bet · H101JuU17 · 2014-02-20 00:00:00 — 2013/14:JuU17 Kriminalvårdsfrågor I betänkandet behandlar utskottet knappt 40 motionsyrkanden om kriminalvård som väcktes under den allmänna motionstiden . De behandlade yrkandena rör bl.a. frågor om sysselsättning, utslussning och samverkan samt villkor för häktade. Av yrkandena behandlas 24 förenklat eftersom samma eller i huvudsak samma frågor har behandlats av tidigare . Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden och hänvisar bl.a. till pågående utrednings- och beredningsarbete samt till pågående utvecklingsarbete inom . I betänkandet finns 13 reservationer och 5 särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2013/14:Ju429 av m.fl. (MP) yrkande 5. Reservation 1 (S, MP, V) Behandlingsprogram för våldsutövande män 2013/14:So640 av m.fl. (S) yrkande 1. Reservation 2 (S, V) Kriminalvårdens vårdande och rehabiliterande insatser 2013/14:Ju429 av m.fl. (MP) yrkande 9. Reservation 3 (MP) Kvalitetssäkring av intagnas arbete 2013/14:Ju429 av m.fl. (MP) yrkande 10. Reservation 4 (MP) Behandling av intagna med neuropsykiatriska diagnoser 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 79. Reservation 5 (S, V) 2013/14:Ju429 av m.fl. (MP) yrkande 1. Reservation 6 (S, MP, V) Tillgänglighet till advokat och försvarare på häkten 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 75. Reservation 7 (S, V) 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) yrkande 76. Reservation 8 (S) Situationen för barn och unga i arrest och häkte 2013/14:Ju411 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2013/14:Ju429 av m.fl. (MP) yrkande 3. Reservation 9 (S, MP) 2013/14:Ju204 av m.fl. (V) yrkande 5. Reservation 10 (S, MP, V) Statistik över barn och unga i arrest och häkte 2013/14:Ju411 av m.fl. (S) yrkande 2. Reservation 11 (S, MP, V) 2013/14:Ju323 av (SD). Reservation 12 (SD) Barn till frihetsberövade föräldrar 2013/14:Ju429 av m.fl. (MP) yrkande 2. Reservation 13 (S, MP, V) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (M), (SD), (V), (MP), (FP) och (KD). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet knappt 40 motionsyrkanden om kriminalvård som väcktes under den allmänna motionstiden . De behandlade yrkandena rör bl.a. frågor om sysselsättning, utslussning och samverkan samt villkor för häktade. Av yrkandena behandlas 24 förenklat eftersom samma eller i huvudsak samma frågor har behandlats av tidigare . Verkställighetsplanering, sysselsättning och utslussning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om verkställighetsplanering, sysselsättning och utslussning. Jämför reservationerna 1 (S, MP, V), 2 (S, V), 3 (MP), 4 (MP), 5 (S, V) och 6 (S, MP, V). I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att Kriminalvården ska utveckla arbetet med intagna som har neuropsykiatriska diagnoser (yrkande 79). I motion 2013/14:So640 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om behandlingsprogram för våldsutövande män. Den programverksamhet som finns inom skulle kunna utvidgas och bli mer omfattande och allmängiltig (yrkande 1). I kommittémotion 2013/14:Ju429 av m.fl. (MP) anförs att en plan bör tas fram för hur alla som dömts till anstaltsvård ska kunna försörja sig genom arbete eller motsvarande (yrkande 1). Målet ska vara att alla som är dömda till anstaltsvård ska ha en egen försörjning vid övergången till frivård eller vid avtjänat straff. I yrkande 5 begärs att Kriminalvården ska få i uppdrag att ta fram en modell där handlingsplaner för dömdas vård och rehabilitering ska kunna tillämpas direkt efter en lagakraftvunnen dom. I yrkande 9 anförs att Kriminalvårdens vårdande och rehabiliterande insatser ska vara förenliga med vetenskap och beprövad erfarenhet. I yrkande 10 föreslås att Kriminalvården ska få i uppdrag att kvalitetssäkra det arbete som utförs av de intagna, så att det fyller reella behov och upplevs som meningsfullt av inblandade aktörer. Av 1 kap. 5 § fängelselagen (2010:610) framgår att verkställighet av fängelse ska utformas så att den intagnes anpassning i samhället underlättas och så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas. Verkställigheten ska, i den utsträckning det är möjligt utan att kravet på samhällsskydd eftersätts, särskilt inriktas på åtgärder som är ägnade att förebygga återfall i brott. För varje intagen ska det upprättas en individuellt utformad verkställighetsplan. Verkställigheten ska planeras och utformas efter samråd med den intagne och i samverkan med berörda myndigheter. Enligt årsredovisning (s. 32) hade av klienterna som påbörjade en verkställighet med minst 30 dagars strafftid, och som verkställt minst , en upprättad verkställighetsplan. Motsvarande siffra var . Andelen upprättade verkställighetsplaner för män har minskat jämfört med . En förklaring kan vara att det ställs högre krav på att använda utredningsmetodik. Det innebär att risk- och behovsbedömningen ska utformas så att den hänvisar till relevanta delar av utredningen och att risknivå för återfall i brott eller misskötsamhet ska motiveras. Vidare ska valet av riskhanteringsåtgärder i planeringen motiveras innan planerna upprättas. En och planering av häktesvistelse har tagits fram och beslutats . Det framgår vidare av årsredovisningen (s. 46) att av frivårdsklienterna hade fått en verkställighetsplan upprättad . Detta är en något mindre andel jämfört med föregående år. Minskningen avser skyddstillsynsdömda klienter. Förklaringar till detta kan vara högre krav på utformningen av risk- och behovsbedömningar och på förbättrad dokumentation i planerna innan de upprättas. Det innebär att information om klienten samlas in på ett mer systematiskt sätt än tidigare för att utgöra underlag för risk- och behovsbedömning och efterföljande åtgärdsplanering. Klienternas aktiva medverkan i åtgärdsplaneringen eftersträvas alltid och kan i vissa fall leda till fördröjningar, då det inte varit möjligt att upprätta kontakt inom föreskriven tid. Av Kriminalvårdens regleringsbrev framgår att Kriminalvården ska utveckla sin förmåga att upprätta individuella och ändamålsenliga verkställighetsplaner av god kvalitet som planeras och utformas efter samråd med klienten och i samverkan med berörda myndigheter. Enligt 3 kap. 1 § fängelselagen (2010:610) ska en intagen ges möjlighet till sysselsättning i form av arbete, utbildning, brotts- och missbruksrelaterad programverksamhet eller annan strukturerad verksamhet. Enligt årsredovisning (s. 37) framgår att sysselsättningsgraden i förhållande till tillgänglig tid på anstalt var , vilket är samma nivå som de två föregående åren. Kriminalvården har uppgett att myndigheten har ett brett utbud av nationella brotts- och missbruksrelaterade behandlingsprogram. Dessa program ska på vetenskaplig grund kunna påvisas ha effekt på risken för återfall i brott. Ett led i detta arbete är att programmen ackrediteras. Det betyder att de genomgår en vetenskaplig bedömning, där en oberoende forskarpanel granskar programmets innehåll och sättet att genomföra det på. Programmen utvärderas också med avseende på vilka effekter de har när det gäller återfall i brott. Programmen riktar sig till olika målgrupper: – dömda med kriminella värderingar – dömda för våldsbrott – dömda som missbrukar droger – dömda för sexualbrott – dömda som har ett problematiskt spelande. Regeringen gav Kriminalvården i uppdrag att genomföra en särskild satsning med inriktning på att ytterligare stärka de återfallsförebyggande insatser som riktas mot gruppen våldsamma män inom ramen för Kriminalvårdens olika verksamheter (Ju2013/4393/). Satsningen ska bl.a. omfatta förstärkta insatser när det gäller riskbedömningar samt motivations- och behandlingsinsatser som riktas mot olika grupper av våldsbrottsdömda. Kriminalvården ska i myndighetens årsredovisningar –2015 redovisa arbetet. Uppdraget ska slutredovisas till regeringen . Myndigheten ska utöver detta i den form som beslutas i dialog med informera om uppdragets genomförande. Regeringen gav vidare Kriminalvården i uppdrag att genomföra en särskild satsning på åtgärder ägnade att förstärka det återfallsförebyggande arbetet för unga under verkställigheten (Ju2013/4394/). Satsningen ska bl.a. omfatta ett aktivt motivationsarbete i syfte att förmå den unga att ändra livsstil och lämna kriminella grupperingar. Insatserna ska utgå från de faktorer som har störst betydelse för återfall i brott, såsom kriminella värderingar och kriminellt umgänge, men även innefatta åtgärder som bidrar till att förbättra unga dömdas förutsättningar på arbetsmarknaden. Kriminalvården ska i myndighetens årsredovisningar –2015 redovisa arbetet. Uppdraget ska slutredovisas till regeringen . Myndigheten ska utöver detta i den form som beslutas i dialog med informera om uppdragets genomförande. Av Brottsförebyggande rådets regleringsbrev framgår att rådet ska kartlägga sysselsättningen för intagna i kriminalvårdsanstalt. I uppdraget ingår att kartlägga omfattningen och karaktären på sysselsättningen för olika grupper av intagna vid olika anstalter, däribland anstalter i olika säkerhetsklasser, samt vilka faktorer som styr vilken sysselsättning som de intagna anvisas. Utvecklingen och tillgången till arbetsmarknadsutbildning under verkställigheten ska belysas särskilt. I uppdraget ingår att göra en bedömning av i vilken utsträckning sysselsättningen underlättar de intagnas återanpassning i samhället och i övrigt har positiva effekter. Vidare ingår att belysa hur sysselsättningen kan utvecklas samt vid behov föreslå förändringar. Kvinnors situation ska belysas särskilt mot bakgrund av regeringsuppdraget (Ju2012/3982/) om åtgärder för att främja dömda kvinnors förutsättningar på arbetsmarknaden (se mer om detta uppdrag nedan). Vidare ska en jämförelse mellan situationen i och andra relevanta länder göras. Uppdraget ska genomföras i samråd med Kriminalvården och redovisas . Regeringen gav Kriminalvården och Arbetsförmedlingen i uppdrag att utveckla sin samverkan för att förstärka insatserna för dömda kvinnor i syfte att öka deras förutsättningar att efter verkställigheten få och behålla ett arbete (Ju2012/3982/). Syftet är att fler ska få arbete. Uppdraget delredovisades och ska slutredovisas . Av delredovisningen framgår bl.a. att det finns en grupp av kvinnor som tydligt önskar Arbetsförmedlingens stöd för att nå målet arbete eller utbildning. Det kan därutöver finnas ytterligare kvinnor som har behov av gemensamma insatser. Samtliga anstalter har, förutom handläggarstödet, en aktivitetsplan för att utveckla samarbetet kring kvinnorna inom ett specifikt område samt hur resultaten ska spridas till övriga anstalter. I Kriminalvårdens årsredovisning (s. 19) anförs följande under rubriken adhd. Kriminalvårdens handlingsplan mot adhd grundar sig på att en stor andel intagna lider av denna funktionsnedsättning. Förekomsten av adhd bland den vuxna befolkningen i stort beräknas vara och [...] förekomsten bland Kriminalvårdens intagna är minst 10 gånger högre. Den socioekonomiska rapport som gjordes efter studien på 2010 talade för att behandling av adhd förbättrar förutsättningarna för de intagna att tillgodogöra sig Kriminalvårdens åtgärder för att förhindra återfall i brott under verkställigheten. Frågan om effekten av behandling efter villkorlig frigivning har dock inte tidigare kunnat besvaras. Det var därför glädjande när en grupp forskare på kunde påvisa att kriminaliteten minskade med när en person var i behandling jämfört när han/hon inte var i behandling. har utredningarna fortsatt på ungdomsavdelningarna på anstalterna , , och samt på avdelningarna för SRI (särskilt resurskrävande intagna) på Fosie, och . Utredningstakten har ökat från runt 10–15 utredningar/månad till att komma upp till 20 utredningar/månad. genomfördes 25 utredningar. Det talar för att de initiala problemen i samband med införandet är borta. Flera enheter har anmält intresse för att börja utreda och vid en utbildning deltog personal från anstalterna Hinseberg, och . På anstalterna Storboda, och Färingsö fortsätter utredningarna i samverkan med . Utredningsverksamheten har störst omfattning på Fosie som genomfört närmare 45 utredningar, men i detta tal finns även intagna från . Som ett led i utredningen används även diagnosstödet QB-test som ett hjälpmedel för att diagnostisera adhd och för att bedöma hur den intagne svarar på läkemedelsbehandling. Detta används även för att se om doshöjning ger en förbättrad funktion. Alltfler anstalter använder sig nu även av detta verktyg. Vid en inventering av antalet intagna som var under behandling en given dag framkom att 237 intagna stod på sådan medicinering. Det är av det totala antalet intagna. I gjordes även en kartläggning av vilka som var förskrivare. Ungefär hälften av förskrivningarna kom från läkare utanför Kriminalvården, medan hälften av förskrivningarna skedde på initiativ av Kriminalvårdens läkare. Kriminalvården har informerat om att myndighetens internrevision konstaterat att arbetet mot adhd behöver utvecklas ytterligare. Enligt internrevisionen är det en alltför låg andel av de intagna som erbjuds behandling. Med anledning av detta kommer utredningsgången att normeras. Likaså kommer ytterligare anstalter att få i uppdrag att göra utredningar. Kriminalvården har vidare informerat om att myndigheten, inom ramen för uppdragen om förstärkta insatser för unga dömda och om förstärkta insatser för våldsamma män, avser att inrätta försöksverksamhet med ett mobilt neuropsykiatriskt team alternativt ett mobilt adhd-team i Region . De utslussningsåtgärder som en intagen kan beviljas är frigång, vårdvistelse, vistelse i halvvägshus och utökad frigång (11 kap. 1–5 §§ fängelselagen [2010:610]). Av Kriminalvårdens regleringsbrev framgår att Kriminalvården ska intensifiera det återfallsförebyggande arbetet för intagna i anstalt och klienter i frivård. Det återfallsförebyggande arbetet ska inriktas på insatser som ökar klienternas förutsättningar och möjligheter till sysselsättning och egen försörjning efter avslutad verkställighet. Kriminalvården har haft som återrapporteringskrav att visa vilka åtgärder som vidtagits för att öka antalet klienter som blir föremål för arbetsmarknadsinriktade åtgärder samt i vilken utsträckning åtgärderna vidtagits i samverkan med Arbetsförmedlingen eller andra aktörer på arbetsmarknaden. I denna del framgår följande av Kriminalvårdens årsredovisning (s. 17–18). Kriminalvården och Arbetsförmedlingen fortsätter sitt täta samarbete och alla åtgärder som vidtas sker i samarbete mellan myndigheterna. Arbetsförmedlaren är vid behov med redan i starten av verkställighetsplaneringen och planerar inte bara hur klienten ska komma i arbete utan också om några insatser ska göras , och då är lärcentrum med i planeringen. har en ny överenskommelse slutits mellan de båda myndigheternas generaldirektörer. Överenskommelsen fokuserar på samarbete på tre nivåer: nationellt genom en samarbetsgrupp med deltagare från båda myndigheternas huvudkontor och regionkontor, regionalt för samordning och uppföljning av regionens samverkan och lokalt för det operativa arbetet. En förändring från föregående överenskommelse är att frivården kommer i fokus mera tydligt och kontaktpersoner för frivården kommer att tillsättas på lokal nivå på båda myndigheterna. Detta innebär att arbetsförmedlare kommer att vara knutna till frivårdskontoren på samma sätt som på anstalterna. Som ett stöd till frivården håller ett nytt handläggarstöd, utformad som en handbok, på att tas fram som vänder sig till både anstalt och frivård för att tydligt visa att det ska finnas en röd tråd i arbetet av 2013. Kriminalvården deltar i Explosion med ett delprojekt som syftar till att få flera klienter som går i arbetsmarknadsutbildning att gå vidare till anställning i arbetsintegrerande sociala företag. Anstalterna Östragård, och deltar. Krami som är ett samarbete mellan Kriminalvården, Arbetsförmedlingen och ett antal kommuner har i likhet med 2011 bedrivit 19 Kramiverksamheter. Fyra av verksamheterna riktar sig enbart till kvinnor. Verksamheten är populär då deltagarna direkt ser att det är möjligt att få ett arbete i och med att man får vara kvar i Krami och får stöd av personalen tills man fått ett arbete eller startat en utbildning, även om tiden i Kriminalvården är slut. Detta är Kramiverksamhetens grundprincip. Hela personalgruppen inom Krami har fått möjlighet att gå fortbildning i den metod man ska arbeta efter. Kramiverksamhetens hemsida har omstrukturerats för att bli mer tillgänglig. har Kriminalvårdens forsknings- och utvecklingsgrupp i genomfört en utvärdering av Krami. Av utvärderingen framgår bl.a. följande (s. 7). efter inskrivning hade (175 av 616) av de som påbörjat Krami –2008 fått en arbetsinkomst, jämfört (560 av 3019) i den matchade jämförelsegruppen. Kramideltagare hade således högre sannolikhet att få en arbetsinkomst. Andelen brottsåterfall bland alla som påbörjat Krami 2007–2009 var 44,(426 av 965), jämfört med 45,(2 207 av 4 825) i den matchade jämförelsegruppen. Denna marginella skillnad var inte heller statistiskt säkerställd. Andelen brottsåterfall bland Kramideltagare som fullföljde hela insatsen, och alltså skrevs ut till arbete eller utbildning, var 33,(149 av 448) jämfört med 43,(962 av 2 211) i en matchad jämförelsegrupp. Det innebär att de som skrivits ut till arbete eller utbildning hade lägre risk att återfalla i brott. Kramideltagare som skrivits ut till arbete eller utbildning var jämfört med dem som hoppat av programmet ofta mer välfungerande redan innan programstarten. Till exempel hade de högre utbildningsnivå och hade mindre ofta diagnostiserats med hyperaktivitetssyndrom. Forskning och utveckling i Kriminalvården Från Kriminalvården har inhämtats följande. Kriminalvården har ett vetenskapligt råd. Rådet ska vara länken mellan vetenskapen och praktiken. Rådets uppgift är att bedöma kvaliteten i de projekt som kommer in som förslag från de externa forskarna, medverka i arbetet med ackrediteringen av behandlingsprogrammen och att vara sakkunniga i vetenskapliga frågor som berör Kriminalvårdens verksamhet. Kriminalvården stimulerar forskning inom områden som är av betydelse för verksamheten. Detta sker genom egen forskning eller genom samarbeten med externa forskare. Utskottet vill betona vikten av verkställighetsplanering. Den intagnes verkställighet av ett fängelsestraff ska utformas så att den verkar återfallsförebyggande och så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas, utan att för den skull den intagnes eget ansvar sätts åt sidan. I detta sammanhang noterar utskottet att regeringen i Kriminalvårdens regleringsbrev angett att myndigheten ska utveckla sin förmåga att upprätta individuella och ändamålsenliga verkställighetsplaner av god kvalitet. Någon anledning för att ta initiativ i frågan finns därför inte. Utskottet avstyrker med det anförda motion 2013/14:Ju429 (MP) yrkande 5. Flera av motionsyrkandena rör frågan om sysselsättning för intagna. Utskottet vill understryka att det är angeläget att verkställighetstiden tas till vara på ett meningsfullt sätt som är ägnat att motverka återfall i brott. En ordnad sysselsättning under verkställigheten är en väsentlig del av arbetet med att återanpassa och slussa ut de intagna till ett liv i frihet. Det är vidare så att arbetslinjen ska omfatta alla intagna såväl i anstalt som efter frigivningen. Utskottet ser med tillfredsställelse på att regeringen gett Kriminalvården i uppdrag att genomföra en särskild satsning med inriktning på att ytterligare stärka de återfallsförebyggande insatser som riktas mot gruppen våldsamma män. Motion 2013/14:So640 (S) yrkande 1 om behandlingsprogram för våldsutövande män avstyrks i den mån det inte tillgodoses med det anförda. Utskottet instämmer i vad som anförs i motion 2013/14:Ju429 (MP) yrkande 9 om att det är angeläget att Kriminalvården använder behandlingsprogram som på vetenskaplig grund kan påvisas ha effekt på risken för återfall i brott. Utskottet konstaterar att Kriminalvårdens nationella brotts- och missbruksrelaterade behandlingsprogram ackrediteras, dvs. genomgår en vetenskaplig bedömning, där en oberoende forskarpanel granskar programmets innehåll och sättet att genomföra det på. Något initiativ från behövs inte enligt utskottets mening. har som framgår ovan fått i uppdrag att kartlägga sysselsättningen för intagna i kriminalvårdsanstalt. I uppdraget ingår att belysa hur sysselsättningen kan utvecklas samt vid behov föreslå förändringar. Utskottet ser positivt på att har fått detta uppdrag och avstyrker därmed motion 2013/14:Ju429 (MP) yrkande 10. Utskottet kan konstatera att Kriminalvården arbetar aktivt med frågor om adhd. Behoven är emellertid stora och myndighetens internrevision har som anges ovan påpekat att en alltför låg andel av de intagna erbjuds behandling. Kriminalvården har uppgett att man avser att vidta åtgärder med anledning av internrevisionens påpekande, bl.a. ska ytterligare anstalter få i uppdrag att göra utredningar och viss försöksverksamhet inrättas. Utskottet ser positivt på detta och anser att inte bör ta något initiativ i frågan. Motion 2013/14:Ju412 (S) yrkande 79 avstyrks. Utskottet vill understryka att ett effektivt återfallsförebyggande arbete och meningsfulla frigivningsförberedelser förutsätter en målinriktad och effektiv samverkan mellan Kriminalvården och berörda myndigheter, framför allt , hälso- och sjukvården, Arbetsförmedlingen och . Utskottet vill också framhålla vikten av att Kriminalvården samverkar med organisationer i den ideella sektorn, näringslivet och andra resurser i det omgivande samhället. Det framgår av Kriminalvårdens regleringsbrev att myndigheten ska inrikta det återfallsförebyggande arbetet på insatser som ökar klienternas förutsättningar och möjligheter till sysselsättning och egen försörjning efter avslutad verkställighet. Frågan om frigivningsförberedelser är således uppmärksammad av regeringen. Utskottet konstaterar vidare med tillfredsställelse att Kriminalvården och Arbetsförmedlingen fortsätter sitt täta samarbete. I detta sammanhang vill utskottet särskilt framhålla Krami, dvs. det samarbete som bedrivs mellan Kriminalvården, Arbetsförmedlingen och ett antal kommuner och som enligt den utvärdering som gjorts visat goda resultat. Det finns också anledning att peka på uppdraget till Kriminalvården och Arbetsförmedlingen om åtgärder för att främja dömda kvinnors förutsättningar på arbetsmarknaden. Sammanfattningsvis anser utskottet inte att några ytterligare initiativ behövs när det gäller frågan om frigivningsförberedelser. Motion 2013/14:Ju429 (MP) yrkande 1 avstyrks. Villkor för häktade m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. förhållandena för barn och ungdomar i arrest och häkte samt långa häktningstider. Jämför reservationerna 7 (S, V), 8 (S), 9 (S, MP) och 10 (S, MP, V) samt särskilt yttrande 1 (V). I kommittémotion 2013/14:Ju412 av m.fl. (S) anförs att tillgängligheten för advokater och försvarare på häktena inte är tillfredsställande, speciellt inte och (yrkande 75). I yrkande 76 begärs ett tillkännagivande om att antalet transporter av häktade bör minskas. I motion 2013/14:Ju411 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om en översyn och förändring av regelverk och praxis för barn och ungdomar i arrest och häkte (yrkande 1). Motionärerna hänvisar till insidan – barn och ungdomar om tillvaron i arrest och häkte. Enligt motionärerna bör regeringen påbörja ett arbete med att realisera de förslag som lägger fram i sin rapport. Ett liknande yrkande framförs i kommittémotion 2013/14:Ju429 av m.fl. (MP) yrkande 3. I kommittémotion 2013/14:Ju204 av m.fl. (V) behandlas frågan om långa häktningstider (yrkande 5). I motionen hänvisas till att riksåklagaren tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att bl.a. se över hur oproportionerligt långa häktningstider kan undvikas.