bet · H101FiU27 · 2014-01-31 00:00:00 — Ett liknande yrkande finns i motionerna 2013/14:Fi266 och Fi268, båda av och (båda S). Utskottet har inte tidigare behandlat frågan om huruvida kvinnliga företagare eventuellt missgynnas i offentliga upphandlingar. Utskottet behandlade motionsyrkanden om mindre företags möjligheter att delta i offentliga upphandlingar senast i betänkande 2012/13:FiU32. Utskottet vidhöll då sin tidigare uppfattning att man bör ta vara på de möjligheter som finns enligt det gällande regelverket att utforma upphandlingarna så att mindre företag får bättre möjlighet att delta i dem. Det är upp till de upphandlande myndigheterna och enheterna att säkerställa dessa möjligheter. När det gäller frågan om närproducerat konstaterade utskottet i samma betänkande att det skulle strida mot både de svenska upphandlingsbestämmelserna och att ta lokala hänsyn vid offentliga upphandlingar. Utskottet konstaterade också att motiven för dessa regler gagnar den svenska offentliga sektorn och svenska företag, inklusive företag som vill delta i offentliga upphandlingar i andra länder inom EU. För att göra det möjligt för små och medelstora företag att i högre grad kunna lämna anbud i offentliga upphandlingar föreslås det i de nya upphandlingsdirektiven att en myndighet om den inte delar upp ett kontrakt måste förklara varför den inte gjort det. För att motverka oproportionerligt höga krav på leverantörernas ekonomiska kapacitet föreslås att det införs ett tak för vilken omsättning som kan krävas. Som frågan om missgynnandet av kvinnor vid offentliga upphandlingar framställs i motionen liknar problemen de som framförts från småföretag. Utskottet är väl medvetet om att små och medelstora företag kan uppleva problem när det gäller att medverka i offentliga upphandlingar. Det är dock enligt utskottet viktigt att påminna om att det redan enligt det gällande regelverket är möjligt att utforma upphandlingar så att mindre företag får bättre möjligheter att lämna anbud. Det är upp till de upphandlande myndigheterna och enheterna att beakta dessa möjligheter. Ett sätt är t.ex. att dela upp kontrakt i mindre delar där så är möjligt. Både inom EU och på nationell nivå pågår arbete med att förbättra regelverket när det gäller små och medelstora företags deltagande i upphandlingar. Utskottet anser att det är av vikt att invänta resultaten från detta arbete. När det gäller att ta lokala hänsyn konstaterar utskottet, liksom tidigare, att det skulle strida mot såväl de svenska upphandlingsbestämmelserna som att ta sådana hänsyn. Därmed avstyrker utskottet de aktuella motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om utmaningsrätt. Utskottet vidhåller sin uppfattning att en sådan lagreglerad rätt skulle innebära ett ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Jämför särskilt yttrande 3 (V). I motion 2013/14:Fi216 av i (M) föreslås att det införs en obligatorisk utmaningsrätt för kommuner och landsting på alla områden med undantag för myndighetsutövning, strategiska ledningsfunktioner och vad som enligt lag eller förordning måste utföras av kommunen med egen personal. Ett liknande yrkande finns i motion 2013/14:Fi245 av och (båda M) och i motion 2013/14:Fi247 av (FP). Utskottet har behandlat liknande motionsyrkanden vid ett flertal tillfällen, senast i betänkande 2012/13:FiU32. Utskottet avstyrkte då förslagen med motiveringen att en sådan lagreglerad rätt skulle innebära ett ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Utskottet påminde också om att små och medelstora företags möjligheter att konkurrera om utförande av t.ex. välfärdstjänster hade stärkts genom lagen (2008:962) om valfrihetssystem. Utmaningsrätt har införts i drygt 40 kommuner. Om en kommun eller ett landsting har infört utmaningsrätt har den som vill driva en verksamhet åt kommunen på entreprenad rätt att utmana den kommunala verksamheten och rikta ett önskemål till kommunen om att en del av kommunens verksamhet ska drivas av den privata entreprenören. Kommunen eller prövar då först om det är tillåtet att upphandla verksamheten. Myndighetsutövning får inte upphandlas om det inte finns särskilt stöd för detta i speciallagstiftningen. Strategiska ledningsfunktioner och vad som enligt lag eller förordning måste utföras av kommunen eller kan inte heller utmanas. Om det fattas beslut om att verksamhet ska utmanas måste detta göras enligt gällande regler. Den som har utmanat verksamheten har inga garantier att få uppdraget utan kommer att konkurrera med andra leverantörer på samma villkor. Den enskilda kommunen eller utformar uppdraget, kraven och utvärderingskriterierna i förfrågningsunderlaget. Även om verksamheten upphandlas och drivs av ett privat företag är kommunen huvudman för verksamheten och har enligt kommunallagen ett ansvar för att kontrollera och följa upp verksamheten. Dessutom har kommunen eller ett ansvar för att det finns information som gör det möjligt för allmänheten att få insyn i hur verksamheten drivs i det privata företaget. Liksom tidigare påminner utskottet om det kommunala självstyret, som innebär att kommunerna har möjlighet att själva besluta om de vill införa utmaningsrätt i sin verksamhet eller inte. Utskottet anser inte att man bör införa en obligatorisk utmaningsrätt eftersom det skulle innebära ett ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Utskottet avstyrker därmed de aktuella motionerna. Välfärdstjänster och hälso- och sjukvård Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om begränsning till icke vinstdrivande organisationer vid upphandling av välfärdstjänster och tillträde till valfrihetssystem samt om att möjliggöra för fler aktörer att delta i upphandlingar. Utskottet vidhåller sin uppfattning att ytterligare initiativ från sida inte är nödvändigt . Jämför särskilt yttrande 4 (V). I motion 2013/14:Fi271 av m.fl. (S) yrkande 3 föreslås att kommuner ges möjlighet att vid upphandling av välfärdstjänster och tillträde till valfrihetssystem begränsa upphandlingen till icke vinstdrivande organisationer. I motion 2013/14:So360 av i (M) yrkande 2 föreslås att ses över för att säkerställa mångfald och göra det möjligt för fler aktörer att delta i upphandlingar. I betänkande 2012/13:FiU32 avslog utskottet ett motionsyrkande om upphandling av hälso- och sjukvård. Utskottet ansåg att mångfalden och flexibiliteten inom bl.a. hälso- och sjukvården hade ökat genom att lagen (2008:962) om valfrihetssystem (LOV) infördes och att det inte fanns något skäl för att ta ytterligare initiativ i frågan. I förslagen till nya upphandlingsdirektiv finns bestämmelser om att en medlemsstat under vissa förutsättningar får reservera rätten att delta i ett upphandlingsförfarande till vissa aktörer, exempelvis skyddade verkstäder och arbetsintegrerande företag. diskuterar frågan om hur enskildas val och behov ska kunna beaktas.7[ SOU 2013:12 Goda affärer – en strategi för hållbar offentlig upphandling, s. 312 f.] tillsatte regeringen en särskild utredare med uppdrag att bl.a. utvärdera LOV utifrån brukarnas perspektiv, behovet av informationsinsatser, betydelsen av en mångfald av leverantörer, reformens betydelse för utvecklingen av kvalitet, effektivitet och kostnader inom äldreomsorgen samt eventuella samband mellan ersättningssystem, förfrågningsunderlag, kvalitet och vinstutdelning. ska också överväga för- och nackdelar med att göra lagstiftningen obligatorisk för och andra verksamhetsområden.8[ Dir. 2012:91, Framtida valfrihetssystem inom .] Utredningen lämnade sitt slutbetänkande . Utskottet har tidigare behandlat denna fråga och vidhåller sin uppfattning att mångfalden och flexibiliteten inom bl.a. hälso- och sjukvården har ökat genom att lagen (2008:962) om valfrihetssystem infördes. Enligt utskottet behöver inte ta ytterligare initiativ på detta område. Därmed avstyrker utskottet motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att staten ska avstå från att ingå upphandlingsavtal med företag som har kopplingar till skatteparadis. Utskottet anser att det finns anledning att invänta kommande förslag från regeringen med anledning av de nya direktiven. Jämför reservation 11 (V). I partimotion 2013/14:Sk376 av m.fl. (V) yrkande 35 föreslås att regeringen bör verka för att staten vid offentlig upphandling inte skriver avtal med företag med koppling till skatteparadis. Utskottet har tidigare behandlat denna fråga, senast i betänkande 2012/13:FiU32. Utskottet avslog då förslagen med motiveringen att det inte fanns skäl att vidta sådana åtgärder med hänsyn till de förslag till direktiv som höll på att utarbetas inom EU. I förslagen till nya upphandlingsdirektiv finns bestämmelser som ska bidra till att motverka osunda affärsbeteenden. Bestämmelserna avser bl.a. obligatorisk uteslutning på grund av exempelvis obetalda skatter och sociala avgifter. De nya direktiven kommer också att innehålla regler om ändring av och avslutande av kontrakt. Dessa regler bygger på rättspraxis från . Utskottet påminner om att det redan enligt den gällande lagstiftningen är möjligt att diskvalificera leverantörer på vissa grunder. Reglerna om diskvalificering finns i 10 kap. . I de nya direktiven föreslås bestämmelser som ska bidra till att motverka osunda affärsbeteenden. Det föreslås bl.a. att det ska finnas regler om ändring av och avslutande av kontrakt. Reglerna bygger på rättspraxis från . Utskottet anser att det inte finns någon anledning att vidta sådana åtgärder som föreslås i motionen utan att man bör invänta kommande förslag från regeringen med anledning av de nya direktiven. Utskottet avstyrker därmed motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kompetens och information. Utskottet anser att det finns skäl att invänta kommande förslag från regeringen. Jämför reservation 12 (V). I motion 2013/14:Fi213 av (M) yrkande 2 föreslås att det görs en översyn över den information som företagen får om hur offentliga upphandlingar fungerar. Offentliga verksamheter bör uppmuntras att minst en gång informera näringslivet om kommande upphandlingar och hur det fungerar när man lägger anbud i dessa upphandlingar. I motion 2013/14:Fi231 av (M) yrkas att det görs en översyn av statens och kommunernas upphandling av informations- och kommunikationsteknik. Enligt motionären måste detta upphandlingsarbete förbättras och i högre grad genomsyras av affärsmässighet och professionalism. I motion 2013/14:Fi242 av (M) föreslås att det görs en översyn för att säkerställa att alla kommuner har tillgång till god upphandlingskompetens. Antalet överklaganden har enligt motionären ökat kraftigt . inkom 3 265 överprövningsärenden till förvaltningsdomstolarna. Leverantörerna fick helt eller delvis bifall till sin talan i av målen i förvaltningsrätterna . Det innebär att den upphandlande myndigheten eller enheten ålagts att antingen rätta eller göra om upphandlingen. Detta vittnar, enligt motionären, om att kompetensen inom området är för låg bland dem som upphandlar. Dåligt utformade upphandlingar riskerar att inte bli korrekta och att bli överklagade. Det kan också stänga ute småföretag. Resultatet kan dessutom bli att det kommer in för få anbud även inom en marknad som har många aktörer. I partimotion 2013/14:Sk376 av m.fl. (V) yrkande 34 föreslås att det införs krav på särskild utbildning för tjänstemän inom den offentliga sektorn som ska handlägga upphandlingar. Frågan har behandlats tidigare i utskottet, senast i betänkande 2012/13:FiU32. Då avslogs motionsyrkanden om beställarkompetens och uppföljning med motiveringen att utskottet ville avvakta dels kommande förslag från regeringen om kompetensfrågan, dels slutbetänkande om uppföljningar av upphandlingar. poängterar i sitt slutbetänkande att den som ska kunna göra goda affärer behöver ha kunskap och kompetens inom flera områden, t.ex. juridik, ekonomi, miljö, teknik och socialt ansvarstagande. Kompetensen bör enligt utredningen därför stärkas och utredningen föreslår bl.a. följande: Regeringen utarbetar och överlämnar till en strategisk handlingsplan för goda affärer där det huvudsakliga syftet är att styra den offentliga upphandlingen mot bättre kvalitet och effektivitet. Offentlig upphandling, med fokus på ledarskap och strategi, integreras i kompetensutvecklingen av ledare i staten. Tre professurer inrättas inom offentlig upphandling med inriktning på juridik, ekonomi och samhällsvetenskap samt uppdragsutbildning inom området anordnas. Anslagen till forskning om offentlig upphandling utökas med 10–, och tvärvetenskapliga projekt ges prioritet. Ett samordnat upphandlingsstöd i statlig regi ges ansvaret att utveckla vägledningar och informationsinsatser om upphandlingens strategiska betydelse. Det samordnade upphandlingsstödet utarbetar särskild vägledning för inköpssamverkan.9[ SOU 2013:12 Goda affärer – en strategi för hållbar offentlig upphandling, s. 23 f.] Som framgår av kapitel 1 gör regeringen en satsning på upphandlingsstödet. kommer därför att tillföras en förstärkning på . Syftet är att öka kunskapen och kompetensen om offentlig upphandling. Som utskottet påmint om i tidigare betänkanden är det varje upphandlande myndighet och enhet som ska säkerställa att den nödvändiga kompetensen finns hos den egna personalen som arbetar med upphandling. Utskottet delar uppfattning att det krävs kunskap och kompetens inom flera områden för att kunna göra goda upphandlingar. Det finns dock inte skäl, enligt utskottet, att överväga att göra en översyn av reglerna utan man bör invänta kommande förslag från regeringen. Utskottet avstyrker därmed de aktuella motionerna. Uppföljning och sanktioner vid brott mot Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om uppföljning och sanktioner vid brott mot . När det gäller uppföljning vill utskottet invänta kommande förslag från regeringen. Jämför reservation 13 (S). I motion 2013/14:Fi214 av (S) i denna del föreslår motionären att ändras så att huvudentreprenörna har ansvar för att underentreprenörerna följer överenskomna avtalsvillkor och betalar skatter och avgifter. I motion 2013/14:Fi238 av och (båda S) yrkandena 2 och 3 föreslås att regeringen utreder möjligheten att öka öppenheten och insynen vid offentliga upphandlingar. Ansvaret för att ta fram rapporteringsformulär för kontroll av huvud- och underleverantörer föreslås ligga hos de fackliga organisationerna. Vid uppenbara brott mot de rådande reglerna bör det enligt motionärerna vara möjligt att säga upp avtalet. Sådana brott bör vara skadeståndsgrundande, och kommunen bör få kompensation för de merkostnader det innebär att göra en ny upphandling. Samma yrkande finns i motion 2013/14:Fi239 av Shadiye Heydari och (båda S) yrkandena 2 och 3. I motion 2013/14:Fi298 av (S) yrkande 2 föreslås att det bör vara obligatoriskt med kontinuerlig uppföljning av offentliga upphandlingar för att säkerställa att ställda krav uppfylls. I motion 2013/14:Fi302 av och (båda S) i denna del föreslås att kontrollen av att avtalen efterlevs vid offentlig upphandling ökar och effektiviseras. I motion 2013/14:Fi304 av och (båda S) yrkande 3 föreslås att bristande uppfyllelse av avtalsvillkoren ska utgöra skadestånds- och hävningsgrund för avtalen. Frågor om sanktioner för leverantörer som bryter mot upphandlingsreglerna regleras inte i . Det är därför viktigt att det skrivs in i kontraktet vad som ska gälla i den enskilda upphandlingen. Av kontraktet bör framgå vilka sanktioner leverantören drabbas av om han eller hon bryter mot vad som överenskommits. konstaterar att uppföljning och utvärdering generellt sett är ett eftersatt område och att offentlig upphandling inte är något undantag. Det är enligt utredningen viktigt att dokumentera uppdagade brister i genomförandet av ett kontrakt liksom att påtala bristerna direkt för leverantören. Det måste också, enligt utredningen, finnas en beredskap att hantera överträdelser av avtalsvillkoren.10[ SOU 2013:12 Goda affärer – en strategi för hållbar offentlig upphandling, s. 155 f.] Utredningen lämnar flera förslag på åtgärder i en handlingsplan.11[ SOU 2013:12 Goda affärer – en strategi för hållbar offentlig upphandling, s. 593 f.] Utskottet finner inte anledning att föregå de åtgärder som förslag kommer att leda till. När det gäller sanktioner mot erinrar utskottet om att det är vanliga avtalsrättsliga regler som gäller och att det är upp till de upphandlande myndigheterna och enheterna att utforma kontrakten så genomtänkt som möjligt. Utskottet avstyrker därmed de aktuella motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om införande av den s.k. vita jobb-modellen. Utskottet anser att det finns skäl att invänta kommande förslag från regeringen med anledning av de nya direktiven och slutbetänkande. Jämför reservation 14 (S, V) och särskilt yttrande 5 (SD). I motion 2013/14:Fi214 av (S) i den delen yrkar motionären att arbetet med att stävja den ekonomiska brottsligheten på nationell nivå bör förstärkas och ges utökade resurser. Den s.k. vita jobb-modellen kan enligt motionären vara ett effektivt verktyg och bör användas av upphandlare. I motion 2013/14:Fi252 av m.fl. (S) föreslås att den s.k. vita jobb-modellen införs i hela landet för att komma till rätta med svartarbete vid offentlig upphandling. Motsvarande yrkanden finns i motion 2013/14:Fi299 av (S), motion 2013/14:Fi300 av m.fl. (S) och motion 2013/14:Fi304 av och (båda S) yrkande 2. I kommittémotion 2013/14:Sk411 av m.fl. (S) yrkandena 8 och 9 föreslås också att ett liknande verktyg som vita jobb-modellen inarbetas i för att eliminera svartjobb, skattefusk och ekonomisk brottslighet vid upphandlingar. Dessutom föreslås att det ska krävas en redovisning från de företag inom offentlig upphandling som tillhandahåller den upphandlade tjänsten av alla intäkter och kostnader som är kopplade till upphandlingen. Den s.k. vita jobb-modellen är ett verktyg för offentlig upphandling som har utarbetats i samarbete mellan kommuner och fackföreningar. Modellen innehåller regler för sociala villkor och regler mot svartarbete. Bland annat ställs det följande krav. Leverantören blir skyldig att ge alla anställda i upphandlingen minst sociala villkor i enlighet med branschens krav och arbetsrättslig lagstiftning. Svartarbete vid leveransen av tjänsterna är naturligtvis förbjudet. Leverantören ansvarar för att dessa förpliktelser uppfylls i alla underleverantörsled. Följer inte leverantören kraven kan avtalet hävas och leverantören kan bli skadeståndsskyldig. Enligt vita jobb-modellen kan de fackförbund som är engagerade i projektet anlitas som kontrollanter av att kraven uppfylls.12[ .] Utskottet anser att det finns skäl att invänta kommande förslag från regeringen med anledning av de nya direktiven och slutbetänkande. Utskottet avstyrker därmed motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om telefonitjänster. Utskottet anser att ett införande av en sådan lag som föreslås i motionen skulle strida mot . Jämför reservation 15 (SD). I motion 2013/14:Fi311 av och (båda SD) föreslås att det utreds om det är möjligt att införa en lag om förbud för svenska myndigheter att upphandla telefonitjänster utanför om detta ger låg kvalitet för medborgarna. Motionärerna menar att det kan uppstå allvarliga kvalitetsproblem på grund av språkproblem och bristande lokalkännedom hos leverantören. Frågan om att införa en sådan lag som föreslås har tidigare behandlats av utskottet. I betänkande 2012/13:FiU32 avslog utskottet ett förslag om telefonitjänster och motiverade sitt beslut med att en sådan lag skulle strida mot . Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning att en sådan lag som föreslås i motionen skulle strida mot . Utskottet avstyrker därmed motionen. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om lärlingsklausuler. Utskottet anser att det är lämpligt att invänta kommande förslag från regeringen med anledning av slutbetänkande. Jämför reservation 16 (S). I motion 2013/14:Fi222 av m.fl. (S) föreslås att regeringen verkar för att det införs lärlingsklausuler vid offentlig upphandling där så är möjligt. Motionären påpekar att ungdomsarbetslösheten är ett av våra största samhällsproblem. Den offentliga verksamheten, som kommun, landsting och stat samt dessas bolag, är en stor beställare av byggtjänster. Därför föreslår motionären att man bör verka för att det blir möjligt att ta in lärlingar där så är möjligt. Det kan göras t.ex. genom att det införs någon form av lärlingsklausul vid offentlig upphandling. Utskottet har tidigare behandlat förslag om lärlingsklausuler, senast i betänkande 2012/13:FiU32. Utskottet avslog då förslaget och ansåg att det var lämpligt att invänta slutbetänkande. skriver i sitt slutbetänkande att det är mycket angeläget att närmare utreda i vilken mån bl.a. lärlingsklausuler effektivt kan bidra till att minska arbetslösheten, inte minst för grupper som har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. En viktig fråga, menar utredningen, är bedömningen av samhällsvinsterna i förhållande till kostnaderna jämfört med andra tänkbara åtgärder på arbetsmarknadsområdet. Dagens budgetsystem måste sannolikt ses över för att mer optimalt kunna utnyttja ett instrument som offentlig upphandling som en del av arbetsmarknadspolitiken.13[ SOU 2013:12 Goda affärer – en strategi för hållbar offentlig upphandling, s. Utskottet anser att det finns anledning att invänta kommande förslag från regeringen med anledning av slutbetänkande. Utskottet avstyrker därmed den aktuella motionen. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Kollektivavtal m.m., punkt 1 (S, SD) av (S), (S), (S), (S), (S), (SD), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:Fi214 av (S) i denna del, 2013/14:Fi238 av och (båda S) yrkande 1, 2013/14:Fi239 av Shadiye Heydari och (båda S) yrkande 1, 2013/14:Fi267 av och (båda S), 2013/14:Fi298 av (S) yrkande 1 i denna del, 2013/14:Fi302 av och (båda S) i denna del, 2013/14:Fi304 av och (båda S) yrkande 1 och 2013/14:Sk411 av m.fl. (S) yrkandena 6 och 7 samt 2013/14:Sk376 av m.fl. (V) yrkandena 30–32 och 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkande 8. Arbetstagarens främsta sociala skydd är kollektivavtal. I ett samhälle där social dumpning och svartarbete blivit vanligare har det blivit allt viktigare att kräva sociala villkor vid offentliga upphandlingar. Staten, kommunerna och landstingen bör därför kräva att huvud- och underentreprenörer tillämpar den utvalda EU-lagstiftningens tillåtna delar av branschavtalets villkorsnormer vid offentlig upphandling och att huvud- och underentreprenörer erbjuder sina anställda kollektivavtalsliknande villkor och tillämpar de sociala villkor som lag och branschavtal föreskriver vid en offentlig upphandling. Detta ska vara ett tillkommande kontraktsvillkor under upphandlingsprocessen och tillförsäkrar arbetstagarna skäliga anställningsvillkor och förhindrar att offentlig upphandling blir ett verktyg för social dumpning. Regeringen bör enligt vår mening utreda möjligheten att införa ett sådant krav. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Kollektivavtal m.m., punkt 1 (MP) av Per (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:U316 av m.fl. (MP) yrkande 8 och 2013/14:Fi214 av (S) i denna del, 2013/14:Fi238 av och (båda S) yrkande 1, 2013/14:Fi239 av Shadiye Heydari och (båda S) yrkande 1, 2013/14:Fi267 av och (båda S), 2013/14:Fi298 av (S) yrkande 1 i denna del, 2013/14:Fi302 av och (båda S) i denna del, 2013/14:Fi304 av och (båda S) yrkande 1, 2013/14:Sk376 av m.fl. (V) yrkandena 30–32 och 2013/14:Sk411 av m.fl. (S) yrkandena 6 och 7. Starka fackföreningar är ett centralt instrument för en rättvis fördelning av resurser och för hållbar utveckling.