bet · H101UU12 · 2014-05-19 00:00:00 — I skrivelsen har regeringen valt att särskilt belysa den globala utmaningen migrationsströmmar som handlar om migrationens utvecklingspotential. Som migranter räknas människor som har bosatt sig utanför sitt födelseland, men också de människor som har flyttat inom sitt eget land. I skrivelsen framgår att dessa grupper tillsammans utgör cirka en miljard människor (ca 232 miljoner internationella och 740 miljoner interna). I skrivelsen anges att migrationsströmmar innebär en utvecklingspotential för såväl de länder som migranterna lämnar som de länder som migranterna kommer till samt för migranterna själva och för deras familjemedlemmar. I skrivelsen redogör regeringen för potentiella mål- och intressekonflikter när det gäller: cirkulär migration till och från och EU, remitteringar från till utvecklingsländer och skydd och varaktiga lösningar för flyktingar. I partimotion 2013/14:U316 av m.fl. yrkande 56 lyfter fram att den som söker skydd undan en konflikt har möjlighet att söka asyl i ett annat land medan den som flyr fattigdom eller klimatpåverkan inte omfattas av något internationellt rättsligt skydd. anser därför att bör anpassas till dagens flyktorsaker och inte gårdagens. I kommittémotion 2013/14:U23 av m.fl. yrkande 7 menar att behöver en invandringspolitik som kraftigt minskar den nuvarande invandringen. I yrkande 8 förespråkar en behovsprövad arbetskraftsinvandring. Företag ska kunna finna kompetens utanför landet om den inte redan finns i , men de arbetstillfällen som inte kräver denna form av spetskompetens ska främst gå till inhemsk arbetskraft. I yrkande 9 vill att lägger större fokus på att understödja UNHCR och stödja länder som befinner sig nära konflikter och tar emot en stor andel flyktingar. Utgångspunkten för utskottet är att migration är en positiv kraft som bidrar till ett öppnare och rikare samhälle. Utskottet delar regeringens bedömning att det är moraliska skyldighet att hjälpa flyktingar oavsett var i världen de befinner sig. ska vara en för den som flyr undan krig, förföljelse och förtryck. Utskottet anser att det övergripande målet måste vara att öka EU:s sammantagna kapacitet att ta emot asylsökande. delar socialförsäkringsutskottets uppfattning i betänkande 2013/14:SfU6 att det är eftersträvansvärt med ett fördjupat samarbete inom EU på asylområdet och ser etableringen av ett gemensamt europeiskt asylsystem som ett viktigt grundläggande mål inom ramen för EU:s asylpolitik. Asylsökande ska behandlas på ett likvärdigt sätt, oavsett vilken medlemsstat som har ansvaret för prövningen av asylansökan. Utskottet vill betona att alla medlemsstater måste leva upp till tidigare överenskommen EU-lagstiftning och att unionens migrationssamarbete ska ske med och de mänskliga rättigheterna som grund. Utskottet anser, i likhet med socialförsäkringsutskottet (2013/14:SfU6), att är och ska vara djupt engagerat i EU:s arbete med solidaritet med utsatta tredjelandsmedborgare. Tydligast görs det genom att verkar för vidarebosättning och för att alla 28 medlemsstater ska skaffa en kvot hos (). Förutom vikten av att samtliga EU:s medlemsstater tar emot kvotflyktingar och ökar sina kvoter kan ett välfungerande, gemensamt europeiskt asylsystem leda till att fler personer som söker skydd i får den hjälp som de behöver. Utskottet förutsätter att kommer att fortsätta att verka för en asyl- och migrationspolitik inom EU som tillgodoser höga rättssäkerhetskrav och som ger ett fullgott skydd för individer med behov av internationellt skydd. Utskottet vill även peka på att kommissionen avser att undersöka möjligheterna för skyddad inresa i EU, vilket skulle göra det möjligt att få tillgång till asylförfarandet från länder utanför EU utan att behöva genomgå besvärliga resor till . Utskottet vill framhålla att är bundet av folkrättsliga förpliktelser inom såväl internationell flyktingrätt som mänskliga rättigheter i övrigt. Detta innebär att flyktingrättens olika delar alltid ska tillämpas. Utskottet konstaterar att definitionen i utlänningslagen (2005:716) av vem som är flykting överensstämmer i princip med men tillförsäkrar även andra skyddsbehövande en principiell rätt att få uppehållstillstånd i . Det gäller bl.a. den som inte kan återvända till sitt hemland på grund av en yttre eller inre väpnad konflikt eller en miljökatastrof. Utskottet konstaterar därmed att erbjuder skydd i större utsträckning än internationella överenskommelser kräver. Utskottet vill erinra om att socialförsäkringsutskottet i betänkande 2013/14:SfU6 uttalat att med asyl förstås enligt utlänningslagen ett uppehållstillstånd som beviljas en flykting eller en alternativt skyddsbehövande. Enligt socialförsäkringsutskottet kan det inte komma i fråga att begränsa rätten till asyl eller att personer som bedöms vara i behov av skydd inte ska kunna beviljas annat än tidsbegränsade uppehållstillstånd. Vidare förutsätter socialförsäkringsutskottet att myndigheterna tillämpar Dublinförordningen och att missbruk av rättigheten att ansöka om asyl motverkas. instämmer i detta ställningstagande. I likhet med socialförsäkringsutskottet (2013/14:SfU6) anser utrikesutskottet att utgångspunkten måste vara att det ska vara lätt att komma till för att arbeta. Arbetskraftsinvandringen vitaliserar arbetsmarknaden och ekonomin genom ny kunskap och erfarenhet. Utskottet vill understryka att det är viktigt att möjligheten till arbetskraftsinvandring inte missbrukas, t.ex. genom skenanställningar eller att utländsk arbetskraft inte får den lön eller andra anställningsvillkor som utlovats och som legat till grund för de beviljade arbetstillstånden. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att avstyrker motionerna 2013/14:U316 yrkande 56 och 2013/14:U23 yrkandena 7–9. I skrivelsen menar regeringen att klimatanpassning i utvecklingsländer och globala utsläppsminskningar fortsatt är centralt i arbetet med klimatförändringarna och miljöpåverkan. Regeringen anger vidare att utveckling och innovation är centralt för att bidra till ett samhälle med låga utsläpp och hög motståndskraft mot klimatförändringarna. I kommittémotion 2012/13:U306 av m.fl. yrkande 19 och i kommittémotion 2013/14:U303 av m.fl. yrkande 31 anser Socialdemokraterna att arbetet för hållbar utveckling måste ske på såväl lokal och nationell nivå som europeisk och global nivå. I kommittémotion 2012/13:U306 av m.fl. yrkande 68 och i kommittémotion 2013/14:U303 av m.fl. yrkande 80 menar att tillväxt och utveckling kan, och måste, gå hand i hand med arbetet för en god miljö. I partimotion 2013/14:U316 av m.fl. yrkande 24 menar att det behövs ett ökat åtagande för klimatfinansiering i utvecklingsländerna genom demokratiskt uppbyggda fonder, i huvudsak den FN-ledda gröna fonden. Det är viktigt att pengarna används på ett mål- och kostnadseffektivt sätt, samt passar in i mottagarländernas prioriteringar och utvecklingsstrategier. I yrkande 26 vill verka för en snabb expansion av småskalig förnybar elproduktion i utvecklingsländer. I yrkande 29 anser att , inom det multilaterala utvecklingssamarbetet, ska driva att all energiförsörjning ska vara förnybar och med stopp för utlåning, garantier och krediter till projekt baserade på fossil energi. I yrkande 35 anser att det internationella samarbete på vattenområdet ska inriktas på att tillgodose alla människors grundläggande rätt till vatten som livsmedel och för sanitet. ska motverka privatisering av dricksvatten. I yrkande 36 vill att ska främja betalningssystem för storskaliga kommersiella användare av vatten. Storskaliga kommersiella användare som industrier, gruvor och storjordbruk ska betala för det vatten de brukar samt rena det som släpps ut i kretsloppen. I yrkande 37 vill ge stöd till överföring av teknik och tekniskt kunnande för lokalt anpassade, effektiva vatten- och avloppslösningar både i storstäder och på landet. I yrkande 65 vill att regeringen ser över samtliga regleringsbrev och ägardirektiv till alla statliga myndigheter och verk som omöjliggör nya investeringar eller subventioner till fossil energi till förmån för en grön omställning. I yrkande 81 vill främja insatser som utvecklar förnybar energi och ekologiskt jordbruk. I partimotion 2013/14:MJ468 av m.fl. yrkande 17 vill att i klimatförhandlingar bör verka för att det inrättas en enskild budgetpost för klimatbistånd i EU:s budget för att garantera att klimatinsatser inte sker på bekostnad av gjorda åtaganden rörande utvecklingsbistånd. Utskottet anser att ska verka för att de fattiga ländernas ägarskap stärks och uppmuntra till att miljö- och klimataspekter integreras i ländernas ramverk för utvecklingsplanering och uppföljning, såsom fattigdomsstrategier, nationella budgetar och statistik. Utskottet delar regeringens uppfattning i skrivelse 2013/14:131 Biståndspolitisk plattform, vilken utskottet behandlar i betänkande 2013/14:UU20, om att en viktig utgångspunkt i utformningen av svenska biståndsinsatser är att väga förväntade utvecklingsmöjligheter mot risker för negativ miljöpåverkan. Utveckling och innovation är centralt för att bidra till ett samhälle med låga utsläpp och hög motståndskraft mot klimatförändringarna. I detta sammanhang är det av vikt att verkar för en bättre samordning mellan klimatförhandlingarna och relevanta pågående internationella processer, t.ex. utvecklingsagendan och översynen av för katastrofriskhantering. Utskottet erinrar om de särskilda satsningar inom bistånd som har och håller på att genomföras i syfte att nå millenniemålen. Som utskottet konstaterade i sitt betänkande 2013/14:UU2 är det exempelvis ett särskilt fokus på millenniemål 7 om att säkra en miljömässigt hållbar utveckling under det innevarande budgetåret. Utskottet ser med oro på slutsatserna i FN:s klimatpanels (IPCC) andra och tredje delrapport om klimatförändringarna som presenterades respektive . vill utskottet lyfta fram att IPCC också pekar på att människan, genom vägval och beslut, fortfarande har möjlighet att mildra de negativa konsekvenserna. Utskottet betonar att ska vara en tydlig röst för klimatomställningen och en tydlig röst för att bryta fossilberoendet. bör verka för att öka andelen förnybar energi i länders energisystem och öka energieffektiviseringen och användningen av teknik som minskar koldioxidutsläppen. bör också främja en policydialog med samarbetsländerna som syftar till att minska eventuella subventioner av fossila bränslen. Utskottet menar, i likhet med regeringens biståndspolitiska plattform, att biståndet ska utformas så att länders förmåga och kapacitet att tillgodogöra sig de medel och möjligheter som ställs till ländernas förfogande – såsom fondmedel, tekniköverföring och miljöinvesteringar – förbättras och hållbar ekonomisk utveckling och fattigdomsminskning främjas. bör uppmuntra att ekonomiska styrmedel används och bidrar till att den offentliga och privata sektorn investerar i energieffektiv och miljövänlig teknik samt hållbara konsumtions- och produktionsmönster. Utskottet konstaterar att EU har ett fördragsbundet åtagande att ta hänsyn till utvecklingsmålen vid beslut inom politikområden med påverkan på utvecklingsländer (Policy Coherence for Development). Utskottet anser att EU ska driva en ambitiös och tydlig linje i de internationella klimatförhandlingarna för att åstadkomma en global, ambitiös och rättsligt bindande klimatöverenskommelse, baserad på de vetenskapligt grundade behoven. Utskottet vill framhålla näringsutskottets utlåtande /14:NU29 om att det är viktigt att EU befäster sitt ledarskap och agerar kraftfullt och konstruktivt för att åstadkomma ett globalt klimatavtal i (COP21) som håller den globala uppvärmningen under två grader. I likhet med 2013/14:NU29 vill utskottet att ett klimat- och energiramverk utarbetas och beslutas för att ge det europeiska näringslivet och andra aktörer i samhället vägledning om den klimat- och energipolitik som ska råda i EU bortom 2020. Ett ambitiöst bindande mål för hur mycket EU:s utsläpp av växthusgaser bör minska till 2030 är ett centralt inslag i detta ramverk. Utskottet understryker vikten av att även fortsättningsvis samarbetar med låginkomstländer för att stärka deras deltagande i de internationella klimatförhandlingarna, bl.a. inom . Utskottet välkomnar att är representerat i Gröna klimatfondens styrelse. Utskottet konstaterar att regeringen planerar att tillföra utlovade med början när fonden blir operativ. Exakt när det svenska bidraget kommer att kunna betalas in beror alltså på när fonden kan börja ta emot medel, men ambitionen är att kunna betala in och resterande . Utskottet menar att det är av vikt att fonden utformas på ett effektivt och ändamålsenligt sätt för klimatfinansiering. och EU behöver fortsatt bidra till att mobilisera 100 miljarder USD till 2020 och skapa förutsättningar för klimatfinansiering för perioden . Andra möjliga finansieringskällor för klimatrelaterade investeringar (vid sidan av biståndet) behöver identifieras, inte minst privata källor. Bättre samstämmighet och samverkan behövs mellan klimatförhandlingarna och andra relevanta pågående internationella processer. Fortsatt arbete med att minska kortlivade klimatpåverkande gaser och luftföroreningar är viktigt, liksom utfasning av miljöskadliga subventioner. Rent vatten och sanitet är en förutsättning för ett drägligt liv och en grundläggande hörnsten i fattigdomsbekämpning. Utskottet anser därför att frågan om tillgång till rent vatten och sanitet måste stå högt på den utvecklingspolitiska dagordningen. Fungerande lokal, nationell och regional vattenresursförvaltning samt lagstiftning och institutioner kan bidra till ökad tillgång till rent vatten och hållbar sanitet för människor som lever i fattigdom. Mot denna bakgrund välkomnar utskottet att Sida beslutade att fortsätta stödja projektområde Water Sanitation and Hygiene (Wash) som arbetar för att öka vattentillgången och förbättra de sanitära förhållandena i områden där resurserna saknas. Utskottet vill erinra om sitt betänkande 2013/14:UU2 i vilket det angavs att utvecklingsagendan ska bygga vidare på erfarenheterna av de nuvarande millenniemålen. I förslag som lagts fram från exempelvis FN:s Millenniemålspanel ingår ett flertal mål och indikatorer om bl.a. vatten, sanitet, hälsa, utbildning, jämställdhet, jordbruksutveckling och livsmedelssäkerhet. Utskottet vill framhålla att bör stödja en utveckling mot mer produktiva, hållbara och resurseffektiva jordbruks-, skogsbruks- och fiskesystem. Utskottet menar att detta bidrar till hållbar användning av ekosystemtjänster, minskade utsläpp av växthusgaser, minskad avskogning samt förbättrade förutsättningar för inkomst, ökad sysselsättning och förbättrad hälsa hos människor som lever på landsbygden. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att avstyrker motionerna 2012/13:U306 yrkandena 19 och 68, 2013/14:U303 yrkandena 31 och 80, 2013/14:U316 yrkandena 24, 26, 29, 35–37, 65, 81 och 2013/14:MJ468 yrkande 17. Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns förslag i motioner som är föremål för förenklad motionsbehandling enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och i enlighet med promemorian Förenklad motionsbehandling under återstoden av mandatperioden, som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de yrkanden som redovisas i bilaga 2 inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott motionerna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Skrivelse 2013/14:154 Genomförandet av samstämmighetspolitiken för utveckling, punkt 1 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U24 av m.fl. (S), 2013/14:U25 av m.fl. (MP) yrkandena 1, 2 och 8 samt lägger skrivelse 2013/14:154 till handlingarna. Politiken för global utveckling (PGU) utgår från rättighetsperspektivet och fattiga människors perspektiv på utveckling. Själva kärnan är att en samstämmig politik på alla områden ska bidra till hållbar global utveckling. PGU bygger på insikten att utvecklingssamarbete är en viktig del för utveckling – men bara en del. Helheten är mycket större. Den politik som förs på exempelvis miljö-, jordbruks- och handelsområdena har stor effekt för fattigdomsbekämpning och global utveckling. Utöver internationell samverkan är det också viktigt att olika aktörer i samhället medverkar – fackföreningar, organisationer, näringslivet, kommuner m.fl. En ökad dialog med dessa aktörer är nödvändigt för att säkerställa ett fortsatt engagemang från olika delar av samhället för politikens genomförande. I utvecklingssamarbetet vill vi att det civila samhällets organisationer involveras mer. Näringslivet har fått en ökad roll i utvecklingssamarbetet. Vi vill även framhålla fackföreningarnas unika ställning som både part på arbetsmarknaden och del av det civila samhället, vilket utgör en erfarenhet att bygga vidare på. Offentliga institutioner och aktörer som myndigheter och kommuner spelar också en viktig roll för samarbete med sina motsvarigheter i andra länder. Utan att underskatta svårigheterna med genomförandet av PGU är det ändå på sin plats att understryka att PGU behöver en nystart. Dess positioner behöver flyttas fram. Därför väljer vi i den här reservationen att fokusera på frågor om styrning och samordning av PGU. Om inte dessa fungerar kommer inte heller sakfrågorna att kunna hanteras på ett fullgott sätt. I regeringens skrivelse nämns att ligger långt fram i samstämmighetsfrågorna internationellt sett, men just när det gäller samordning och samverkan återstår arbete att göra. Detta har regeringen själv påtalat även i tidigare PGU-skrivelser. Det är dags att vidta åtgärder, och inte minst finns flera goda rekommendationer i Statskontorets genomförda granskning av PGU. För att kunna genomföra PGU är det viktigt att det finns en samordnande funktion i regeringsarbetet. Det är oundvikligt att målkonflikter uppstår, och de måste hanteras. Det kan även hända att politiska beslut går mot utvecklingsmålet då andra intressen väger över. I dessa fall bör målkonflikten vara belyst så att gjorda överväganden framgår. Det råder brist på samordning, gemensam styrning och återkoppling. Detta understryks också i regeringens skrivelse där man menar att arbetet med samstämmighetspolitiken har kommit långt men att när det gäller samordning och samverkan återstår arbete att göra. Det bör skapas en samordningsfunktion i som kan svara för att regeringens agerande samfällt strävar mot målet om en rättvis och hållbar global utveckling. Även kan bli bättre på att arbeta med PGU inom olika politikområden. Men det är regeringen som bör ta ledningen och bl.a. säkerställa att det finns tillräcklig kapacitet för uppföljning och analys av genomförandet av PGU. Statskontoret pekar på att ansvaret för PGU har nedprioriterats på , från en högre till en lägre nivå, och att färre personer arbetar med PGU . Statskontoret menar att denna funktion bör prioriteras, också resursmässigt. Statskontoret ser också behov av att PGU får tydligare mål. Målen är visionära men måste konkretiseras med mer operativa mål, och det måste vara tydligt vad samstämmighet är och innebär och vad de olika aktörerna, både departement, myndigheter, utlandsmyndigheterna och andra aktörer, förväntas göra. Utvecklingssamarbetet utgör ju endast en del av PGU, men ses ofta som varande PGU. Skillnaden här måste också bli tydligare, menar , som också säger att övriga departement bör ta större ansvar för PGU. Vi delar dessa beskrivningar och menar att arbetet med PGU måste bli tydligare och mer prioriterat inom . En stor del av den samverkan som sker tycks handla om att regeringen retroaktivt, när det är dags för en ny resultatskrivelse till , samlar ihop åtgärder som har vidtagits och som passar in på PGU och sammanställer dem i skrivelsen, snarare än att proaktivt arbeta med PGU som ett kraftfullt verktyg. Politikens huvuddrag och genomförande, punkt 2 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkandena 2 och 3 samt 2013/14:U25 av m.fl. (MP) yrkandena 6 och 7, 2013/14:U230 av m.fl. (MP) yrkande 4, 2013/14:U264 av m.fl. (V) yrkande 4 och 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkandena 4, 13, 80 och 91. Socialdemokraternas politik för internationellt utvecklingssamarbete tar sin utgångspunkt i grunden för socialdemokratisk politik: Genom människors möjlighet till organisering, arbete och egen försörjning skapas frihet och välstånd. Det som har tagit vårt land från svält och förtryck till dagens välstånd gäller också globalt. Alla människor i hela världen ska kunna leva ett bättre liv och känna frihet och framtidstro. Socialdemokraterna tror på globaliseringens möjligheter men vi ser också att många människor och länder inte kan utnyttja dessa möjligheter. En förändring krävs. har ekonomiska kriser drabbat världen och konsekvenserna har blivit enorma. Fattigdom, arbetslöshet sociala spänningar följer i dess spår. Hårdast drabbas de fattigaste. De drabbas även av att kriserna har lett till att många länder inte lever upp till gjorda åtaganden gällande biståndet och minskning av finansiella flöden som handel och investeringar samt remitteringar, de pengar som migranter sänder till familjen i hemlandet. Klimat- och finansiella kriser kan få förödande konsekvenser. Detta visar att det krävs globala hållbara lösningar med bindande regler för att vrida utvecklingen i hållbar riktning – ekonomiskt, socialt och miljömässigt. är den internationella utvecklingspolitiken under förändring. Nya länder kliver fram som ekonomiska och politiska stormakter i världspolitiken. Maktbalansen i världen förändras. Fler aktörer kommer till i utvecklingssamarbetet och andra finansiella flöden än traditionellt bistånd spelar allt större roll. En global medelklass växer fram. Positiva trender ska tas till vara som de negativa, exempelvis skatteflykt och korruption, måste bekämpas. Det krävs en bred samstämmighetspolitik för att kunna hantera utvecklingsfrågor på olika områden. Utvecklingssamarbetet utgör endast en del. Det är dock en viktig del eftersom biståndet kompletterar eller möjliggör insatser på andra områden. Politikens huvuddrag och genomförande, punkt 2 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U25 av m.fl. (MP) yrkandena 6 och 7, 2013/14:U230 av m.fl. (MP) yrkande 4, 2013/14:U264 av m.fl. (V) yrkande 4 och 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkandena 4, 13, 80 och 91 samt 2013/14:U303 av m.fl. (S) yrkandena 2 och 3. Runtom i världen förföljs, trakasseras och diskrimineras människor enbart på grund av sin sexuella läggning eller sin könsidentitet. Diskriminering leder till att hbtq-personer fängslas, torteras och mördas. I ett 70-tal länder är samkönade relationer helt förbjudna. Arbetet för hbtq-personers rättigheter är motströmsfrågor och det krävs ett stort mått av engagemang och lyhördhet för att det ska få genomslagskraft i olika sammanhang. har ratificerats av alla världens stater utom och . Men mycket återstår innan konventionen är genomförd. Barns rättigheter kränks . Kränkningarna av flickors rättigheter är mest omfattande. Särskilt svår är situationen för barn med funktionsnedsättning och barn i väpnade konflikter. Ursprungsfolk runt om i världen lever fortfarande under svåra förhållanden på grund av staters ovilja att erkänna och stödja deras mänskliga rättigheter.