· H101TU10 · 2014-03-05 17:48:39 — behöver en ny cykelpolitik som främjar ökat cyklande. Det behövs eftersom cykling är bra på väldigt många sätt. Det är bra för den enskilde, för samhället och för hälsan. Cyklande människor blir både starkare och får bättre kondition och blir gladare och orkar jobba mer. De får ett bättre immunförsvar och blir mer sällan sjuka.Cykeln är bra för ekonomin både för privatpersonen som spar mycket pengar som annars skulle ha gått till bensin, parkeringsavgifter, fasta bilkostnader eller för den delen kollektivbiljettkostnader som kan inbesparas. Förutom att det är bra för den enskilde är det också bra för samhället.Klimatet och miljön vinner på att fler cyklar. Det är också bra för tillväxten eftersom cyklister ju orkar jobba mycket mer.Vi har mycket att vinna på ett ökat cyklande, inte minst renare luft och minskat buller. Men då måste cyklandet också få rätt förutsättningar. Det behövs cykelstråk, cykelvägar och cykelparkeringar med tak - säger jag som inte gillar blöta cyklar, men jag gillar att cykla.Regeringen satsar lite grann på cykling, och resurserna minskar i relation till de andra satsningarna. I rapporten på cykeltrafik 2014-2025 ser man att i planeringsprocessen för transportinfrastrukturen 2014-2025 tilldelas cyklingen endast en marginell del av hela planeringsramen på 522 miljarder. Endast går till cykelinfrastruktur. Då kan man fundera på om staten menar allvar när den säger att den vill satsa på cykling. Dessutom är det mycket av dessa satsningar som sker efter 2020. Då befarar vi att det i procent räknat blir ett ännu mindre anslag i förhållande till andra trafikslag.Regeringen har en uttalad ambition att satsa på cyklingen. Men i praktiken prioriteras inte cyklingen, utan den prioriteras till och med ned och kommer att bli eftersatt under en överskådlig framtid.Det behövs mötesfria vägar. Det är bra för trafiksäkerheten, och det minskar dödsolyckorna. Men man kan inte bygga bort vägrenar och cykelvägar i samband med att det ska bli bättre för bilisterna. När det byggs två-plus-ett-vägar ska det också finnas möjlighet att cykla i närheten av den vägren där man tidigare kunde cykla. Annars har man bromsat möjligheten att cykla i framtiden.Det finns många exempel på hur vi borde främja cyklandet, inte motverka det med tanke på nollvision och trafiksäkerhet. De olika trafikslagen måste separeras. Vi vet att det är förenat med stor fara att blanda gångtrafikanter och cyklister. Det är två helt olika sätt att förflytta sig på. Båda är oskyddade i den meningen att de inte har något tjockt skal runt omkring sig som man har som bilist. De som motionerar är ju skyddade på det sättet att de har ett bra immunförsvar, men de är inte skyddade mot olyckor. Därför är det dumt att blanda de olika trafikslagen.I vissa fall måste man ändå blanda trafikslag, men då ska trafikanterna ta hänsyn till varandra. Cyklister måste naturligtvis ta hänsyn till dem som promenerar, och bilister måste ta hänsyn till cyklister. På det sättet ökar man alla möjligheter att ta sig fram på ett bra sätt. Det får inte vara så att gångtrafikanterna är rädda för cyklisterna, och cyklisterna är rädda för bilisterna, och bilisterna är rädda för den tunga trafiken och så vidare. Det ska ju vara precis tvärtom. Vi ska ha ett välkomnande sätt i trafiken, och vi ska bemöda oss om att visa hänsyn och respekt mellan de olika transportslagen i stället för att vara rädda för varandra.Därför måste framkomligheten i trafiken för cyklister öka. Där det finns cykelbanor ska bilar inte parkera. Man får inte bygga en cykelbana så att cyklisterna plötsligt riskerar att få en bildörr framför sig. Det finns mycket som bör göras när man tänker till på att planera cyklingen framöver. Vi måste se till att detta möjliggörs för cyklister.Det behövs cykelbanor, cykelparkeringar och skyltning för cyklister så att det är lätt att hitta. Det behövs också pumpanordningar så att man lätt kan pumpa sin cykel. Det ska alltså finnas möjligheter att ta sig fram.Sammanfattningsvis bör man ha målsättningen att halvera antalet skadade cyklister jämfört med . bör få i uppdrag att ta fram en strategi för säkra gång- och cykelvägar i anslutning till skolor. Regeringen bör återkomma med förslag för att möjliggöra cykeltrafik i motsatt riktning. Regeringen bör också återkomma till med förslag om att bilar ska väja för cyklister då cyklister färdas på en huvudled. Vidare bör regeringen återkomma till med förslag om att bilister måste lämna företräde för cyklister vid övergångsställen där det finns en cykelbana. Så är det inte i dag.Det finns mycket som vi behöver göra för att förbättra cyklingen. Vi måste underlätta för cyklister och se till att trafikslagen ska visa mer ansvar för varandra. De olika trafikslagen ska ta hänsyn till och respektera varandra i trafiken. Det är på det sättet som man kan få en framkomlig väg.Cykling är bra. Det är bra för miljön. Det är bra för folkhälsan, och det är bra för samhället. Därför ska vi främja cyklandet.Jag yrkar bifall till reservation nr 1. Vi är många som ställer oss frågan: När ska cykelfrågorna komma upp på regeringens dagordning? När ska regeringen börja gå - eller ännu hellre börja cykla - från ord till handling?Vi var många som otåligt väntade på den cykelutredning som regeringen tillsatte 2010 och som lyftes fram som den som skulle revolutionera cyklingen i . I alla cykeldebatter i har alliansföreträdare hänvisat till . Vi i oppositionen har fått höra att alla våra cykelfrämjande förslag kommer att återfinnas i denna utredning. Och så kom den då. lämnade sin utredning till regeringen. Men där har den fastnat. Någon cykelproposition med regeringens förslag för ökad cykling har vi inte sett röken av. Inte ens i mandatperiodens sista cykelbetänkande presenterar regeringen några förslag för att göra cyklingen enklare och säkrare i vårt land. Det finns inga förslag för att öka cyklingens andel av persontransporterna.Det enda som står i betänkandet är att ett antal förordningsförändringar beräknas kunna beslutas . Vad det innebär hoppas jag att kommer att berätta för oss i sitt anförande.Herr talman! Men jag har inte några större förhoppningar. innehöll inte några vare sig revolutionerande eller skarpa förslag, inte några av de förslag till riksdagsbeslut som är nödvändiga för att öka cyklingens andel av persontransporterna och minska cykelolyckorna. Varför vi måste göra det berättade så bra i sitt anförande. Det är viktigt för klimatet och för folkhälsan.Så vad måste då göra för att vi ska få en cykelpolitik värd namnet? Jo, vi måste bland annat1.anslå mer statliga pengar till cykel2.införa nya hastighetsgränser i våra tätorter3.ändra de lagar som reglerar trafiken så att det blir enkelt att cykla4.förhindra att möjligheterna att cykla på landsbygden försämras när de statliga vägarna byggs om5.reglera rätten att ta med cykeln på tåg och buss.Och varför vi måste göra det tänker jag förklara nu.Herr talman! slår fast det som vi andra länge har vetat, att det viktigaste är pengar till en ny cykelinfrastruktur.När det byggs fler cykelvägar och cykelbanor ökar cyklandet. Men trots att igenomsnitt av våra resor i görs med cykel är det av våra infrastrukturpengar som går till cyklingen.I gällande nationell plan finns det avsatt lite drygt 900 miljoner för cykelinfrastruktur . Det mesta av de pengarna ligger , så de har ännu inte trillat in. beräknade att det skulle räcka cykelväg i hela landet. Det är självfallet alldeles för lite. Vi i har under hela mandatperioden haft mer cykelpengar i våra skuggbudgetar. Men vad som är ännu mer oroande är att i det förslag på infrastrukturinvesteringar som ligger på regeringens bord har man ytterligare sänkt ambitionen. De pengar som man vill lägga räcker enligt bara ny cykelväg i hela landet. Det är alltså en sänkning jämfört . Här känns det onekligen som att någon är ute och cyklar. Hur går det här ihop med alla vackra ord om att vi måste främja cyklingen?Miljöpartiet vill avsätta i den nationella planen under den nya planperioden. Det är pengar som både ska gå till att bygga cykelvägar längs de statliga vägarna och till att medfinansiera kommunala satsningar.Herr talman! Näst efter fler och bättre underhållna cykelvägar är sänkta hastigheter den viktigaste faktorn för att fler av oss ska börja cykla i våra städer och tätorter. Många av oss vågar helt enkelt inte ge oss ut i trafiken på cykel. Larmrapporterna om allt fler dödade och skadade cyklister avskräcker.Varje år skadas och dödas över 3 000 fotgängare och cyklister i kollision med bilar. En tredjedel av de omkomna i trafiken är oskyddade trafikanter trots att dessa bara står för av färdsträckan. Det är alltså nio gånger farligare att sätta sig på cykeln som att sätta sig i bilen.En grupp trafikforskare från presenterade - kom - sina slutsatser efter att ha analyserat och sammanställt de senaste årens forskning om hastigheter och hållbarhet. Forskarna var eniga och tydliga: Bilar ska inte köra fortare än i staden. En bilist som kör i 30 kan samspela med både gående och cyklister på ett helt annat sätt än den som kör i 50. Bilisterna väljer spontant att väja för cyklisterna, de kör i ett jämnare tempo och de tar också mindre plats eftersom de behöver kortare avstånd mellan varandra. Det finns flera anledningar till att anser att bör få i uppdrag att införa en bashastighet i tätorten. Att öka cyklingen är en av dessa anledningar.Herr talman! Flera olika lagar påverkar trafiken och därmed cyklingen. Eftersom stora delar av lagstiftningen är gammal och framtagen med bilen som norm anser vi i att det är hög tid att revidera dessa lagar. Vi tycker också att förslag på den här punkten är alldeles otillräckliga.Ett exempel på att planeringen har skett med bilen som utgångspunkt är enkelriktade gator som tvingar cyklister att ta stora omvägar, trots att gatorna är så breda att en bil och en cykel mycket väl skulle kunna mötas. I många andra europeiska länder som , , , , , , och är det tillåtet att låta cyklister köra mot enkelriktat. menar att detta i praktiken redan är möjligt även i . Man säger att kommunerna kan göra detta genom att byta ut skylten för enkelriktat mot skylten för motortrafik förbjuden. Men vi anser att det är att krångla till det och fördyra för kommunerna. Det är mycket bättre att helt enkelt lagstifta om att det är tillåtet för cyklister att cykla mot enkelriktat. Man kan sätta upp en liten skylt på befintliga skyltar där det står: Gäller ej för cyklister. Så gör man nere i Europa.Herr talman! Bilismens kraftiga ökning andra hälft underlättades i hög grad av att det banades väg för biltrafik i tätorten och på landsbygden. Det kan vi tänka på när vi vill öka cyklingen. Vi måste bana väg för cyklisterna i tätort och på landsbygd.I dag är ofta bilen prioriterad, och vi andra - med cyklar, barnvagnar och mopeder och vi som använder benen att gå med - får försöka samsas på den plats som blir över. Detta gör det inte enklare att cykla. Det leder också till att många som vill cykla snabbt i stället väljer att cykla på gatan. är inte detta tillåtet. Om det finns en cykelbana måste man cykla där även om man tvingas kryssa mellan barnvagnar och gående.Cykelutredningen föreslår att det för cyklar med kärra ska vara tillåtet att cykla på gatan eller vägen även om det finns en cykelbana. Men eftersom det i kärran oftast sitter barn har jag svårt att tro att det är just de cyklisterna som väljer vägen i stället för cykelbanan. tycker i stället att kravet att använda cykelbanan bör tas bort för alla kategorier av cyklister. Sedan får man välja själv var man vill cykla.Herr talman! Det är viktigt att bygga nya cykelvägar, men det är också viktigt att inte bygga bort möjligheten att cykla. När man bygger om till två-plus-ett-vägar eller breddar befintlig väg försvinner ofta vägrenen där man har kunnat cykla. En inventering som har låtit göra av landets två-plus-ett-vägar och två-plus-två-vägar visar att av totalt mittseparerad väg är det , ungefär , som har riktiga cykelbanor i direkt anslutning till vägen. Detta kan jämföras med att man i inventeringen menar att av dessa vägar har stor cykelpotential. Vid av vägarna saknas nu helt möjlighet att gå eller cykla längs vägen. anser att det inte ska vara tillåtet att ta bort en cykelväg eller cykelbar vägren utan att ersätta den med en ny likvärdig eller bättre cykelväg.Avslutningsvis, herr talman: Det måste vara lätt att ta med cykeln på tåg och buss. Vissa länstrafikbolag, till exempel och Skånetrafiken, har infört möjligheten att ta med cykeln på tåget. Men det statliga SJ har gjort precis tvärtom. De har helt tagit bort möjligheten - och detta i då det talas alltmer om att se till hela resan. För att främja cyklingen och den klimatsmarta resan måste det vara enkelt att kombinera de klimatsmarta trafikslagen. anser att kollektivtrafiklagen bör kompletteras så att det blir obligatoriskt att ställa krav både på upphandlad och på kommersiell trafik som innebär att resenärerna kan ta med sig cykeln i kollektivtrafiken.Herr talman! Självfallet ställer jag mig bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall till reservationerna 1 och 2.I detta anförande instämde (MP). I den nationella strategin för en ökad och säker cykeltrafik uppställdes två övergripande mål: Cykeltrafiken ska bli säkrare, och cykeltrafikens andel av resorna ska öka. Gott så, men vad har hänt?Riksdagens cykelnätverk inbjuder till en frukostdebatt under rubriken av den totala infrastrukturbudgeten för att öka cyklingen?Sverige satsar och invånare på cykling, medan man i satsar minst fem gånger så mycket. Det säger en hel del om bristande vilja och svag ambition hos regeringen och makthavarna. Regeringens cykelsatsningar tycks vara mest tomma ord.Med nuvarande takt tar det ett halvt sekel innan svensk cykelinfrastruktur är utbyggd på ett acceptabelt sätt, säger trafikexperten i en rapport om den svenska transportpolitiken. Den heter Statens satsningar på cykeltrafik 2014-2025. Då är det värt att notera att de största satsningarna är lagda till . Vad är det då för positiva konsekvenser som vi går miste om på grund av detta på-fläcken-cyklande som regeringen ägnar sig åt? Jo, herr talman, cyklandet har många förtjänster som transportmedel. Det bidrar till en bättre miljö med renare luft och mindre buller. Dessutom är cykeln mycket bra för folkhälsan. Här har vi en hel del inspiration och information att hämta från , som har kommit bra mycket längre än vi. Skolbarn som cyklar får inte bara en bättre kondition utan visar också bättre studieresultat, har det visat sig. Men för detta krävs satsningar, ekonomiska framtidsinvesteringar, som resulterar i säkra cykelvägar och rymliga cykelparkeringar i stadsmiljön. Givetvis behövs också en ökad trafiksäkerhet, och för att åstadkomma detta krävs en annan stadsplanering och en förbättring av redan befintliga trafikmiljöer i staden. menar att det behövs rejäla krafttag i regelverk och annat för att underlätta och möjliggöra att cyklandet blir en del av en längre resa med ett annat färdmedel. Enkelt uttryckt: Låt cykeln bli en naturlig och välkommen färdkamrat på tåg, buss och båt. Cykelns värde för rekreation och naturupplevelser behöver jag säkert inte vittna om. Men i det sammanhanget vill jag och så att säga lifta med när hon säger att man ska kunna ta med sig cykeln till kostnadsfritt på buss eller färja, alternativt per pedal på . Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner och reservationer.Cykeln blir ett allt viktigare transportmedel för att alla ska få plats i transportsystemet, inte minst i storstäderna. Allt fler använder cykeln för att ta sig fram. Cykeln har också stora hälsofrämjande effekter. Dessutom har cykeln miljöfördelar i jämförelse med andra färdmedel, vilket jag också gärna vill lyfta fram.Regeringen tar cykelns alla fördelar på stort allvar. tillsatte regeringen en speciell cykelutredning för att se över de regler som påverkar förutsättningarna för att cykla. Huvudsyftet för utredningen var att öka cykeltrafiken och göra den säkrare.I utredningen konstateras att cyklingens intressen i huvudsak kan hanteras inom ramen för den gällande lagstiftningen och de planeringsprocesser som pågår. Enligt utredningen är det inte främst regeländringar som krävs utan snarare incitament för att lagstiftningen och planeringsprocesserna ska tillämpas på ett sådant sätt att cyklingen beaktas. Satsningar på cykeltrafiken i kombination med en medveten lokal samhällsplanering är en nyckelfaktor. Ytterligare ekonomiska satsningar på cykling och ökad politisk prioritering på alla nivåer, nationellt, regionalt och lokalt, efterfrågas också av utredaren. bereds i Regeringskansliet.Sedan Alliansen tillträdde har ett stort antal cykelfrämjande åtgärder skett. Exempelvis har byggt nya gång- och cykelvägar och 53 planskilda korsningar för gång- och cykeltrafik. byggde gång- och cykelvägar. Till det ska läggas de kommunala och regionala investeringar som har gjorts. Antalet omkomna och allvarligt skadade personer i vägtrafiken minskar kraftigt, tack och lov, vilket kan kopplas samman med det faktum att antalet mötesseparerade vägar och vajerräcken har ökat. är det viktigt att komma ihåg att åtgärderna kan påverka cyklingen negativt, precis som flera andra har tagit upp i debatten . Därför måste alltid tillgängliga och säkra cykelvägar finnas med vid planering av infrastruktursatsningar på väg. Bäst kunskap om var dessa cykelvägar ska förläggas finns förstås på lokal nivå.Herr talman! Det kan dock konstateras att cykelfrågor främst beslutas på lokal och i vissa fall på regional nivå. Av propositionen framgår att den stora potentialen för att åstadkomma ökad och säker cykling finns i och nära tätorter och större städer genom samordnade insatser från stat och kommun. Även i cykelutredningen kan man läsa att andelen resor är större om man begränsar sig till tätbebyggda områden, eftersom cykling väljs som transportsätt i huvudsak vid kortare resor. Det är helt naturligt.Det är alltid klokt att ställa sig frågan: Gynnar gratis bussresor folkhälsan och miljön? Gynnar gratis bussresor barns och ungas cykelkultur när de kan åka gratis mellan två hållplatser i stället för att gå eller cykla? Dessutom kostar alltid det som är gratis.Därför är det viktigt att våra lokala företrädare, från samtliga partier, också vill vara med och ta ansvar för att få fler att välja cykeln framför bilen.På olika håll i landet kan vi också se att detta görs. Ett exempel är de kommunala och regionala cykelstrategier som finns och tas fram över hela landet. Cykeln finns högt på dagordningen i våra politiska församlingar jämfört med hur det var för bara . Då nämndes aldrig någonting om cykeln, och jag har varit med länge.Inom pågår ett arbete med att ta fram en funktionell standard för drift och underhåll av statliga cykelvägar. Det är ett exempel som visar att cykeln är ett prioriterat område även för har tagit fram ett förslag till nationell plan som främjar ökad cykeltrafik utifrån ett antal olika åtgärder, inte alltid benämnda under rubriken cykel. Men detta ger en säkrare cykling, även om det handlar om att göra till exempel en planskild korsning som kanske är till för något annat trafikslag men som också gynnar cyklisterna.I den nationella planen för transportsystemet 2014-2025 och i länsplanerna satsas sammanlagt . Till det ska läggas kommunala satsningar som är åtskilliga miljoner - någonstans mellan 500 miljoner och 1 miljard. Om man vill veta exakt vad den siffran är måste man gå ut och fråga alla kommuner. Denna satsning på åtskilliga kommer inte bara från skattebetalarna, utan det handlar även om exploateringspengar som ligger hos kommunerna. De 4,6 miljarder som satsas nationellt motsvarar cykelvägar. Till det ska läggas det som byggs i kommunerna med kommunala medel. Ett bra exempel är Kattegattleden, där man arbetar tillsammans på nationell, regional och nivå. Den är och går mellan och . Leden ska vara helt färdig , men stora delar kommer att vara klara . I går hade jag förmånen att tala på en stor cykelturismkonferens i där fyra cykelleder var representerade. Representanter från dessa cykelleder var värdar på denna stora konferens. Det är intressant att höra hur entreprenörerna längs dessa cykelleder arbetar näringslivsstrategiskt för största möjliga ekonomiska utväxling genom att kvalitetssäkra logi och förtäring och så vidare som ska finnas med jämna mellanrum utefter lederna. ska, förutom att se till att detta blir gjort på ett bra sätt, samordna standarder för skyltning, underlag och bredd på dessa leder. Man ska säkra att ingenting ska hända när människor är ute och cyklar, framför allt på semestern. Människor från hela kommer att cykla på dessa leder. höjer också ambitionen för Täbystråket, vilket jag tycker intressant. Detta stråk här i går mellan och . Stråket kommer, när det är klart, att uppfylla kraven för att räknas som regional cykelväg. Förhoppningsvis kommer, vilket är syftet, det att leda till ett ökat antal cykelpendlare mellan och de norra förorterna. Stråket kommer att vara för att det ska vara lätt att köra om när man har olika hastigheter när man cyklar. Man ska också kunna cykla i bredd. I till exempel är det många som cyklar - det finns många studenter där - och där kommer det att byggas cykelportar under järnvägen. Det kommer att öka säkerheten för ungefär 30 000 gående och cyklister.Herr talman! Cykeln är ett av nutidens och framtidens viktigaste transportmedel, framför allt på kortare sträckor. För att förbättra folkhälsan och ta ansvar för miljön - och för att människor helt enkelt ska kunna transportera sig på ett billigt och effektivt sätt - måste politiken öka möjligheterna och sänka trösklarna för människor att välja cykeln framför bilen. Allt det arbete som pågår både lokalt och regionalt, samt som bereds på , visar också att politiker på olika nivåer, inklusive alliansregeringen, har cykeln högt på den trafikpolitiska agendan. När det gäller kände jag att jag inte fick reda på något mer än det jag redan vet, nämligen att den bereds på departementet. Jag tycker att det skulle vara intressant att höra mer om vad tänker om de förslag som finns i - och de förslag som inte finns där. Jag tänker bland annat på det som är så viktigt för att göra cyklingen säker i städerna, det vill säga att sänka hastigheten i städer och tätorter. Det fanns ett sådant förslag från som hamnade på regeringens bord och som jag inte riktigt vet vart det har tagit vägen. Där föreslog man en sänkning av bashastigheten - tyvärr bara till 40 och inte 30, men det var ändå ett förslag. Jag skulle alltså vilja höra lite mer om vad tänker om de förslag som finns i , bland annat när det gäller vilka som ska få cykla på gatan och vägen om man inte vill cykla på cykelbanan och om man vill cykla snabbt.Sedan var det detta med pengar också. När jag lyssnade på lät det som att regeringen anslår väldigt mycket pengar, bygger väldigt mycket cykelväg och planerar för väldigt mycket cykelväg. I förslag till nationell plan skriver dock självt att man sänker ambitionerna när det gäller att bygga cykelväg; man säger att man nu bara avsätter pengar för cykelväg, i stället för som förra gången . Det är alltså en klar ambitionssänkning med det förslaget, och det är också det som visas i den utredning talade om. Jag skulle vilja höra lite vad tänker om det. När det handlar om att sänka hastigheten i städerna finns det inget som hindrar en kommun från att fatta ett eget beslut om det; det finns det många bra exempel på i landet. Jag vet alltså inte riktigt varför det egentligen är en problematik. Det är ju på lokal nivå man vet var det är viktigast att sänka och var man har trafikfarliga miljöer. Det är ingenting vi här i kammaren kan stå och tala om för kommunerna. skulle jag vilja fråga S, V och MP om det kommunala självstyret och hur det egentligen ser ut när ni tänker på det.