bet · H101SoU10 · 2014-03-05 00:00:00 — Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården. Vården ska bedrivas så att den uppfyller kraven på en god vård, vilket bl.a. innebär att vården ska vara av god kvalitet med en god hygienisk standard och tillgodose patientens behov av trygghet i vården och behandlingen. Den ska vara lätt tillgänglig, bygga på respekt för patientens självbestämmande och integritet, främja goda kontakter mellan patienten och hälso- och sjukvårdspersonalen samt tillgodose patientens behov av kontinuitet och säkerhet i vården. Hälso- och sjukvården ska också arbeta för att förebygga ohälsa. Utskottet ser positivt på att regeringen fortsätter att prioritera satsningar på att utveckla såväl kvaliteten i hälso- och sjukvården som tillgänglighet och valfrihet för patienten. Detsamma gäller det arbete som regeringen bedriver för en ökad kvalitetsutveckling i vården. Det är även positivt att regeringen har tagit fram en samlad strategi för en jämlik vård, dvs. en vård som erbjuder alla invånare god kvalitet, hög tillgänglighet och möjlighet till delaktighet och inflytande. Utskottet behandlade senast motioner om vårdval m.fl. frågor i sitt betänkande 2012/13:SoU13 Hälso- och sjukvårdsfrågor. Utskottet avstyrkte samtliga motionsyrkanden, främst med hänvisning till pågående arbete på olika områden. följde utskottet (prot. med beslut ). Utskottet anförde följande (bet. s. 27, ingen res. Som framgått av det föregående ska enligt 5 § hälso- och sjukvårdslagen organisera primärvården så att alla som är bosatta inom kan välja utförare av hälso- och sjukvårdstjänster och få tillgång till och välja en fast läkarkontakt. Utskottet konstaterar att införandet av vårdvalssystem har haft tydliga positiva effekter främst för tillgängligheten till vården. Liksom regeringen anser utskottet att det är angeläget att landstingen utvecklar vårdvalssystemen inom primärvården och den specialiserade vården för att stimulera innovationer, en större mångfald av utförare och sammanhängande vårdkedjor. Mot denna bakgrund ser utskottet positivt på att regeringen har beslutat om en satsning –2014 i syfte att stödja landstingen i utvecklingen av vårdvalssystem. Även en nationell vårdvalssamordnare har tillsatts. delbetänkande Patientlag (SOU 2013:2) innehåller förslag om hur patientens valmöjligheter i vården kan stärkas ytterligare. Utskottet anser att detta arbete bör avvaktas. bör inte ta något initiativ. Motionerna [] avstyrks. behandlade och avslog i sitt betänkande 2012/13:KU19 Offentlig förvaltning, som godkänts av , en snarlik motion (prot. 2012/13:94). anförde följande (bet. s. 32 f.): Utskottet anser att det är viktigt att personer som inte behärskar svenska får tillgång till tolkning och översättning i den mån som bedöms rimlig vid kontakter med myndigheter och sjukvård. Utskottet förutsätter att myndigheterna tillgodoser behovet av tolkning och översättning på det sätt som bedöms lämpligt i varje situation. Utskottet noterar dessutom att föreslår vissa ändringar i förvaltningslagens bestämmelser om tolkning. Beredningen av dessa förslag bör inte föregripas. Vård till asylsökande och papperslösa I samband med att utskottet behandlade regeringens proposition 2012/13:109 Hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd behandlades ett motionsyrkande om att ge papperslösa rätt till full sjukvård (bet. 2012/13:SoU20, rskr. 2012/13:230). Utskottet avstyrkte yrkandet och anförde följande (bet. s. 14): När det gäller begreppet vård som inte kan anstå delar socialutskottet regeringens uppfattning att motsvarande bedömningar som görs beträffande asylsökande bör göras vid tillämpningen av begreppet enligt den föreslagna lagen. anser på samma sätt som regeringen att begreppets närmare innebörd inte bör regleras i författning. behandlade i sitt betänkande 2012/13:SoU23 Patientrörlighet i EU – förslag till ny lagstiftning regeringens proposition med samma namn (prop. 2012/13:150). antog utskottets förslag om bl.a. en ny lag om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (SFS 2013:513, rskr. 2012/13:269). Utskottet anförde följande (bet. s. 11): Propositionen innehåller förslag som syftar till att genomföra och rådets direktiv /24/EU om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (patientrörlighetsdirektivet). Utskottet ser mycket positivt på och välkomnar regeringens förslag som innebär att det blir lättare att få tillgång till säker gränsöverskridande hälso- och sjukvård av god kvalitet och som uppmuntrar till samarbete mellan medlemsstaterna på området. Därmed ställer sig utskottet bakom regeringens lagförslag och föreslår att antar dessa. Statsrådet besvarade en skriftlig fråga (fr. 2012/13:478) om gränssjukvårdsförordningen av (S) och anförde följande: Hälso- och sjukvården i ska erbjuda människor en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård som är av god kvalitet. Regeringen har genomfört flera reformer för att stärka patientens ställning genom en ökad valfrihet och tillgänglighet till vård. Ökade valmöjligheter för patienterna, både inom men även i andra EU-länder, är viktigt för att stärka patientens ställning. Regeringen har därför lagstiftat om vårdval i primärvården och satsat på utvecklingsarbete vad gäller vårdval i den specialiserade vården. Regeringen har även i propositionen Patientrörlighet i EU – förslag till ny lagstiftning (2012/13:150) föreslagit hur valet av vårdgivare i andra EU-länder ska regleras i svensk rätt, det vill säga hur det så kallade patientrörlighetsdirektivet ska genomföras i . Som parallella spår till den nya lagstiftningen om patientrörlighet finns även bestämmelser om rätten till gränsöverskridande vård i förordning (EG) nr 883/2004 samt i vissa bilaterala avtal och konventioner, exempelvis gränssjukvårdsförordningen (1962:390) och lagen (2013:134) om nordisk konvention om social trygghet. har ett nationellt samordningsansvar för information om och administration av den gränsöverskridande vården, inklusive gränssjukvårdsförordningen. Så kommer det att förbli även vid genomförandet av patientrörlighetsdirektivet och ikraftträdandet av den nya lagstiftningen. har tillsammans med fått i uppdrag att etablera två nationella kontaktpunkter om gränsöverskridande vård i . Syftet med de nationella kontaktpunkterna är att tillgängliggöra den gränsöverskridande vården och hjälpa patienterna att göra informerade val. informationsansvar riktar sig främst gentemot personer som bor i och som av olika anledningar har behov av att söka vård i ett annat EU-land. Informationen ska tydliggöra vilka förutsättningar som finns för att söka vård i ett annat EU-land och få den ersatt. Informationen ska därmed även fortsättningsvis omfatta gränssjukvårdsförordningen. har tagit fram nationella riktlinjer för sjukdomsförebyggande metoder. Riktlinjerna innehåller rekommendationer för att förebygga sjukdom genom att stödja en förändring av levnadsvanorna tobaksbruk, riskbruk av alkohol, otillräcklig fysisk aktivitet och ohälsosamma matvanor. När det gäller rekommendationer till dem som arbetar med tobaksavvänjning tillhandahåller information om vad riktlinjerna för sjukdomsförebyggande metoder rekommenderar i denna fråga. Bakgrund och pågående arbete m.m. har inlett en granskning av vårdbehov, tillgänglighet och marknad i primärvården, med utgångspunkt i en genomförd förstudie. Granskningen ingår i en serie granskningar på samma övergripande tema och är en del av granskningsstrategi Staten och vården. Den centrala frågeställningen är om statens insatser främjar effektiviteten och kvaliteten inom hälso- och sjukvården för att nå målen om en god vård på lika villkor. Granskningen kommer att presenteras i en rapport med planerad publicering . Bakgrunden till och syftet med granskningen är följande (): I primärvården görs en första medicinska bedömning och även behandling av sjukdomar som inte kräver sjukhusvård. Beslut som fattas inom primärvården har därför stor betydelse för både kvaliteten och effektiviteten i hela hälso- och sjukvården. Genom vårdvals- och vårdgarantireformerna ville staten bland annat öka tillgängligheten i primärvården och att individen själv kan välja vårdcentral. Det är oklart om den fria etableringsrätten för vårdcentraler faktiskt har ökat tillgängligheten där vårdbehoven är stora. Fokus på tillgänglighet och valfrihet kan påverka kontinuiteten negativt. Det är också svårt att värdera primärvårdens utveckling och att jämföra primärvården i olika landsting. Indikationer finns på att den vård som ges påverkas av vad som är lönsamt enligt de olika landstingens ersättningssystem och att det kan påverka vårdgivares prioriteringar och agerande. En konsekvens av detta kan vara att vårdgivare manipulerar system för att få en högre ersättning. De korrigerande åtgärder som då sätts in bidrar inte sällan till ökad detaljstyrning och en expanderande kontrollapparat med en ökad administration som påverkar vårdpersonalens tid med patienter. Syftet med granskningen är att undersöka hur statens reformer för ökad tillgänglighet påverkat möjligheterna för primärvården att ge en vård på lika villkor och prioritet till de mest behövande. Utredningen en nationell samordnare för effektivare resursutnyttjande inom hälso- och sjukvården (S 2013:14) En nationell samordnare ska göra en analys av hur hälso- och sjukvården kan använda professionernas resurser på ett mer ändamålsenligt och effektivt sätt (dir. 2013:104). Analysen bör enligt direktiven bl.a. belysa de effektivitetsproblem och utvecklingsområden som finns. Mot bakgrund av analysen ska samordnaren initiera samarbeten med berörda aktörer och i dialog med dessa aktörer ge förslag på åtgärder som kan vidtas på nationell, regional och lokal nivå för att säkerställa att professionernas tid, kunskap och engagemang används på bästa möjliga sätt i syfte att öka hälso- och sjukvårdens effektivitet. Enligt direktiven ska tre grundläggande frågor genomsyra samordnarens arbete, dels hur nyttan för patienten kan öka, dels hur det administrativa arbetet kan förenklas som uppföljningen av vården förbättras och dels hur hälso- och sjukvården kan bedrivas mer kostnadseffektivt. Uppdraget ska genomföras i nära samverkan och dialog med sjukvårdshuvudmännen, företrädare för professionerna, berörda myndigheter och utredningar samt patientorganisationer. Uppdraget ska slutredovisas . har fått i uppdrag av regeringen att följa upp landstingens arbete med vårdvalssystem i primärvården ur konkurrenssynpunkt (S2013/5937/FS [delvis]). Myndigheten ska inom ramen för uppdraget analysera utvecklingen i fråga om mångfalden av vårdgivare inom primärvården samt analysera förutsättningarna för kvalitetskonkurrens mellan dessa. ska vidare kartlägga landstingens användning av valfrihetssystem inom den specialiserade öppenvården, enligt lagen (2008:962) om valfrihetssystem. Uppdraget ska slutredovisas . tillsatte regeringen (S 2011:03, dir. 2011:25, 2012:24 och 2012:113). Enligt direktiven skulle utredningen föreslå hur patientens ställning inom och inflytande över hälso- och sjukvården kunde stärkas. En utgångspunkt för utredarens arbete skulle vara att förbättra förutsättningarna för en god och jämlik vård. Delbetänkandet Patientlag med förslag till en ny patientlagstiftning samt förslag på hur patientens valmöjligheter i vården kan stärkas ytterligare och hur patientens behov av stöd, råd och information bör hanteras inom ramen för bl.a. vårdgarantin lämnades till regeringen (SOU 2013:2). I slutbetänkandet Ansvarsfull hälso- och sjukvård (SOU 2013:44) behandlar utredningen i enlighet med direktiven frågor om hur vården kan ges på mer likvärdiga villkor, hur patientberättelser i klagomåls- och anmälningsärenden systematiskt kan samlas in och bearbetas samt föreslår en ny lag om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet, som ska ersätta hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Den nya lagen ska vara en ramlag och samla generella bestämmelser om organisation och ansvarsförhållanden inom hälso- och sjukvården. Lagrådsremiss om en ny patientlag Regeringen fattade beslut om en lagrådsremiss med förslag till en ny patientlag. Syftet med den nya lagen är att stärka och tydliggöra patientens ställning samt att främja patientens integritet, självbestämmande och delaktighet. Den nya lagen innebär, enligt regeringen, att patienten ska ges möjlighet att välja utförare av offentligt finansierad primärvård och öppen specialistvård i hela landet. Landstingens skyldighet att erbjuda öppen vård utvidgas därmed till att gälla patienter som omfattas av ett annat landstings ansvar för hälso- och sjukvård. Den nya patientlagen föreslås bl.a. också innebära följande: – Den nuvarande informationsplikten gentemot patienten utvidgas och förtydligas. Det blir t.ex. tydligare vad patienten ska få information om och hur det ska ske, t.ex. anpassad till mottagarens förutsättningar. – Möjligheten för en patient att få en ny medicinsk bedömning kommer att utvidgas, och det innebär att möjligheten enbart villkoras av att han eller hon har en livshotande eller särskilt allvarlig sjukdom. – Barns inflytande över sin vård blir tydligare. Till exempel ska barnets inställning till den aktuella vården så långt som möjligt klarläggas. Lagförslagen föreslås träda i kraft . Enligt regeringens propositionsförteckning planerar regeringen att lämna en proposition till . Myndigheten för vårdanalys har i uppdrag att ur ett medborgar- och patientperspektiv göra en samlad uppföljning av hur den nationella vårdgarantin, kömiljarden, vårdvalet och omregleringen av apoteksmarknaden har påverkat tillgängligheten inom hälso- och sjukvården (S2013/6128/FS). Uppdraget ska slutredovisas . och redovisade sina uppdrag att etablera två svenska kontaktpunkter för gränsöverskridande vård med anledning av genomförandet av patientrörlighetsdirektivet (2011/24/EU). Det övergripande syftet med att etablera nationella kontaktpunkter är att tillgängliggöra den gränsöverskridande vården och hjälpa EU-medborgarna att göra informerade val. (SOU 2010:29 s. 316 f.) skriver att om det behövs för att den enskilde ska kunna ta till vara sin rätt, har myndigheterna en skyldighet att anlita och bekosta tolkar och översättare. Något utrymme för diskretionär prövning eller över huvud taget för ytterligare överväganden borde då inte ges, och verbet bör som används i lagtexten borde ersättas av det imperativa och klara ska. Ett sådant obligatorium som innefattas i en ska-regel kan dock enligt utredningen inte gälla i alla situationer. Det måste ibland vara möjligt att avstå från tolkning eller översättning, särskilt när ärendena är av mindre vikt för den enskilde och kostnaderna för åtgärden framstår som oproportionerliga. Utredningen ansåg att ett uttryckligt krav på tolkning borde reserveras för de fall då den enskilde utan tolkning inte kan ta till vara sin rätt. Avsikten är inte att en sådan ändring ska innebära någon saklig ändring mot vad som gäller . Betänkandet har remissbehandlats (dnr Ju2010/3874/L6). Enligt uppgift från planerar man att lämna en lagrådsremiss . I 2 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, anges att målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården. I 2 a § HSL anges hur hälso- och sjukvården ska bedrivas så att den uppfyller kraven på en god vård. Vården ska bl.a. vara av god kvalitet med en god hygienisk standard och tillgodose patientens behov av trygghet i vården och behandlingen. Den ska vara lätt tillgänglig, bygga på respekt för patientens självbestämmande och integritet, främja goda kontakter mellan patienten och hälso- och sjukvårdspersonalen samt tillgodose patientens behov av kontinuitet och säkerhet i vården. Vidare anges att vården och behandlingen så långt det är möjligt ska utformas och genomföras i samråd med patienten. Varje patient som vänder sig till hälso- och sjukvården ska, om det inte är uppenbart obehövligt, ges en medicinsk bedömning av sitt hälsotillstånd. Som regeringen skriver i budgetpropositionen utgår målet för hälso- och sjukvårdspolitiken från att befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet. Hälso- och sjukvården ska ge patienten ett mervärde i form av ökad hälsa. Vården ska bedrivas så effektivt och med så gott utfall för patienterna att den får ett högt förtroende bland allmänheten. Hälso- och sjukvården ska också vara hälsofrämjande genom att arbeta för att förebygga ohälsa. Arbetet inom hälso- och sjukvårdsområdet ska särskilt inriktas på att säkerställa att patienterna ges möjlighet till delaktighet och självbestämmande samt att hälso- och sjukvården är kunskapsbaserad. Arbetet ska också inriktas på att säkerställa en god tillgänglighet och valfrihet bland en mångfald av vårdgivare, skapa förutsättningar för att hälso- och sjukvårdens resultat följs upp på ett öppet och jämförbart sätt samt ta till vara kunskap och erfarenheter för att systematiskt förbättra hälso- och sjukvården. Utskottet ser positivt på att regeringen fortsätter att prioritera satsningar på att utveckla såväl kvaliteten i hälso- och sjukvården som tillgängligheten och valfriheten för patienten. Utskottet konstaterar att regeringen påbörjat angelägna organisationsförändringar av den statliga myndighetsstruktur som styr och stöder hälso- och sjukvården. Ett led i detta arbete är inrättandet av Myndigheten för vårdanalys, som oberoende granskar vården ur ett patientperspektiv. Som ett led i att stärka tillsynen inrättades en ny tillsynsmyndighet – Inspektionen för vård och omsorg. Vidare bildades den nya , som tar över de uppgifter som och har. startade också den nya myndigheten sin verksamhet. Utskottet vill i detta sammanhang även lyfta fram det uppdrag som regeringen gett Utredningen en nationell samordnare för effektivare resursutnyttjande inom hälso- och sjukvården (S 2013:14). Mot bakgrund av det omfattande arbete som bedrivs på olika områden anser utskottet att inte bör ta något initiativ. Motionerna 2013/14:So400 (V) yrkande 40, 2013/14:So633 (S), 2013/14:So657 (S) yrkande 16 och 2013/14:N333 (FP) yrkande 11 avstyrks. Utskottet konstaterar att regeringen fortsätter att prioritera satsningar på att utveckla valfriheten för patienten inom hälso- och sjukvården, bl.a. genom fortsatt stöd till insatser som förnyar och vidareutvecklar vårdvalen. I detta sammanhang vill utskottet särskilt lyfta fram att regeringen har för avsikt att överlämna en proposition om en ny patientlag till . Syftet med lagen är att stärka och tydliggöra patientens ställning och att främja patientens integritet, självbestämmande och delaktighet. Av lagrådsremissen Patientlag framgår bl.a. att patienten ska ges möjlighet att välja utförare av offentligt finansierad primärvård och öppen specialiserad vård i hela landet. Utskottet ser mycket positivt på dessa förslag och ser fram emot att få ta del av propositionen. Utskottet konstaterar vidare att det pågår ett omfattande arbete på området. ska presentera sin granskning av vårdbehov, tillgänglighet och marknad i primärvården . Vidare kan nämnas regeringsuppdraget till , som ska följa upp landstingens arbete med vårdvalssystem, som ska redovisas . Utskottet vill slutligen också lyfta fram Myndigheten för vårdanalys uppdrag att göra en samlad uppföljning av hur bl.a. vårdvalet har påverkat tillgängligheten inom hälso- och sjukvården. Mot bakgrund av det intensiva arbete som pågår på detta område anser utskottet att inte bör ta något initiativ med anledning av motionerna 2013/14:Fi271 (S) yrkande 5 (i denna del), 2013/14:C419 (MP) yrkande 29 och 2013/14:So321 (S) yrkandena 1–3. När det gäller motionsyrkanden om att utvidga den nationella vårdgarantin i olika avseenden konstaterar utskottet att tillgängligheten till sjukvård har varit en prioriterad fråga för regeringen. Vårdköerna har därmed minskat, och tillgängligheten har förbättrats. Detta innebär enligt utskottets mening att de insatser som vidtagits, t.ex. den nationella vårdgarantin och den s.k. kömiljarden, har gett goda och varaktiga resultat. I detta sammanhang konstaterar utskottet att Myndigheten för vårdanalys har i uppdrag att göra en samlad bedömning av hur bl.a. vårdgarantin har påverkat tillgängligheten inom hälso- och sjukvården. Uppdraget ska redovisas . Utskottet anser inte att bör föregripa detta arbete. bör inte ta något initiativ med anledning av motionerna 2013/14:So253 (KD) och 2013/14:So664 (MP) yrkande 4. När det gäller en motion om att utreda om svenskar ska betala högre avgifter för sjukvård m.m. än asylsökande anser utskottet att det saknas skäl att föreslå detta. Motion 2013/14:So213 (SD) yrkande 1 avstyrks. I en motion begärs en ändring i hälso- och sjukvårdslagen i syfte att begränsa möjligheten att använda tolkar. Utskottet delar inte den bedömningen. Motion 2013/14:K305 (SD) avstyrks. Vård för asylsökande och papperslösa En motion tar upp frågan om asylsökandes och papperslösas rätt till full hälso- och sjukvård och tandvård inom ramen för det befintliga hälso- och sjukvårdssystemet och tandvårdssystemet på samma villkor som övriga som är bosatta i . I samband med behandlingen av proposition Hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd (prop. 2012/13:109) avstyrkte utskottet bifall till ett liknande motionsyrkande (bet. 2012/13:SoU20). Utskottet anser inte att det finns skäl att nu göra någon annan bedömning. Motion 2013/14:So235 (V) yrkande 1 avstyrks. När det härefter gäller frågan om tillgång till säker gränsöverskridande vård konstaterar utskottet att nya regler trädde i kraft så sent som (prop. 2012/13:150, bet. 2012/13:SoU23). och har redovisat sina regeringsuppdrag att etablera två svenska kontaktpunkter för gränsöverskridande vård med anledning av genomförandet av patientrörlighetsdirektivet (2011/24/EU). Det övergripande syftet med de nationella kontaktpunkterna är att tillgängliggöra den gränsöverskridande vården och hjälpa EU-medborgarna att göra informerade val. Utskottet konstaterar att de nya reglerna har trätt i kraft. Därför anser utskottet att inte bör ta något initiativ. Motion 2013/14:So644 (M) får anses åtminstone i viss mån tillgodosedd. När det gäller motioner om olika frågor om förlossningsvård och insatser för för tidigt födda barn och deras familjer anser utskottet att inte bör ta något initiativ. Motionerna 2013/14:So388 (FP), 2013/14:So400 (V) yrkandena 11 och 12 och 2013/14:So667 (SD) avstyrks. Samarbetet med brukar- och patientorganisationer I ett motionsyrkande tas frågan om vårdens samarbete med brukar- och patientorganisationer upp och i ett annat yrkande vikten av brukarrevision. Med anledning av dessa motionsyrkanden konstaterar utskottet att huvudansvaret för planeringen, finansieringen och driften av hälso- och sjukvården är landstingens och i viss utsträckning kommunernas. Utskottet anser därför att inte bör ta något initiativ. Motion 2013/14:So348 (MP) yrkandena 20 och 21 avstyrks. När det gäller en motion om vårdinsatser för rökavvänjning konstaterar utskottet att har tagit fram nationella riktlinjer för sjukdomsförebyggande metoder och att dessa innehåller rekommendationer för att förebygga sjukdom genom att bl.a. stödja förändring av levnadsvanan tobaksbruk. Utskottet anser därför att inte bör ta något initiativ. Motion 2013/14:So488 (S) avstyrks. En motion tar upp frågan om lekterapi inom hälso- och sjukvården. Inte heller på detta område anser utskottet att bör ta något initiativ. Motion 2013/14:So357 (KD) yrkandena 1 och 2 avstyrks. Prioriteringar inom hälso- och sjukvården Utskottets förslag i korthet