bet · H101CU20 · 2014-03-27 00:00:00 — 2004/05:LU8, rskr. 2004/05:154 och 2004/05:155) tillkännagav att en alternativ modell för ställande av resegaranti måste utredas i syfte att bättre tillgodose de små reseföretagens intressen och konsumenternas behov av skydd. När det gäller tillkännagivandet uppger regeringen i skrivelse 2013/14:75 att den avvaktar det arbete som inletts inom EU med en översyn av paketresedirektivet och därtill kopplade regler om resegaranti. Kommissionen presenterade ett förslag till ett nytt paketresedirektiv (KOM(2013) 512) och förhandlingar har inletts. En utredning planeras att tillsättas . Som redovisats ovan pågår ett arbete inom EU med en översyn av paketresedirektivet och därtill kopplade regler om resegaranti. Ett förslag till ett nytt direktiv om paketresor och assisterade researrangemang har presenterats. Utskottet anser att det pågående arbetet inte bör föregripas genom någon åtgärd från sida. Motionerna bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att se över möjligheterna att t.ex. genom lagstiftning förhindra att evenemangsbiljetter säljs vidare till överpris. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden från sida. I finns ingen särskild lagstiftning som reglerar vidareförsäljning av biljetter till kultur- och idrottsevenemang. Det är arrangörerna av evenemangen som själva beslutar vilka biljettförsäljningsbestämmelser som ska gälla. och (båda S) föreslår i motion 2013/14:C322 ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att, genom lag eller på annat vis, begränsa att evenemangsbiljetter säljs vidare med stora pristillägg. I motion 2013/14:C374 anser (S) att de försök som har gjorts för att begränsa att evenemangsbiljetter säljs vidare till betydligt högre priser än ursprungspriset inte har fungerat på ett tillfredsställande sätt. Därför bör möjligheten att införa personliga biljetter ses över. Motionären föreslår ett tillkännagivande om att reglera försäljningen av evenemangsbiljetter. Enligt uppgifter som inhämtats från har statsrådet haft kontakter med första- och andrahandsförsäljare av evenemangsbiljetter för att få en bättre bild av problemet och vilka åtgärder som vidtagits. Bland annat har branschen vidtagit ett antal åtgärder för att begränsa problemen med andrahandsförsäljning av biljetter. Till exempel kan biljetter numera sällan förbokas utan måste betalas direkt, och det maximala antalet biljetter är begränsat. Andra åtgärder som har vidtagits är att ett av de större företagen på marknaden infört köpvillkor som förbjuder vidareförsäljning av biljetter till ett högre pris, och biljetter som har sålts vidare i andra hand kan makuleras. Det görs också säkerhetskontroller för att undvika botar och kontroller av om samma ip-adress står som avsändare till flera köp eller om samma kreditkort använts . Att införa personliga biljetter är också en lösning som diskuterats. Vidare har granskat annonser från företag som bedriver andrahandsförsäljning av evenemangsbiljetter och bjudit in dessa till förhandlingar för att få en lösning på vissa av problemen. Liknande motionsyrkanden har tidigare behandlats av utskottet, (bet. 2012/13:CU13). Utskottet avstyrkte de då aktuella motionsyrkandena och följde utskottet. 2010/11:CU14) anförde utskottet att det i första hand är arrangörerna och distributörerna som bör ta hand om de problem som kan uppkomma vid vidareförsäljning av evenemangsbiljetter. Utskottet konstaterade att man också från branschens sida vidtagit åtgärder för att komma till rätta med problemen samt att även vidtagit åtgärder. Utskottet står fast vid sin ovan redovisade uppfattning och föreslår att avslår motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skärpta regler för kemikalier i leksaker m.m. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 19 (MP, V). gäller en ny lag om leksakers säkerhet (prop. 2010/11:65, bet. 2010/11:CU8, rskr. 2010/11:245). Genom den nya lagen har direktiv om leksakers säkerhet genomförts i svensk rätt. Direktivet är ett s.k. fullharmoniseringsdirektiv, vilket innebär att medlemsstaterna inte får besluta om ytterligare begränsningar av leksakers fria rörlighet på den inre marknaden än de som direktivets regler medger. m.fl. (V) föreslår i partimotion 2013/14:C280 tillkännagivanden om att regeringen dels i det fortsatta arbetet med genomförandet av direktivet om leksakers säkerhet bör vinnlägga sig om att skydda barns hälsa och miljön (yrkande 16) dels att regeringen inom ramen för EU-samarbetet bör ta initiativ för att förbjuda skadliga kemikalier, metaller och doftämnen i leksaker (yrkande 17). Direktivet om leksakers säkerhet Målet för direktivet om leksakers säkerhet är att garantera dels en hög säkerhetsnivå för leksaker för att garantera barns hälsa och säkerhet, dels en väl fungerande inre marknad genom att fastställa harmoniserade säkerhetskrav för leksaker och minimikrav för marknadsövervakning (jfr skäl 9 och 48). I skälen anges vidare att de allmänna och särskilda kemikaliekraven i direktivet bör syfta till att skydda barns hälsa från vissa ämnen i leksaker, medan miljöproblem behandlas i annan övergripande miljölagstiftning (skäl 25). Enligt det allmänna säkerhetskravet i artikel 10.2 första stycket får leksaker, inklusive de kemikalier som de innehåller, inte innebära en risk för användarens eller någon annan persons säkerhet eller hälsa när de används på avsett eller förutsebart sätt med tanke på barns beteende. De särskilda säkerhetskraven framgår av direktivets bilaga II och avser bl.a. fysikaliska och mekaniska egenskaper, brännbarhet och kemiska egenskaper. I artikel 10.1 föreskrivs att medlemsstaterna ska vidta alla åtgärder som krävs för att säkerställa att leksaker endast släpps ut på marknaden om de uppfyller de grundläggande säkerhetskraven, dvs. det allmänna och de särskilda säkerhetskraven. I syfte att anpassa bestämmelserna till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen kan kommissionen inom ramen för ett kommittéförfarande besluta om ändringar i bestämmelserna om allergiframkallande doftämnen och migrationshalter för vissa farliga metaller i delen om kemiska egenskaper i bilaga II till direktivet. På samma sätt får kommissionen anta särskilda gränsvärden för kemikalier i leksaker som är avsedda för barn eller i andra leksaker som är avsedda att stoppas i munnen (artikel 46). Enligt artikel 48 ska medlemsstaterna och därefter rapportera till kommissionen om hur direktivet tillämpas. En sådan rapport ska bl.a. innehålla en utvärdering av dels situationen när det gäller leksakers säkerhet, dels hur verkningsfullt direktivet är. I delen om kemiska egenskaper i bilaga II till direktivet anges vidare att kommissionen systematiskt och regelbundet ska utvärdera förekomsten av farliga ämnen i material i leksaker. Dessa utvärderingar ska ta hänsyn till rapporter från marknadsövervakande organ och till synpunkter som medlemsstater och intressenter ger uttryck för (punkt 9). Den nya lagen om leksakers säkerhet I 9 § första meningen i den nya lagen om leksakers säkerhet (2011:579) anges att en leksak inte får innebära någon risk för någon persons hälsa eller säkerhet när den används på avsett eller förutsebart sätt med hänsyn till barns beteende. Enligt andra stycket samma paragraf får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om särskilda säkerhetskrav för leksaker. I propositionen till den nya lagen anförde regeringen att det i direktivets bilaga II bl.a. återfinns hårdare krav på kvävningssäkerhet, starkare skydd mot hörselskador samt en rad nya gränsvärden för kemikalier i leksaker. De nya reglerna är strängare än nuvarande regler, t.ex. tillåts s.k. CMR-ämnen (ämnen som är cancerogena, mutagena eller giftiga för reproduktionen) endast i mycket låga halter i leksakens åtkomliga delar, med begränsade möjligheter till undantag. Vidare listas en rad allergiframkallande doftämnen som endast får förekomma i resthalter samt migrationshalter för vissa farliga metaller. Direktivet innehåller också gränsvärden för hur mycket av totalt 19 slags metaller som får läcka ut från en leksak. För arsenik, kadmium, sexvärt krom, bly, kvicksilver och organiskt tenn är gränsvärdena hälften av vad som anses vara säkra värden, eftersom dessa metaller är mycket farliga. Dessa får inte vara avsiktligt tillsatta till något material, men det kan finnas resthalter av dem och då får de inte läcka ut mer än vad gränsvärdena anger. Proposition 2013/14:39 På väg mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken Regeringen överlämnade propositionen 2013/14:39 På väg mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken till . I propositionen redovisar regeringen sin strategi för att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö och generationsmålet. Den del av propositionen som avser en ändring i lagen om handel med utsläppsrätter har behandlats i det av godkända betänkande 2013/14:MJU15. Övriga delar av propositionen har behandlats i betänkande 2013/14:MJU13. Miljö- och jordbruksutskottet har i betänkandet ställt sig bakom regeringens bedömningar. I propositionen redovisas att regeringen har beslutat ett etappmål om att minska barns exponering för farliga kemikalier. Etappmålet är att ska beslut ha fattats avseende befintliga och vid behov nya regelverk och andra styrmedel, vilka medför en betydande minskning av hälsoriskerna för barn till följd av den samlade exponeringen för kemikalier. Riskminskningen ska bedömas i jämförelse med situationen 2012. Regeringen anför i propositionen att det är särskilt viktigt att skydda barns och ungdomars hälsa från skador av kemikalier. För att nå etappmålet om att minska barns exponering för kemikalier krävs ett långsiktigt arbete med ett brett spektrum av insatser nationellt, inom EU och internationellt. I propositionen gör regeringen bedömningen att allergiframkallande och hormonstörande ämnen som huvudregel inte bör få förekomma i leksaker. Vidare bör migrationsgränsvärdet för bly i leksaker sänkas. Kemikaliekraven i de standarder som utgår från de allmänna produktsäkerhetsreglerna bör stärkas. Regeringen anför bl.a. att det är viktigt att är fortsatt aktivt i diskussioner om kemikaliekraven i leksaksdirektivet. Användningen av allergiframkallande och hormonstörande ämnen i leksaker bör regleras på samma sätt som CMR-ämnen, dvs. sådana ämnen bör som huvudregel inte användas i leksaker. Vidare bör de förbud och begränsningar som gäller specifika ämnen i leksaksdirektivet avse innehållet av ämnet i leksaker och inte, som , migration av ämnet från en leksak eller en del av en leksak. Det nuvarande migrationsgränsvärdet för bly måste under alla förhållanden sänkas kraftigt eftersom nya vetenskapliga rön visar att bly påverkar utvecklingen av nervsystemet hos små barn negativt och att en tröskeldos för denna effekt inte har kunnat fastställas. En viktig utgångspunkt för diskussionerna är att har mandat att modifiera de krav som finns i fråga om allergiframkallande ämnen och tungmetaller. I den nya EU-förordningen om biocidprodukter (och rådets förordning (EU) nr 528/2012) finns regler som innebär att biocidprodukter inte får användas i varor om det verksamma ämnet inte är godkänt för den aktuella användningen på EU-nivå. Vidare finns krav på märkning av varor som innehåller biocidprodukter. Leksaker är dock undantagna från dessa krav. bör, anför regeringen, verka för att undantaget för leksaker tas bort. Till dess behöver arbeta för att leksaksdirektivet så långt som möjligt tillämpas så att skyddsnivån blir minst lika hög som den som gäller för varor som innehåller biocidprodukter. Kemikalieinspektionen har på regeringens uppdrag tagit fram en handlingsplan för en giftfri vardag (Handlingsplan för en giftfri vardag 2011–2014 Skydda barnen bättre). I handlingsplanen har Kemikalieinspektionen redovisat vilka åtgärder som behövs –2014 för att minska risken för att människor i sin vardag ska utsättas för farliga kemikalier. Handlingsplanen har särskilt fokus på barn och ungdomar eftersom de ofta är mer sårbara än vuxna för påverkan från kemikalier. I handlingsplanen anger Kemikalieinspektionen bl.a. att den verkar för att metoderna för EU:s riskbedömning utvecklas ytterligare för att rimligt säkerställa att inte risken för att kemikalier ska skada barn underskattas. Kemikalieinspektionen anger vidare att den särskilt kommer att arbeta för att farliga ämnen begränsas genom att EU:s lagstiftning skärps. För att förstärka Kemikalieinspektionens arbete med att genomföra handlingsplanen utökades Kemikalieinspektionens anslag med –2014. Med syfte att upprätthålla och stärka ambitionsnivån och insatserna på området föreslog regeringen i budgetpropositionen en fortsatt satsning på handlingsplanen för en giftfri vardag för perioden –2020. Ambitionen är att arbetet med att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö på så sätt ska stärkas och särskilt att riskerna för farliga kemikalier i vardagsmiljön ska minska. Regeringen anför i propositionen att den extra satsningen på handlingsplanen har inneburit att Kemikalieinspektionen har kunnat satsa mer på varutillsynen och på att föreslå harmoniserade klassificeringar av ämnen och begränsningar av farliga ämnen inom EU:s kemikalielagstiftning. Satsningen har också inneburit att Kemikalieinspektionen har kunnat inleda dialoger med prioriterade branscher i syfte att gemensamt identifiera vilka åtgärder som behövs för att nå en giftfri vardag och underlätta för företagen att byta ut farliga ämnen i varor. Regeringen uppger vidare att numera är bland de medlemsstater som tar flest initiativ till ytterligare EU-regleringar. Med syftet att stärka Kemikalieinspektionens vetenskapliga underlag för att bättre kunna påverka utvecklingen av EU:s rättsakter har inspektionen låtit ta fram underlag rörande hormonstörande ämnen och nanomaterial. Vidare har Kemikalieinspektionen kartlagt hur barns säkerhet hanteras i de som rör risker med kemikalier samt i det arbete som sker på internationell nivå och som syftar till att skydda barn från att utsättas för farliga kemikalier. Den fortsatta satsningen på handlingsplanen för en giftfri vardag kommer, enligt regeringen, att stärka ambitionen att skydda barnen bättre. Satsningen ger Kemikalieinspektionen en möjlighet att vidta åtgärder mot de särskilt farliga ämnena, att vara drivande i att utveckla och genomföra , att upprätthålla den ökade ambitionsnivån i tillsynsarbetet samt att i ökad omfattning stödja konsumenter, företag, myndigheter och upphandlare att byta ut ämnen som kan innebära hälso- och miljörisker i varor. Regeringen avser att ge Kemikalieinspektionen och andra berörda myndigheter i uppdrag att vidareutveckla arbetet med handlingsplanen för en giftfri vardag. Miljöminister anförde i en interpellationsdebatt om giftiga kemikalier i leksaker och barnkläder att en av regeringens prioriteringar är att skydda människor och miljö från farliga kemikalier Regeringen anser att kraftfulla åtgärder behövs för att minska den direkta exponeringen och också den diffusa spridningen av hälsofarliga ämnen från varor. Ministern hänvisade bl.a. till proposition 2013/14:39 På väg mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken och till Kemikalieinspektionens handlingsplan för en giftfri vardag (se ovan) och anförde när det gällde handlingsplanen att Kemikalieinspektionens uppdrag omfattar ett antal prioriterade områden, bl.a. att etablera branschdialoger för att främja företagens arbete med produktval för att undvika farliga ämnen. Branschdialogerna omfattar textilier, leksaker samt kosmetiska produkter och hygienprodukter (ip. 2013/14:237). Inledningsvis vill utskottet erinra om att direktivet om leksakers säkerhet är ett s.k. fullharmoniseringsdirektiv, vilket innebär att medlemsstaterna inte får besluta om ytterligare begränsningar av leksakers fria rörlighet på den inre marknaden än de som direktivets regler medger. Den säkerhetsnivå som fastställs i direktivets regler får inte på något sätt höjas eller sänkas på nationell nivå, och de konkretiseringar av det allmänna säkerhetskravet som återfinns i direktivets bilagor får inte förändras. Direktivet ger kommissionen möjlighet att i vissa fall ändra de angivna gränsvärdena för vissa ämnen i leksaker. Inom ramen för sin rapporteringsskyldighet har också en medlemsstat möjlighet att peka på behov av ändringar av direktivet. Det är enligt utskottet av största vikt att arbetet för att förhindra förekomsten av skadliga ämnen i leksaker fortsätter kontinuerligt. Som redovisats ovan bedriver regeringen ett omfattande arbete med frågorna såväl nationellt som inom EU. Utskottet välkomnar regeringens etappmål om att minska barns exponering för farliga kemikalier och det arbete som regeringen bedriver för att nå etappmålet. Utskottet ser också positivt på att inom ramen för EU-samarbetet är pådrivande för att minska förekomsten av farliga ämnen i leksaker. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att avslår motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om miljömärkning av produkter. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservationerna 20 (S, V) och 21 (MP). och (båda MP) anser i motion 2013/14:C330 att införandet av ett obligatoriskt system för klimatkonsekvensredovisning för varor och tjänster bör utredas. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om en koldioxiddeklaration för varor och tjänster (yrkande 1). (M) menar i motion 2013/14:C378 att det bör ställas hårdare krav på miljömärkta produkter sett ur ett helhetsperspektiv och att det bör införas ett mer likformigt och rättvisande miljömärkningssystem som ökar konsumenternas möjlighet att göra bra miljöval. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed. m.fl. (S) anser i motion 2013/14:C421 att konsumenterna ska ges bättre möjligheter att kunna välja miljövänliga kläder. Motionärerna anser bl.a. att etablerade och oberoende märkningssystem som ställer krav på hela plaggets livscykel bör användas. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed. Svanen, det nordiska miljömärket, infördes av . Svanenmärket finns på alltifrån tvättmedel till hotell och hela dagligvarubutiker. Svanens miljökrav tar bl.a. sikte på att reducera belastningen på klimatet och minska spridningen av miljögifter. Dessutom ställs funktions- och kvalitetskrav. finns det ett gemensamt frivilligt miljömärkningssystem inom EU. Det infördes genom rådets förordning (EEG) nr 880/92 av om ett gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke. Förordningen ersattes av och rådets förordning (EG) nr 1980/2000 av om ett reviderat gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke, som i sin tur har ersatts av och rådets förordning (EG) nr 66/2010 av om ett EU-miljömärke (miljömärkesförordningen). Miljömärkesförordningen tillämpas på alla varor och tjänster som tillhandahålls för distribution, konsumtion eller användning på unionsmarknaden, med undantag för humanläkemedel, veterinärmedicinska läkemedel och medicinsk utrustning. Miljömärket får endast användas för produkter som uppfyller kriterierna för de berörda produkterna och för vilka märket har tilldelats. Det fastställs kriterier för EU-miljömärket för varje produktgrupp. Kriterierna anger de miljökrav som en produkt måste uppfylla för att få bära märket. Kriterierna ska vara baserade på produkternas miljöprestanda, med beaktande av unionens senaste strategiska mål på miljöområdet, samt ska fastställas på grundval av vetenskapliga belägg och med beaktande av produkternas hela livscykel. har beslutat om en ny lag om EU-miljömärket som kompletterar och rådets förordning (prop. 2012/13:179, bet. 2013/14:CU6, rskr. 2013/14:32). Den nya lagen innehåller bl.a. bestämmelser om att regeringen får utse det eller de behöriga organ som för svensk del prövar ansökningar om tilldelning av EU-miljömärket och villkoren för att använda detta. Den nya lagen trädde i kraft . I budgetpropositionen anger regeringen att arbetet med miljömärkning kommer att vara fortsatt prioriterat – inte minst på EU-nivå – eftersom miljömärkning är ett viktigt redskap för att underlätta hållbara val. När det gäller Miljömärkning kommer regeringen att fortsatt vara en aktiv ägare och ha som målsättning att ägandet ska delas med andra aktörer (prop. 2013/14:1 utg.omr. 18 s. 80). Som redovisats ovan pågår ett kontinuerligt arbete såväl nationellt som internationellt som måste anses ligga i linje med motionsönskemålen. Mot den redovisade bakgrunden är utskottet inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av motionsyrkandena, varför de bör avslås. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Obeställd reklam och telefonförsäljning m.m., punkt 1 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C403 av (S) och 2013/14:C447 av m.fl. (S) yrkandena 3 och 4, 2013/14:C270 av (S) och 2013/14:C359 av m.fl. (S) samt 2013/14:C201 av (SD), 2013/14:C207 av m.fl. (MP), 2013/14:C239 av (SD) yrkandena 1 och 2, 2013/14:C242 av (KD), 2013/14:C280 av m.fl. (V) yrkandena 2–5, 2013/14:C283 av och (båda FP), 2013/14:C305 av och (båda C), 2013/14:C371 av m.fl. (MP) yrkandena 1–3 och 2013/14:MJ519 av m.fl. (MP) yrkande 16. Telefonförsäljning har blivit ett allt större problem för många människor. En betydande del av anmälningarna till rör numera telefonförsäljning. Av anmälningarna framgår att konsumenten i många fall har fått en avtalsbekräftelse men inte anser sig ha tackat ja till något erbjudande. Vissa konsumenter, t.ex. äldre personer, kan ha svårt att förstå innebörden av ett erbjudande som lämnas vid telefonförsäljning. Även om konsumenterna har ångerrätt vid distansavtal så tycker många människor att det är väldigt problematiskt att ta sig ur situationer där man måste kontakta företag för att slippa fakturor för olika tjänster och produkter. Det förekommer att påtryckande metoder används, och att konsumenter får kravbrev med hot om inkasso eller åtgärder från . Det kan leda till att människor känner sig tvingade att betala för varor som de inte efterfrågat. finns det brister i lagstiftningen och ett otillräckligt skydd för den enskilda människan som drabbas av komplicerade avtal och otydliga regler kring vad man har tackat ja till via telefon. Vi anser därför att konsumentskyddet måste stärkas vid telefonförsäljning. De ändringar i distans- och hemförsäljningslagen (2005:59) som beslutat om innebär visserligen att reglerna om näringsidkarens informationsskyldighet vid distansavtal blir tydligare. Även det lagförslag som utskottet ställt sig bakom om att det vid telefonförsäljning på premiepensionsområdet för ett giltigt avtal ska krävas att konsumenten skriftligen accepterar näringsidkarens anbud är ett steg i rätt riktning. Vi anser också att det är positivt att det tillsatts två utredningar som ska överväga frågor om telefonförsäljning, dels en allmän utredning om konsumentskydd vid telefonförsäljning (dir. 2013:95), dels en utredning om telefonförsäljning av finansiella tjänster och produkter (dir. 2014:11). Enligt direktiven till Utredningen om konsumentskydd vid telefonförsäljning ska utredningen bl.a. överväga om det bör införas ett krav på skriftlig bekräftelse eller motsvarande från konsumenten för att ett avtal som träffas per telefon ska vara bindande. Utredningen ska redovisa sitt arbete först . Med hänsyn till problemens omfattning anser vi att regeringen bör ta nödvändiga initiativ för att skynda på utredningens arbete. Enligt vår mening bör regeringen återkomma till med förslag till lagstiftning som stärker konsumenternas rätt vid telefonförsäljning. Förslagen bör bl.a. innebära ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning. Vi anser också att mobiltelefonanvändare inte ska behöva drabbas av ovälkomna säljsamtal.