att det i lagens gällande lydelse inte finns något undantag för detta energislag. Det kan vidare ifrågasättas om den avvägning mellan eventuella motstående intressen av geoenergi och dricksvatten som motionärerna efterfrågar främst bör ske inom ramen för denna lagstiftning. Skyddet av dricksvattentäkter liksom det övergripande miljöskyddet följer bl.a. av bestämmelser i . Utskottet vill även erinra om att regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare med uppgift att identifiera nuvarande och potentiella utmaningar för en säker dricksvattenförsörjning i landet (dir. 2013:75). Utredaren ska bl.a. analysera om behov av skydd av vattenförekomster beaktas i tillräcklig omfattning i kommunernas och länsstyrelsernas arbete. Motionen bör inte föranleda något tillkännagivande från . Därmed avstyrks motion 2013/14:N222 yrkande 12. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om reglering av kommunernas möjlighet att ingå exploateringsavtal. Utskottet anser en aviserad proposition bör avvaktas. I motion 2013/14:C302 av (KD) föreslås ett tillkännagivande om behovet av en lagstiftning som begränsar kommunernas möjligheter att i exploateringsavtal kräva att entreprenörerna ska bekosta investeringar som vanligen ligger inom det kommunala ansvaret. Motionären anser att förslag om att exploateringsavtalens innehåll ska vara offentligt, samt om begränsningar av vilka kostnader som en kommun kan lägga på en entreprenör, bör genomföras. Som framhålls i motionen innehöll betänkande Ett effektivare plangenomförande (SOU 2012:91) överväganden och förslag om s.k. exploateringsavtal. Utredningen föreslog bl.a. att exploateringsavtal ska regleras genom . Regeringen har, som framgått ovan, aviserat att en proposition om en enklare planprocess kommer att läggas fram för . I lagrådsremissen avseende denna proposition finns förslag som delvis utgår från överväganden och förslag om exploateringsavtal i betänkande. Utskottet anser att den aviserade propositionen bör avvaktas. Därmed avstyrks motion 2013/14:C302. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att den nuvarande regleringen av gatukostnadsfrågor bör avskaffas. Utskottet anser att ett pågående beredningsarbete inom bör avvaktas. I motion 2013/14:C336 framför (M) att det nuvarande systemet med finansiering av gatukostnader leder till att kommunerna lämpar över kostnaderna för anläggning och underhåll av gator på fastighetsägarna. Motionären föreslår därför ett tillkännagivande till regeringen om att avskaffa systemet för gatukostnader. Vissa bestämmelser i m.m. I 6 kap. (2010:900) finns bestämmelser om genomförande av detaljplaner. Frågan om fastighetsägares skyldighet att betala för gatukostnader m.m. regleras i 24–38 §§. I 13 kap. finns bl.a. bestämmelser om överklagande av kommunala beslut i gatukostnadsfrågor. Frågan om hur tvister i gatukostnadsfrågor prövas regleras i 15 kap. 10 §. I betänkande Ett effektivare plangenomförande (SOU 2012:91) föreslogs att det i införs en ny reglering av kommunernas möjlighet att av berörda fastighetsägare ta ut kostnaderna för att anlägga eller förbättra en gata eller annan allmän plats. Regeringen beslutade om lagrådsremissen Nya bestämmelser om gatukostnader som till stor del utgår från överväganden och förslag. Lagrådet lämnade sitt yttrande i frågan senare i samma månad. I yttrandet anförde Lagrådet att innebörden och konsekvenserna av det remitterade förslaget är svåra att bedöma. Lagrådet ansåg sig därför inte kunna tillstyrka att förslaget läggs till grund för lagstiftning utan ytterligare beredning och komplettering, särskilt vad gäller innehåll i och utformning av de kommunala taxorna. Som framgår ovan beslutade regeringen om en lagrådsremiss om nya bestämmelser för gatukostnader. Frågan bereds nu vidare inom med anledning av de synpunkter som Lagrådet framförde i ärendet. Utskottet anser att resultatet av detta beredningsarbete bör avvaktas. Därmed avstyrks motion 2013/14:C336. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om byggfelsförsäkringen och ansvaret för byggfel. Utskottet hänvisar till en framlagd proposition och till ett regeringsuppdrag till att utreda en expertfunktion för byggskador. Jämför reservation 18 (MP, V). (MP) beskriver i motion 2013/14:C297 de byggfel och problem med bl.a. fukt och mögel som byggtekniken med enstegstätade fasader ansetts ha bidragit till. Enligt motionären har inte byggfelsförsäkringen utgjort någon hjälp för dem som drabbats av problemen eftersom försäkringsvillkoren innehåller ett undantag för s.k. utvecklingsfel. Motionären föreslår därför att genom ett tillkännagivande ska begära att regeringen återkommer med förslag om en reformerad byggfelsförsäkring som även omfattar utvecklingsfel (yrkande 1). Vidare föreslås att regeringen ska initiera ett samarbete mellan byggbranschen, försäkringsbranschen och staten om en byggfelsfond för att åtgärda byggfel (yrkande 3). Syftet med denna fond är att branschen ska kunna dela på de kostnader som utvecklingsarbetet kan leda till i form av ersättning för de byggfel som drabbar konsumenterna. Även i motion 2013/14:C215 av (S) behandlas problem till följd av enstegstätade fasader och motionären föreslår ett tillkännagivande om behovet av att se över vem som har kostnadsansvaret vid byggfel. behandlade och avstyrkte en motion med motsvarande förslag som i den nu aktuella MP-motionen. Utskottet redovisade hur frågor om byggfelsförsäkringen har behandlats i ett antal utredningar , bl.a. avseende frågan om s.k. utvecklingsfel. Även ett uppmärksammat rättsfall om användningen av en byggmetod med s.k. enstegstätade fasader omnämndes (dom , mål nr T 99-12). Utskottet redovisade därefter följande ställningstagande (bet. 2012/13:CU9): Som framgått av bakgrunden ovan har frågan om byggfelsförsäkringen behandlats i flera utredningar . Även den fråga som motionären tar upp, dvs. hur försäkringen ska gälla i förhållande till s.k. utvecklingsfel, har varit föremål för överväganden. Slutsatsen av dessa överväganden har varit att det inte är lämpligt att ändra lagstiftningen om byggfelsförsäkringen på det sätt som motionsförslaget innebär. Det som anförs i motionen ger inte utskottet anledning att nu initiera en förnyad prövning av frågan om byggfelsförsäkringens utformning i det aktuella avseendet. Det bör i sammanhanget framhållas att frågor om ansvarsförhållandena i fråga om skador under en byggprocess är mycket komplexa inte minst till följd av nya former för exploatering och byggande . Detta har också uppmärksammats i olika sammanhang, bl.a. i slutbetänkande (SOU 2008:68). Utredningens överväganden och förslag i frågan finns med som utgångspunkt för det uppdrag som regeringen gett till vad gäller byggherreansvaret. Därutöver har utredningen, som framgått ovan, i tilläggsdirektiv fått i uppdrag att utreda vissa frågor om ansvar vad gäller konsumentskyddet vid småhusentreprenad. Utskottet anser att resultatet av överväganden när det gäller ansvarsfrågorna bör avvaktas. Inte heller motionsförslaget om en särskild byggfelsfond som skulle bekosta åtgärder till följd av utvecklingsfel bör enligt utskottets uppfattning föranleda ett tillkännagivande till regeringen. Kostnaderna för en sådan fond skulle sannolikt belasta byggprojekt på ett sätt som inte kan anses vara motiverat. redovisade sitt slutbetänkande Rätta byggfelen snabbt! (SOU 2013:10). I betänkandet föreslås att det i införs regler som gör det möjligt att rikta förelägganden mot den entreprenör som enligt kontrollplan är ansvarig. Vidare föreslås att den nuvarande byggfelsförsäkringen upphävs och att det i stället införs en ny försäkringslösning, kallad åtgärdandeförsäkring samt en separat lag om färdigställandeskydd. Åtgärdandeförsäkringen föreslås även omfatta s.k. utvecklingsfel. I betänkandet diskuteras även andra möjligheter att utforma ett konsumentskydd för byggfel. Det gäller bl.a. olika typer av fonder för att bekosta åtgärdandet av byggfel. Utredningens slutsats är att man varken förordar inrättande av en statlig fond eller en branschfond i detta syfte. Utredningen förordar inte heller en lösning som innebär att entreprenören avsätter medel eller ger garantier uppgående till ett visst belopp. Regeringen gav i uppdrag att utreda en expertfunktion för byggskador (S2014/187/PBB). Både och () har i samband med redovisning av tidigare regeringsuppdrag pekat på behovet av att fel och brister i byggandet uppmärksammas och analyseras, och att kunskaperna om brister i konstruktion eller utförande återförs till byggbranschen för att förebygga framtida skador och för att höja kvaliteten på byggnadsbeståndet i . Båda myndigheterna har lämnat förslag som innebär att en permanent funktion inrättas med uppdrag att genomföra sådana analyser och sprida sådan kunskap. Regeringen bedömer att och förslag att inrätta någon form av expertfunktion är välmotiverade, men att de behöver konkretiseras innan regeringen kan ta ställning. ska enligt regeringsuppdraget därför lämna förslag som uppfyller syftet att återföra kunskaper från byggnader som i olika avseenden uppvisar brister, dels till relevanta aktörer inom byggbranschen, dels till de myndigheter som beslutar om och tillämpar de regler som styr byggandet. Regeringen har lagt fram propositionen Avskaffande av den obligatoriska byggfelsförsäkringen och ny lag om färdigställandeskydd för (prop. 2013/14:125). löper motionstiden för denna proposition. kommer att påbörja sin beredning av ärendet. Utskottet anser att det är rimligt att närmare överväganden om byggfelsförsäkringen och vissa ansvarsfrågor i samband med byggande utgår från propositionen och de motioner som kan komma att väckas i stället för från de nu aktuella motioner som har lagts fram under allmänna motionstiden . När det gäller frågan i motionerna om ansvar för problem orsakade av enstegstätade fasader kan det upplysas om att det ännu inte finns någon lagakraftvunnen dom i det rättsfall som omnämndes i utskottets betänkande . beviljade prövningstillstånd i den del av målet som avser frågan om fel ska anses ha förelegat i ett entreprenad genom att entreprenören har valt att använda sig av en enstegstätad fasad. Vad gäller behovet att i högre grad uppmärksamma fel och brister i byggandet på ett sådant sätt att byggbranschen kan ta till vara kunskapen och förebygga framtida skador vill utskottet hänvisa till det uppdrag som regeringen gav till att utreda en expertfunktion för byggskador. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2013/14:C215 och 2013/14:C297 yrkandena 1 och 3. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag med inriktning på frågor om byggnaders inomhusmiljö. Utskottet konstaterar att huvuddelen av dessa förslag har behandlats och avstyrkts vid återkommande tillfällen och hänvisar därför till sina tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 19 (MP, V). I tre motioner behandlas frågor som har samband med byggnaders inomhusmiljö. (MP) framhåller i motion 2013/14:C211 att ohälsosamma inomhusmiljöer är ett stort och växande problem som kräver olika insatser från samhällets sida. Motionären föreslår därför att genom ett tillkännagivande ska ställa sig bakom följande åtgärder. Regeringen bör erkänna att problemet med sjuka-hus-sjukan existerar (yrkande 1). Ett förslag bör läggas fram om en hälsogaranti för byggd miljö som innebär att nybyggda hus åtföljs av en minst tioårig garanti på att byggnaden inte skadar människor hälsa (yrkande 2). Det bör inrättas en som har till uppgift att granska alla fall av sjuka-hus-syndromet och föreslå lösningar både för de drabbade och för de byggnadstekniska problemen (yrkande 3). En utredning bör tillsättas med uppgift att lägga fram förslag på hur man kan lösa problemen för dem som blivit drabbade av ohälsosamma byggnader (yrkande 5). Regeringen bör också låta utreda formerna för en fond som ska hantera kostnader som uppstår vid ersättning till dem som skadas av ohälsosamma byggda miljöer (yrkande 7). Samma motionär lägger i motion 2013/14:C259 fram tre förslag som överensstämmer med förslag i ovanstående motion. Det gäller ett tillkännagivande om en hälsogaranti för byggd miljö (yrkande 1), en (yrkande 2) och en utredning med uppgift att lägga fram förslag på hur man kan lösa problemen för dem som blivit drabbade av ohälsosamma byggnader (yrkande 4). I motion 2013/14:C243 av m.fl. (MP) yrkande 2 föreslås att det inrättas ett nationellt för inomhusmiljö. Motionärerna hänvisar till att det redan finns ett regionalt vid . Utskottet har 2010, 2012 och 2013 behandlat och avstyrkt motioner med förslag som i huvudsak motsvarar de nu aktuella. Utskottet har framhållit att frågan om vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbättra inomhusmiljön i byggnader med problem och för att hindra att nya problem uppkommer bör tillmätas stor vikt samt att ett flertal aktörer har en viktig uppgift i sammanhanget. Vidare har utskottet anfört att staten har en viktig uppgift genom insatser i form av bl.a. lagstiftning och kunskapsspridning, men att huvudansvaret för byggnadernas utformning och användning, och därmed även inomhusmiljön, ligger på byggherrarna och fastighetsägarna. Utskottet har konstaterat att de aktuella motionsförslagen i flera avseenden är mycket långtgående och avser mycket komplexa frågor. Detta ansågs exempelvis gälla för förslagen om en tioårig hälsogaranti för byggd miljö och en med mycket omfattande uppgifter. anförde utskottet därutöver bl.a. följande (bet. 2012/13:CU9): Som framgått av ovan är användningen av begreppen sjuka hus och sjuka hus-syndromet inte lika vanligt förekommande som för något eller sedan. Vanligare är att man talar om brister i inomhusmiljön och de olika hälsoproblem som kan kopplas till dem. Problemen med brister i inomhusmiljön i byggnadsbeståndet, och då kanske framför allt i delar av bostadsbeståndet, har fått stor uppmärksamhet . Ett flertal undersökningar, utredningar och forskningsprojekt har tagit upp olika aspekter på problemen och hur de kan bemötas. På ett mer övergripande plan kommer arbetet för en bättre inomhusmiljö till uttryck i bl.a. miljömålsarbetet och miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö. Flera statliga myndigheter är på olika sätt engagerade i frågor med betydelse för inomhusmiljön. Det gäller inte minst arbete med att se över byggregler och ge ut allmänna råd. har också genomfört en rikstäckande undersökning av byggnaders energianvändning, tekniska status och innemiljö (). Huvudrapporten mår våra hus överlämnades till regeringen . Därefter har ett antal mer detaljerade fördjupningsrapporter redovisats. Resultaten från denna undersökning ger underlag för arbetet med att förebygga uppkomsten av byggfel och skador som kan leda till en dålig inomhusmiljö och i förlängningen till hälsoproblem. Det bör även påpekas att såväl enskilda företag som bygg- och fastighetsbranschens samarbetsorgan har engagerat sig starkt i arbetet för att uppnå en god inomhusmiljö vid ny- och ombyggnader. Även de senaste årens arbete med att utveckla system för miljöcertifiering av byggnader är till stor del inriktat på frågor om inomhusmiljö och byggmaterial. har, som framgått ovan, tidigare tagit ställning till huvuddelen av de nu aktuella motionsförslagen. Utskottet har inte ändrat uppfattning i dessa avseenden. Det bör ges hög prioritet åt såväl de berörda myndigheternas som branschens eget arbete med att finna lösningar på problemen med inomhusmiljön i byggnadsbeståndet och att förhindra att nya problem uppstår. Det är även angeläget att klarlägga eventuella oklarheter vad gäller frågor om ansvarsförhållanden för de byggfel m.m. som kan orsaka problemen. Som redovisats ovan i avsnittet Byggfelsförsäkring och utvecklingsfel pågår ett utredningsarbete som innefattar olika frågor om ansvarsförhållanden i samband med bostadsbyggande. När det gäller motionsförslagen om sjuka hus-syndromet och sjuka hus-sjukan delar utskottet givetvis motionärens uppfattning om att de är viktigt att utreda orsakssamband mellan olika former av ohälsa och en undermålig inomhusmiljö.