bet · H101KU21 · 2014-06-04 00:00:00 — följa ett tillkännagivande. Bland annat mot bakgrund av att möjlighet att besluta om tillkän- nagivanden inte kommer till uttryck i regeringsformen (där begreppet tillkän- nagivanden inte nämns) och att denna möjlighet utgör en viktig funktion för diskuterade (SOU 2008:125) behovet av att i någon form reglera användningen av tillkännagivanden. dömning var att möjlighet att besluta om tillkännagivanden till re- geringen inte borde regleras i regeringsformen (s. 304 f.). terade att regeringen inte har någon konstitutionell skyldighet att följa ett till- kännagivande från , men att har möjlighet att utnyttja sin normgivningsmakt eller finansmakt för att åstadkomma det resultat som till- kännagivandet syftar till, om regeringen inte följer ett tillkännagivande. har även möjlighet att avge en misstroendeförklaring mot rege- Utredningen påpekade även att den konstitutionella praxis som vuxit fram innebär att utgångspunkten bör vara att regeringen tillgodoser ett tillkännagi- vande, men om regeringen inte delar mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose önskemål, bör den underrätta om detta inom den tidsgräns som angetts i tillkännagivandet. Även skälen till var- för regeringen inte tillgodosett tillkännagivandet bör redovisas. staterade utredningen att ordningen i allt väsentligt fungerade väl och att det dessutom inte kunde uteslutas att praxis kunde komma att utvecklas ytterli- gare, något som skulle kunna försvåras med en reglering i grundlag. Riksdagsstyrelsen beslutade att tillkalla en parlamen- tarisk kommitté med uppdrag att genomföra en översyn av riksdagsordningen. överlämnade kommittén sitt slutbetänkande (2012/13:URF3) till riksdagsstyrelsen. Kommittén har bl.a. analyserat den konstitutionella betydelsen av tillkännagivanden. staterar att regeringens skrivelse med redogörelse för behandlingen av riksda- gens skrivelser till regeringen har kommit att få en viktig roll i uppföljningen av beslut och att det därmed är rimligt att regeringens skyldighet att lämna denna skrivelse regleras i riksdagsordningen. I syfte att för- tydliga för när regeringen anser att ett tillkännagivande är behandlat, påpekar kommittén (s. 174) att det vore värdefullt för arbete om det tydligt framgår av redovisningen i den aktuella propositionen vilket tillkännagivande som ger anledning till redovisningen. Kommitténs betänkande har remissbehandlats och legat till grund för förslag från riksdagsstyrelsen (framst. 2013/14:RS3). Av framställningen framgår (s. 139 f.) att riksdagsstyrelsen gör samma bedömning som kommittén i denna del. Framställningen bereds nu i och väntas preliminärt behandlas i kammaren (jfr kommande bet. 2013/14:KU46). Behandling av riksdagsskrivelserna /92–2013/14 I tabell 2 nedan redogörs för antalet riksdagsskrivelser och andelen ej slutbehandlade riksdagsskrivelser i regeringens redogörelse för de senaste 23 skrivelserna från regeringen. Tabell 2 Antal redovisade samt andel ej slutbehandlade riksdagsskrivelser (rskr.) i regeringens redogörelser /92–2013/14 (andel i %) Källa: kanslis genomgång av de skrivelser som nämns i tabellen. Av tabellen framgår att andelen ej slutbehandlade riksdagsskrivelser som redovisas i de fem senaste skrivelserna har pendlat mellan och , och att andelen som redovisas i årets skrivelse på är en liten uppgång jämfört med föregående års skrivelse. i ett längre perspektiv är en andel på dock att betrakta som och andelar eller som avvikande. Vidare kan noteras att antalet riksdagsskrivelser redovisade i regeringens årliga skrivelser har minskat något inledning, för att sedan /01 stabilisera sig kring strax över 400 stycken. tagen till det ovannämnda är antalet riksdagsskrivelser som redovisades i skri- velserna 2007/08:75, 2011/12:75 och i årets skrivelse (vilka redogör för de riksdagsskrivelser som huvudsakligen beslutades under riksmötena /07, 2010/11 respektive 2012/13, se ovan) där antalet riksdagsskrivelser uppgick till 391, 349 respektive 393 stycken. har nämnts att en tänkbar förklaring till denna variation är att en ny regering tillträdde med stöd av en riksdagsmajoritet (bet. 2011/12:KU21 s. 29). En annan delvis sammanhörande förklaring torde kunna vara att aktiviteten i (och eventuellt i regeringen, se nedan) är lägre under en mandatperiods första . En sådan hypotes finner visst stöd i antalet propositioner och skrivelser som överlämnas till , vilka följer Riksdagsskrivelser följer på riksdagsbeslut som kräver verkstäl- lighet, t.ex. utfärdande av lagar eller beslut om regleringsbrev, vilka normalt har sin grund i förslag från regeringen. Enligt det offentliga riksdagstrycket överlämnades endast 133 respektive 168 propositioner och skrivelser under riksmötena /07 respektive 2010/11. Detta kan jämföras med t.ex. riksmö- tena 2008/09 och 2009/10 under vilka regeringen överlämnade 232 respektive 248 propositioner och skrivelser. Under alla omständigheter påverkar aktivi- teten i i hög grad antalet riksdagsskrivelser som överlämnas till re- Årets redovisning innebär att andelen ej slutbehandlade riksdags- skrivelser åter hamnar strax . Variationen under de senaste fem riksmötena vad gäller andelen ej slutbehandlade riksdagsskrivelser är för stor för att kunna betraktas som en klar och obruten trend. dock nämnas att av de sex tillfällen då andelen ej slutbehandlade riksdagsskrivelser som redovisats i regeringens redogörelser har hamnat , har tre av dessa tillfällen, dvs. hälften, skett de sista fem åren. I den mån det finns en långsiktig tendens utmärks den således av en minskning av andelen ej slutbehandlade riksdagsskrivelser. tillkännagivanden /96–2013/14 Vid utvärderingen och uppföljningen av beslut är regeringens åt- gärder med anledning av tillkännagivanden till regeringen av sär- Mot bakgrund av detta samt uttalade am- bition (bet. 2009/10:KU21 s. 23) att förstärka granskningen av regeringens re- dogörelse för behandlingen av skrivelser har granskat och analyserat regeringens behandling av riksdagsskrivelser som in- Utskottets granskning av regeringens redogörelser som lämnats under riksmötena /96–2013/14 (se tabell 3 nedan) visar att antalet tillkännagivanden som slutbehandlats i viss utsträckning har minskat över den undersökta perioden (även om viss variation finns) /redogörelse. Av förra årets redogörelse framgår dock att andelen slutbehandlade tillkännagivanden ökade noterbart, från till . minskade andelen till . Även det totala antalet tillkännagivanden har minskat jämfört med föregående år. Den genomsnittliga tidsåtgången är dock oförändrad jämfört med föregående år. Tabell 3 Antal och andel slutbehandlade tillkännagivanden (tkg) och genomsnittlig tidsåtgång för slutbehandling /96–2013/14 tkg (totala antalet) gång (median) 165 (283)a 1 045 (1 008) 1 272 (1 041) 1 775 (1 696) 2 073 (1 766) Källa: kanslis genomgång av de skrivelser som nämns i tabellen. I de fall brister i redogörelsen för skrivelserna har upptäckts (t.ex. som en följd av felaktig redovisning av slutbehandling av vissa tillkännagivanden samt tidigare iakttagelser i betänkandena /11:KU21 s. 28 och 2012/13:KU21 s. 34 f.) har dessa rättats till i tabellen. : Andelen uttrycks i procent. a: Omfattning av regeringens redogörelse under /98 – övergångsvis 18 månader – förklarar avvikelsen i antal och andel tillkännagivanden. Omfattningen bestämdes i samråd med för att bättre stämma överens med de granskningsrutiner då hade börjat tillämpa. *: Här anges både medelvärde och medianvärde (det sistnämnda inom parentes och kursiverat). Extrema värden som har stor inverkan på medelvärdet påverkar inte medianvärdet i samma utsträckning. Medianvärdet kompletterar därför den information som ges av medelvärdet när det gäller den genomsnittliga beredningstiden för de slutbehandlade tillkännagivandena. Beräkningarna av genomsnittlig tidsåtgång är utförda i Excel och grundar sig på programmets antagande om månader (dvs. att ett kalenderår har ). I förra årets skrivelse ökade andelen slutbehandlade tillkännagivanden markant som den genomsnittliga tidsåtgången för slutbehandlade tillkännagivanden fortsatte att minska, ett positivt trendbrott som har motsvarats av en minskning av andelen slutbehandlade tillkännagivanden och en ökning av medianen för tidsåtgången för slutbehandlade tillkännagivanden. Under slutet av förra mandatperioden och början av den innevarande mandat- perioden slutbehandlades äldre tillkännagivanden i högre utsträckning än tidi- gare, vilket framgår av 2010 och skrivelser. Flera av de äldre tillkän- nagivanden som slutbehandlades då var kopplade till frågeställningar som kan anses vara av mer krävande karaktär, t.ex. konstitutionella frågor. kännagivanden slutbehandlades genom (SOU 2008:125) och (SOU 2009:14) överväganden eller regeringens förslag till riksdagsbeslut med anledning av dessa utredningar 2009/10:80 och 2009/10:81). Andra äldre tillkännagivanden som redo- visades som slutbehandlade i 2010 och skrivelser rörde utbildnings- samt bygg- och planfrågor. Dessa slutbehandlades genom regeringens beslut om propositioner i omfattande lagärenden på dessa områden, t.ex. förslag till en ny skollag (prop. 2009/10:165) och en ny plan- och bygglag (prop. 2009/10:170). Med undantag för de tre skrivelser som regeringen lämnade 2009–2011 (även skrivelse utgör ett fjärde gränsfall) ligger den genomsnittliga tiden för slutbehandlingen av tillkännagivanden som redovisas i skrivelserna i tabellen ovan inom ramen för tidigare uttalande om att det borde höra till undantagen att tillkännagivanden inte kan slutredovisas 2005/06:KU34 s. 19). Dock framgår av tabell 3 ovan att den genomsnittliga tiden för slutredovisning av ett tillkännagivande har gått från –1999 och strax över två år –2004 till –2008. den genomsnittliga tidsåtgången har minskat tyder detta på en långsiktig trend över den undersökta perioden vad gäller ökade genomsnitt- liga handläggningstider i slutbehandlingen av tillkännagivanden. tar också de slutsatser som drogs i omfattande uppfölj- nings- och utvärderingsarbete av tillkännagivanden 2006 (bet. 2005/06:KU34 bil. Utskottets granskning av regeringens redogörelser har även innefattat en kvantitativ mätning av de åtgärder genom vilka regeringen slutbehandlar riks- Resultatet av granskningen i denna del redovisas i tabell 4 nedan. Tabellen redogör för andelen åtgärder från regeringen m.fl. som medfört att regeringen har redovisat riksdagsskrivelserna med tillkännagivan- den som slutbehandlade. Granskningen innebär att endast den senast vidtagna åtgärden, som därmed innebär en slutbehandling, registreras som orsaken till I många fall har flera åtgärder genomförts i syfte att slutbe- handla ett tillkännagivande (t.ex. har flertalet av de propositioner som rege- ringen åberopar som skäl till en slutbehandling föregåtts av någon utrednings- åtgärd, dvs. SOU eller Ds). De kategorier som redovisas ovan i tabellen är propositioner (Prop. velser (Skr. ), genomförda utredningar (SOU/Ds), utredningsdirektiv (Dir.), re- geringsbeslut om förordning eller ändring av förordning (För. drag till myndigheter inklusive ändring av regleringsbrev (Uppd. ), övriga regeringsbeslut (Övr. samt övriga åtgärder (Övr.). Övriga regeringsbeslut innebär t.ex. regeringsbeslut om avtal med intresseorganisationer eller förordnande av styrelseledamöter. Övriga åtgärder kan vara t.ex. myndighetsåtgärder och myndighetsbeslut (bl.a. utfärdande av allmänna råd eller föreskrifter), domstolsavgöranden och åtgärder från andra aktörer (riksdagsutskott eller EU-institutioner). I denna sistnämnda kategori ryms även fall när regeringen lagt skrivelsen till handlingarna. I kategorin utredningsdirektiv har även räknats in de tillfällen då regeringen beslutat att överlämna ärendet eller en kopia av riksdagsskrivelsen till en pågående utredning. Tabell 4 Andel av sista åtgärd från regeringen m.fl. som leder till slutbehandling av tillkännagivanden (tkg) 1995/96–2013/14 Källa: kanslis genomgång och analys av de skrivelser som nämns i tabellen. Not: Andelen i tabellen anges i procent. summeras inte alla åtgärder till exakt för varje skrivelse, på grund av avrundning. *: Med totalt avses i sammanhanget andelarna för samtliga tillkännagivanden (1 282 stycken) som redovisats som slutbehandlade i de skrivelser som nämns i tabellen. Av tabell 4 ovan framgår att andelen tillkännagivanden som slutbehandlas genom propositioner har ökat års skrivelse, med undantag skrivelse, då andelen propositioner som sista åtgärd inför slutbehandling av tillkännagivanden var låg. skrivelse ökade i stället andelen utredningsdirektiv och regeringsuppdrag till myndigheter avsevärt. I årets skrivelse är andelen propositioner som sista åtgärd åter . det som om dessa två avvikelser (2008 och skrivelser) och minsk- ningen av denna andel års skrivelse inte bryter den annars långsiktiga tendensen över den här granskade perioden att allt fler till- kännagivanden slutbehandlas genom propositioner. En möjlig förklaring till denna ökande tendens skulle kunna vara att fler tillkännagivanden ställer krav på att regeringen återkommer med förslag till . ofta ett omfattande och långvarigt utredningsarbete, vilket även framgår av tabellerna 3 och 4 där såväl andelen tillkännagivanden som slutbehandlas ge- nom propositioner som genomsnittstiden för slutbehandlingen minskade i förra årets och förrförra årets skrivelser. Således bekräftas här återigen de slut- satser som drogs i ovannämnda uppföljnings- och ut- Några andra trender än den växande slutbehand- lingen genom propositioner (även om trenden ebbar ut något under de senaste tre åren) står dock inte att finna i underlaget i tabellen ovan. Även om de ovan redovisade statistiska uppgifterna om regeringens slutbe- handling av såväl riksdagsskrivelser som tillkännagivanden möjliggör vissa iakttagelser kan dessa uppgifter inte på ett mer precist sätt beskriva hur väl regeringens åtgärder svarar mot de begärda åtgärderna och mot upp- fattningar i skrivelser och tillkännagivanden. För att besvara en så- dan frågeställning krävs en mer kvalitativ granskning, i nära samarbete med samtliga fackutskott, av såväl skrivelser och tillkännagivanden som En sådan granskning torde kräva en omfattande arbetsin- sats i likhet med tidigare genomförda uppföljnings- och utvärderingsarbeten (jfr bet. 2005/06:KU34 bil. Vid förra årets granskning av regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser noterade socialförsäkringsutskottet i sitt yttrande till att tillkännagivandet om trygghetssystemen utomlands (bet. 2008/09:SfU11, rskr. 241) inte återfanns i den dåvarande skrivelsen (skr. 2012/13:75). Regeringen hade, såvitt socialförsäkringsutskottet kunde se, inte heller behandlat den aktuella riksdagsskrivelsen i sina redogörelser för behandlingen av skrivelser. konstaterade dock att det aktuella tillkännagivandet torde vara att anse som slutbehandlat i och med riksdagsbehandlingen av regeringens proposition om förändringar i studiestödssystemet (prop. 2009/10:141). fann det anmärkningsvärt att ett tillkännagivande kunde gå helt förlorat i regeringens korrespondens med (se bet. 2012/13:KU21 s. 39). Vid närmare undersökning inom och efter underhandskontakter med med anledning av det ovannämnda har det emellertid fastställts att någon riksdagsskrivelse aldrig ställdes till regeringen. I stället sändes en riksdagsskrivelse (rskr. 2008/09:241) endast till den dåvarande . Av 5 kap. 13 § riksdagsordningen framgår att om ett riksdagsbeslut kräver verkställighet, ska det organ som har att verkställa beslutet underrättas genom en skrivelse. beslut med anledning av en proposition eller en framställning ska alltid meddelas regeringen respektive det riksdagsorgan som lämnat framställningen genom en skrivelse. Av tilläggsbestämmelsen 5.13.1 framgår att riksdagsskrivelser sätts upp av kammarkansliet och undertecknas av talmannen samt att utskott som har berett ett ärende ska få del av kammarens beslut i ärendet. Regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser har förbättrats och ger, med något undantag, en fullständig och korrekt bild av skrivelser och tillkännagivanden. I likhet ser positivt på den långsiktiga utvecklingen och förutsätter att redogörelsens kvalitet, inte minst i fråga om uppgifter om vilka åtgärder som planeras och bedömningar av när riksdagsskrivelser antas bli slutbehandlade, kommer att behållas i kommande redogörelser. finns det alltjämt enligt utskottets mening utrymme för ytterligare förbättringar. För arbete vore det enligt utskottet värdefullt om det även tydligt framgick av redovisningen av regeringens åtgärder, i t.ex. en proposition eller ett utredningsdirektiv, att dessa åtgärder berör ett tillkännagivande eller om en viss åtgärd enligt regeringen innebär att ett tillkännagivande slutbehandlas. noterar att andelen slutbehandlade riksdagsskrivelser i årets skrivelse har minskat marginellt. Även andelen slutbehandlade tillkännagivanden har minskat mer än marginellt, vilket är negativt. Utskottet noterar dock att den genomsnittliga handläggningstiden för slutbehandling av de tillkännagivanden som redovisas som slutbehandlade i årets skrivelse är oförändrad. Således är denna genomsnittliga handläggningstid alltjämt strax under vilket ligger inom ramen för uttalande om att det bör höra till undantagen att tillkännagivanden inte kan slutredovisas . Vad gäller slutbehandlingen av äldre tillkännagivanden framgår av årets skrivelse att samtliga fyra tillkännagivanden som är äldre än kvarstår som ej slutbehandlade. Utskottet har tidigare uttalat att inte kan anses vara en acceptabel tidsåtgång för behandlingen av ett tillkännagivande. Ut- skottet noterar emellertid att olika beredningsåtgärder i dessa tillkännagivanden har vidtagits och ska vidtas under innevarande år. Därtill gäller alltjämt enligt utskottet att handläggningstiden för slutbehandlingen av ett enskilt tillkännagivande är avhängig tillkännagivandets innehåll och de beredningsåtgärder som förutsätts för en sådan slutbehandling. Utskottet anser det dock vara bekymmersamt att det endast i ett av dessa fyra fall, det äldsta tillkännagivandet om övriga konkurrensfrågor, redovisas en tydlig bedömning av när tillkännagivandet kan antas bli slutbehandlat. uppmärksammar att ett tillkännagivande om mobb- ning och kränkande behandling saknas i årets skrivelse och betonar vikten av att regeringen respekterar och nogsamt behandlar samtliga beslut som har meddelats regeringen genom riksdagsskrivelser. förutsätter att ser över sina rutiner och åtgärdar eventuella brister för att förhindra att det inträffade upprepas. delar utbildningsutskottets bedömning, tvingas konstatera att det inte hör till de synnerliga undantagsfallen att tillkännagivanden saknas i regeringens redo- görelser, trots upprepade påpekanden om hur viktigt det är att åtgärda brister i rutiner för att förhindra detta. enligt utskottet uppseendeväckande. Utskottet förutsätter att regeringen vidtar nödvändiga åtgärder för att säkra att dess redogörelse uppfyller kraven på att vara korrekt, vederhäftig och väl kontrollerad. Dessa krav följer av regerings- formens objektivitetsprincip och har tidigare framhållits av konstitutionsut- skottet (bet. 2011/12:KU20 s. 161) i fråga om information som utgår från det I sammanhanget vill utskottet även kort beröra förra årets gransk- Då uppmärksammades ett tillkännagivande om trygghetssystemen utom- lands som föreföll ha gått förlorat i regeringens korrespondens med . har dock inhämtat att någon riksdagsskrivelse genom ett förbiseende aldrig ställdes till regeringen. I detta undantagsfall saknade så- ledes regeringen en riksdagsskrivelse utifrån vilken den kunde återrapportera till inom ramen för sin årliga skrivelse med redogörelse för behand- lingen av skrivelser till regeringen. att någon riksdagsskrivelse inte har översänts till regeringen som re- geringen har ett ansvar att hålla sig underrättad om beslut. även påminnas om att det aktuella tillkännagivandet har ansetts som slutbe- handlat av socialförsäkringsutskottet i och med riksdagsbehandlingen av en proposition om förändringar i studiestödssystemet. När det gäller ej slutbehandlade tillkännagivanden bör följande nämnas. lyfter fram tre tillkännagivanden om en översyn av rekryte- ringsfrågan avseende deltidsbrandmän, hemvärnets insatsberedskap respek- tive hjärtstartare, där regeringens beredningsåtgärder enligt utskottet inte synes svara fullständigt mot innehållet i tillkännagivandena. skottet förutsätter att regeringens beredning av dessa tillkännagivanden fort- konstaterar att två tillkännagivanden om vissa frågor om aktivitetsersättningen respektive sjuklön har tagit alltför lång tid att behandla och förutsätter att regeringen återkommer med förslag så snart Därtill pekar utskottet på tre ytterligare tillkännagivanden om misshandlade kvinnor, rehabilitering tillbaka till arbete respektive utvärdering av metoder för bedömning av arbetsförmåga där regeringens beredningsåtgär- der enligt socialförsäkringsutskottet dragit ut . tonar att det ser allvarligt på bl.a. den saktfärdighet med vilken regeringen hanterat vissa tillkännagivanden som lämnat inom åkerinäringens och taxibranschens område. Med anledning av två tillkännagivanden om granskning av effekter av olika klimat- och energipolitiska styrmedel samt om att s.k. anvisningsavtal inte ska få förekomma erinrar näringsutskottet om vikten av att undvika onödig tidsåtgång när det gäller att hörsamma tillkännagivanden. Dessutom påpekar näringsutskottet att en tidsåtgång utan att regeringen slutfört en begärd granskning inte kan anses som skälig. delar de ovannämnda utskottens bedömningar och förutsätter att regeringen vidtar de åtgärder som krävs för att utskottens synpunkter ska beaktas. Sammantaget konstaterar utskottet att beredningsåtgärder med anledning av ett antal tillkännagivanden har fördröjts. Mot bakgrund av påpekande om att inte kan anses vara en acceptabel tidsåtgång för behandlingen av ett tillkännagivande vill utskottet särskilt peka på tillkännagivandet om vissa frågor om aktivitetsersättningen som socialförsäkringsutskottet uppmärksammat och som beslutade , dvs. påminner därför om vikten av att regeringen gör ansträngningar för att undvika onödig tidsåtgång när det gäller att hörsamma ett tillkännagivande och att det, om det trots detta skulle dra ut , är angeläget att regeringen lämnar fullgod information om orsakerna till fördröjningen. På sitt eget område noterar vad gäller tillkännagivandet om styrelses framställning om sammanslagningar av myndigheter att regeringen i sin redogörelse angav att den avsåg att återkomma till med en samlad redovisning i en förvaltningspolitisk skrivelse . Utskottet har tagit del av skrivelsen (skr. 2013/14:155) och bedömer att dess redovisning i den här berörda delen svarar mot tillkännagivandet i tillräcklig utsträckning. När det gäller slutbehandlade tillkännagivanden bör följande nämnas. Nä- ringsutskottet anser att ett tillkännagivande om en utvärdering av civilrättsliga sanktioner på immaterialrättens område inte kan anses som slutbehandlat. Detta då tillkännagivandet innebär att regeringen ska informera som den muntliga redogörelse som gjorts i ärendet endast har lämnats till näringsutskottet. Regeringen bör enligt näringsutskottet återkomma i nästa års redogörelse med en beskrivning av den fortsatta behandlingen av tillkännagivandet. Med anledning av detta påminner näringsutskottet om vad den tidigare anfört om vikten av att regeringen med omsorg beaktar tillkännagivanden innan de redovisas som slutbehandlade. delar näringsutskottets bedömning och förutsätter att regeringen vidtar de åtgärder som krävs för att näringsutskottets synpunkter ska beaktas.