bet · H101KU21 · 2014-06-04 00:00:00 — 2013/14:SkU20) konstaterade att regeringen hade klargjort i budgetpropositionen att skulle komma att få i uppdrag att utreda möjligheterna att införa en reglering som inte ställer olika krav på kassaregister utifrån om ett företag har fast driftsställe i eller inte. anser alltjämt att frågans fortsatta beredning bör avvaktas och att yrkande 5 i följdmotionen därför bör avstyrkas. När det gäller ett antal tillkännagivanden redogörs i yttrandet för redovisningen i regeringens skrivelse, men något ställningstagande från utskottet lämnas inte i dessa delar. Detta gäller tillkännagivandena om dels avskaffande av reklamskatten (bet. 2001/02:SkU20, rskr. 201), dels (bet. 2011/12:SkU13 mom. 16 [res. 15], rskr. 170), dels noggranna överväganden i fråga om inskränkningar av meddelarfriheten och sekretessbestämmelsernas utformning (bet. 2012/13:SkU8 mom. c), rskr. Till yttrandet har det fogats fyra avvikande meningar. Tre av dessa avvikande meningar (S, V) gäller frågorna om tonnageskatten, F-skatt respektive byggbranschen. En avvikande mening (S, MP, V) gäller frågan om utländska näringsidkare som saknar fast driftsställe i . I sitt yttrande (2013/14:FöU2y) noterar försvarsutskottet när det gäller tillkännagivandet om en översyn av rekryteringsfrågan avseende deltidsbrandmän 2010/11:FöU mom. 9, rskr. 213) att de beredningsåtgärder som redovisas av regeringen inte, såvitt utskottet kan bedöma, tar sikte på gruppen deltidsbrandmän. Utskottet vill därför erinra om att tillkännagivandet, som ännu inte är slutbehandlat, avser de problem som finns när det gäller bemanningen av deltidsbrandkåren och utgår från att regeringen framöver vidtar de beredningsåtgärder som svarar mot detta. När det gäller tillkännagivande om hemvärnets insatsberedskap (bet. 2012/13:FöU10, rskr. 197) konstateras att regeringen anger att frågan hanteras av en utredning (dir. 2013:94) om Försvarsmaktens personalförsörjning som bl.a. har i uppgift att klarlägga förutsättningarna för att enligt dagens regelverk öka hemvärnets tillgänglighet i fredstid samt föreslå förändringar för att möjliggöra en utökad användning av hemvärnet i fred, bl.a. i fråga om t.ex. tjänstgöringskontrakt. Utskottet vill i detta sammanhang understryka att tillkännagivandet inte enbart tar sikte på förändringar inom ramen för gällande regelverk. I direktiven anges också att utredaren ska lämna förslag till författningsändringar som är nödvändiga för att genomföra utredningens förslag. Slutligen uppmärksammas i försvarsutskottets yttrande tillkännagivandet om hjärtstartare (2012/13:FöU8 mom. 5 [res. 3], rskr. 196) där gav regeringen till känna att möjligheterna att lagstifta om hjärtstartare i miljöer där många människor vistas borde ses över. I regeringens skrivelse anges att frågan bereds i med avsikten att ärendet ska slutbehandlas i samband med att avrapporterar ett regeringsuppdrag om att ta fram ett kunskapsunderlag om verktyg för att öka överlevnaden vid akut hjärt- och kärlsjukdom. I vad mån uppdraget till även inbegriper en möjlighet att lämna förslag till lagstiftning om hjärtstartare är inte fullt klart för försvarsutskottet. Mot denna bakgrund vill utskottet peka på att ytterligare utredning än den ovannämnda kan vara nödvändig för att tillkännagivandet ska kunna bedömas som slutbehandlat. Sammanfattningsvis förutsätter försvarsutskottet att regeringens beredning av de ovannämnda tillkännagivandena fortsätter. konstaterar i sitt yttrande (2013/14:SfU5y) att tre av de ärenden som utskottet uppmärksammade i sitt förra yttrande till (2012/13:SfU7y) kvarstår som ej slutbehandlade. Beträffande tillkännagivandet om vissa frågor om aktivitetsersättningen 2003/04:SfU1 mom. 34, rskr. 102) noterar utskottet att regeringen, bl.a. efter beredning av ett utredningsbetänkande (SOU 2013:62) och presentation av en arbetsgrupps förslag om bilstöd, handikappersättning och vårdbidrag, kommer att ta ställning till hur de kvarvarande delarna av momentet ska behandlas. I fråga om tillkännagivandet om sjuklön (bet. 2005/06:SfU:1 mom. 10, rskr. 90) framgår av yttrandet att frågan om sjuklönesystemet kommer att behandlas av en parlamentariskt tillsatt kommitté, vars arbete ska slutredovisas i sin helhet , samt att regeringen i budgetpropositionen har aviserat en översyn av konstruktionen av högkostnadsskyddet mot sjuklönekostnader i syfte att förbättra småföretagens situation. Utskottet konstaterar att dessa två tillkännagivanden har tagit alltför att behandla och förutsätter att regeringen återkommer med förslag . När det gäller tillkännagivande om misshandlade kvinnor (bet. 2005/06:SfU8 mom. 12, rskr. 190) noterar utskottet att frågan har behandlats i en utredning om kvinnor som utsätts för våld efter att ha beviljats uppehållstillstånd i på grund av anknytning (SOU 2012:45) som bereds inom . Vidare rapporterar till regeringen om tillämpningen av bestämmelsen om fortsatt uppehållstillstånd enligt 5 kap. 16 § tredje stycket 2 utlänningslagen (2005:716). Utskottet, som än en gång konstaterar att beredningen har pågått , understryker att det är mycket angeläget att denna fråga får en lösning. Utskottet anser att det är anmärkningsvärt att regeringen trots månadsvisa rapporter från så sent som fattade beslut om en kartläggning av tillämpningen av den aktuella bestämmelsen. Utskottet förutsätter att frågan får en lösning . I fråga om tillkännagivandet om rehabilitering tillbaka till arbete (bet. 2012/13:SfU6, rskr. 174), enligt vilket de begärda förändringarna skulle ha trätt i kraft , noterar utskottet att regeringen i budgetpropositionen presenterade ett antal åtgärder för en effektiv rehabilitering samt att regeringen har gett i uppdrag att redovisa hur myndigheten säkerställer att den försäkrades rehabiliteringsbehov utreds . Utskottet beklagar att regeringen ansett sig behöva ända till för att uppfylla utskottets begäran. Slutligen noterar utskottet i fråga om tillkännagivandet om utvärdering av metoder för bedömning av arbetsförmåga (bet. 2012/13:SfU10, rskr. 277) att () fick i uppdrag att bedriva en pilotverksamhet för att möjliggöra justeringar och uppföljningar inför införandet av metoder och verktyg för bedömning av arbetsförmåga och att redovisa en plan för utvärdering av pilotverksamheten samt utvärdera den hittillsvarande pilotverksamheten. Utskottet noterar att FK i en rapport redovisade en plan för löpande utvärdering och uppföljning av bedömningsverktyget men att någon redovisning av hittillsvarande erfarenheter av bedömningsverktyget dock ännu inte har lämnats. Utskottet vill understryka vikten av att en sådan redovisning presenteras . konstaterar i sitt yttrande (2013/14:UbU4y) bl.a. att tillkännagivande om mobbning och kränkande behandling (bet. 2012/13:UbU6 mom. 20 [res 20], rskr. 186) med en begäran om att regeringen bör återkomma till i fråga om ett förslag om att införa s.k. lex i skolan saknas i regeringens skrivelse. vikten av att regeringen respekterar och nogsamt behandlar samt- liga beslut som har meddelats till regeringen genom riksdagsskrivelser. skottet förutsätter att nu ser över sina rutiner och åtgärdar eventuella brister för att förhindra att det inträffade upprepas. konstaterar i sitt yttrande (2013/14:TU3y) att regeringens re- dogörelse i allt väsentligt är korrekt och att den ger en rättvisande bild av hur skrivelser från utskottet har behandlats. Det är enligt utskottets me- ning angeläget att skrivelser behandlas med erforderlig skyndsam- het och att handläggningen sker samvetsgrant. önskvärt att regeringen så långt som möjligt försöker ange när ett ärende som är under behandling kan tänka vara avslutat. Utskottet betonar att det ser allvarligt på de stora problem som finns inom både åkerinäringen och taxibranschen men även på den saktfärdighet med vil- ken regeringen har hanterat frågorna. vill därför erinra om att i ett tillkännagivande om ekonomisk brottslighet inom taxinäringen 2005/06:TU14 mom. 5, rskr. 259) påtalade behovet av åtgärder mot eko- nomisk brottslighet inom taxinäringen . utskottet att i två andra tillkännagivanden om redovisningscentraler för taxi m.m. samt krav på lokalkännedom för taxiförare (bet. mom. 6 och 8, rskr 195) krävde bl.a. särskilda redovisningscentraler för taxi för att stävja ekonomiska oegentligheter inom branschen samt krav på lokal- kännedom för taxiförare. Nästa tillfälle återkom till frågan om obli- gatoriska redovisningscentraler tillsammans med krav på en översyn av hela taxibranschen var i ett tillkännagivande om obligatoriska redovisningscent- raler (bet. 2012/13:TU16 mom. 13, rskr. framgår att då även lämnade två tillkännagivanden om konkurrens- villkor inom yrkestrafiken samt behov av åtgärder mot illegal verksamhet i åkeribranschen (bet. 2012/13:TU16 mom. 4 och 6, rskr. gärder för att komma till rätta med problemen inom yrkestrafiken och taxinä- ringen är följaktligen enligt trafikutskottet ingen nyhet för regeringen. tet finner därför regeringens passivitet i beredningen av dessa frågor djupt be- Taxiresenärerna har betalat priset för regeringens sakt- färdighet i frågan. Inom åkerinäringen har den orättvisa konkurrenssituation som tyvärr fått råda alltför länge medfört att seriösa aktörer tvingats bort från marknaden eftersom de inte haft möjlighet att konkurrera på lika villkor, miss- förhållanden som regeringen beklagligt nog negligerat. sar till yrkandena 6–9 i följdmotionen i vilka det framhålls att regeringen ska verkställa tidigare riksdagsbeslut inom åkeri- och taxiområdet. minner om att det tidigare under (bet. 2013/14:TU14) har förespråkat motsvarande tillkännagivanden inom yrkestrafikområdet. Mot bakgrund av frågornas stora betydelse och regeringens långsamma hantering finner trafikutskottet det dock befogat att åter aktualisera frågorna i detta sammanhang. Därmed tillstyrker utskottet yrkandena 6–9 i följdmotionen. Till yttrandet har det fogats en avvikande mening (M, FP, C) i vilken vissa av trafikutskottets ledamöter yrkar att de berörda följdmotionsyrkandena avstyrks. påminner i sitt yttrande (2013/14:NU3y) om vikten av att undvika onödig tidsåtgång när det gäller att hörsamma tillkännagivanden. Denna erinran lämnas i fråga om tillkännagivanden om dels granskning av effekter (bet. 2008/09:NU8 mom. 3 , rskr. 42) av de olika klimat- och energipolitiska styrmedlen för den internationellt konkurrensutsatta elintensiva industrin, dels att anvisningsavtal (bet. 2011/12:NU4 mom. 7, rskr. 45) inte skulle få förekomma i sin dåvarande form. Vad gäller det förstnämnda tillkännagivandet konstaterar utskottet att har gått utan att regeringen har slutfört den granskning som efterfrågat. Även om denna tidsåtgång enligt näringsutskottet inte kan anses skälig konstaterar utskottet att regeringen i sin skrivelse redovisar ett antal nya åtgärder och att det därför finns förutsättningar för att regeringen snart ska kunna återkomma till . I fråga om det sistnämnda tillkännagivandet saknar näringsutskottet en närmare redogörelse för hur regeringen verkar för att vanliga elkonsumenter ska ha möjlighet att teckna elavtal liknande de som finns inom industrin. I fråga om tillkännagivandet om samordnad information vid företagsstart (bet. 2010/11:NU8 mom. 1, rskr. 214) noterar näringsutskottet att regeringen har hörsammat utskottets synpunkter och redovisar ärendet som inte slutbehandlat. I fråga om tillkännagivandet om utvärdering (bet. 2008/09:NU11 mom. 8, rskr. 176) av civilrättsliga sanktioner på immaterialrättens område konstateras att regeringen har lämnat en muntlig redogörelse till utskottet om ärendet. I tillkännagivandet anmodades regeringen att lämna information till . Mot bakgrund av 3 kap. 6 § riksdagsordningen och uttalanden från (bet. 2010/11:KU20 s. 24) om att information från regeringen till bör lämnas i sådan form att den är tillgänglig för samtliga ledamöter anser näringsutskottet att tillkännagivandet inte kan anses som slutbehandlat och uppmanar regeringen att i nästa års redogörelse återkomma med en beskrivning av den fortsatta behandlingen med anledning av det aktuella tillkännagivandet. finner därför anledning att påminna om vad utskottet tidigare anfört om vikten av att regeringen med omsorg beaktar tillkännagivanden innan de redovisas som slutbehandlade. underströk vikten av att regeringen gör ansträngningar för att undvika onödig tidsåtgång (bet. 2003/04:KU21). framhöll också vikten av att det särskilt vid längre tidsåtgång ges fullgod information om orsakerna och att informationen självfallet kan ges också i andra sammanhang än i skrivelse 75. förutsatte utskottet att rutinerna i skulle ses över som ett led i ansträngningarna att komma till rätta med onödig tidsåtgång (bet. 2004/05:KU24). Utskottet pekade också på vikten av att regeringens information inte är för knapphändig. Informationen borde svara mot de krav som har uppställts genom tillkännagivandena. utfördes inom utskottets kansli en genomgång av tillkännagivanden till regeringen (bet. 2005/06:KU34). Utskottet redovisade då de synpunkter på regeringens redogörelser av behandlingen av skrivelser som utskottet har framfört . hade understrukit att utgångspunkten måste vara att de önskemål som tillkännagivandena avser bör tillgodoses (bet. 1994/95:KU30 s. 42). Om det visar sig att det finns omständigheter som hindrar ett genomförande eller om regeringen gör en annan bedömning än , måste regeringen dock kunna avstå från att vidta de åtgärder som tillkännagivandet avser. En förutsättning borde då vara att regeringen redovisar sina bedömningar för . Utskottet pekade även på att det borde höra till undantagen att tillkännagivanden inte kan slutredovisas (bet. 2005/06:KU34 s. 19). framhöll utskottet att regeringens redogörelse hade blivit mer lättillgänglig och gav en utförligare information om beredningsläget i skilda ärenden, även om det fortfarande fanns utrymme för ytterligare förbättringar (bet. 2006/07:KU17). Särskilt gällde det information om vilka åtgärder som planeras och bedömningar av när riksdagsskrivelser kan antas bli slutbehandlade, i varje fall om tillkännagivandena är gamla. Utskottet underströk behovet av att sedvanliga beredningsåtgärder inte fördröjs i onödan och framhöll vikten av att en riksdagsskrivelse inte redovisas som slutbehandlad utan att samtliga delar av tillkännagivandet har redovisats. framhöll utskottet att information om vilka åtgärder som planeras och bedömningar om när riksdagsskrivelser antas bli slutbehandlade förekom i större utsträckning än tidigare i regeringens redogörelse (bet. 2007/08:KU21). Utskottet välkomnade denna utveckling och förutsatte att sådana uppgifter genomgående skulle redovisas i kommande redogörelser. Ut- skottet betonade även dels att stor tidsåtgång skapar en osäkerhet som ofta leder till att ämnet för tillkännagivandet kommer upp på nytt i olika sammanhang i , dels att det är angeläget att en åtgärd som aviseras till en viss tidpunkt verkligen vidtas och inte gång på gång skjuts upp. underströk utskottet åter att beredningsåtgärder inte bör fördröjas i onödan (bet. 2008/09:KU21). Detta mot bakgrund av att flera utskott pekade på tidsåtgången när det gäller behandlingen av riksdagsskrivelser. Till följd av att regeringens skrivelse saknade uppgifter om två tillkännagivanden från betonade utskottet vikten av att tillkännagivanden inte göms undan i regeringens korrespondens med , och att regeringen nogsamt behandlar samtliga riksdagsbeslut som har meddelats till regeringen genom riksdagsskrivelser. Utskottet förutsatte även att eventuella brister i rutiner skulle åtgärdas i syfte att förhindra att det inträffade upprepades. framhöll utskottet bl.a. att inte kan anses vara en acceptabel tidsåtgång för behandlingen av ett tillkännagivande, i synnerhet om regeringen brister i information till om ärendets beredning (bet. 2009/10:KU21). Om det finns omständigheter som hindrar ett genomförande ska regeringen enligt utskottet återkomma till och redovisa skälen för sin bedömning. konstaterade vidare att flera utskott inte delade regeringens bedömning att vissa riksdagsskrivelser varit slutbehandlade. Utskottet förutsatte att regeringen skulle vidta de åtgärder som krävdes för att utskottens synpunkter skulle beaktas. Utskottet uttalade sin avsikt att förstärka sin granskning av redogörelsen. konstaterade utskottet att det trots fortsatta förbättringar i regeringens redogörelse fanns utrymme för ytterligare förbättringar i fråga om information om vilka åtgärder som planerades och om bedömningar när riksdagsskrivelser kan antas bli slutbehandlade (bet. 2010/11:KU21). Utskottet framhöll även, med stöd av flera andra utskotts yttranden, dels att det var av stor vikt att regeringen vidtar mått och steg för att undvika onödig tidsåtgång, dels att förutsatte att regeringen skulle vidta lämpliga åtgärder med anledning av utskottens synpunkter och bedömningar. På sitt eget område noterade att det rådde en viss oklarhet gällande ett tillkännagivande om en översyn av handläggningen av ärenden om bortförda barn och förutsatte att regeringen skulle återkomma till i enlighet med det aktuella tillkännagivandet. Vidare konstaterade utskottet att regeringens redogörelse saknade ett tillkännagivande och förutsatte att eventuella brister i rutiner skulle åtgärdas. noterade utskottet att den tidigare gynnsamma utvecklingen vad gäller en minskning av ej slutbehandlade riksdagsskrivelser och en ökning av andelen slutbehandlade tillkännagivanden hade brutits, vilket enligt utskottet var olyckligt (bet. 2011/12:KU21). Mot bakgrund av påpekanden från bl.a. socialförsäkringsutskottet och näringsutskottet konstaterade utskottet att vissa beredningsåtgärder i ett begränsat antal tillkännagivanden hade fördröjts. Ut- skottet förutsatte att regeringen skulle vidta de åtgärder som krävdes för att utskottens synpunkter ska beaktas. På sitt eget område konstaterade utskottet bl.a. att ett tillkännagivande i frågan om upphovsrätten och offentlighetsprincipen ännu inte hade slutbehandlats. Utskottet föreslog därför att skulle tillkännage för regeringen att den skulle återkomma med förslag till . Slutligen framhöll utskottet att den konstitutionella praxis som vuxit fram bl.a. innebär att utgångspunkten bör vara att regeringen tillgodoser ett tillkännagivande. Om regeringen inte delar riks- dagens mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose öns- kemål bör den vidare underrätta om detta inom den tidsgräns – när sådan anges – som angetts i tillkännagivandet, och då bör även skälen till att regeringen inte har tillgodosett tillkännagivandet redovisas. grund föreslog utskottet att skulle tillkännage för regeringen att be- redningsåtgärder med anledning av ett tillkännagivande från bör på- konstaterade utskottet att regeringens redogörelse för behand- lingen av skrivelser har förbättrats och, med några enstaka undantag, ger en fullständig och korrekt bild av skrivelser och tillkännagivanden (bet. 2012/13:KU21). Utskottet noterade också att an- delen slutbehandlade skrivelser och tillkännagivanden ökat och att handlägg- ningstiden för slutbehandling av tillkännagivanden minskat, vilket utskottet såg som positivt. Utskottet framhöll dock att det fortfarande fanns utrymme för förbättringar, dels när det gällde bedömningar av när tillkännagivanden kan antas bli slutbehandlade, dels när det gällde utförliga redovisningar av orsaker till dröjsmål i beredningsåtgärder och av regeringens slutsatser och genom- förda åtgärder vid slutbehandling av tillkännagivanden. I de fall regeringen bedömer att ett tillkännagivande är slutbehandlat framhöll utskottet att det är viktigt att regeringens slutsatser och genomförda åtgärder för detta redovisas tydligt och utförligt. Därutöver kunde utskottet konstatera att några tillkänna- givanden saknades i såväl årets som redogörelser. detta betonade utskottet på nytt och med skärpa vikten av att regeringens re- dogörelse är fullständig och korrekt. Utskottet förutsatte, mot bakgrund av att utskottet har uppmärksammat saknade tillkännagivanden, att eventu- ella kvarvarande brister i rutiner åtgärdas för att det inträf- fade inte ska upprepas. Mot bakgrund av påpekanden från bl.a. socialförsäk- ringsutskottet och näringsutskottet konstaterade att vissa beredningsåtgärder i ett antal tillkännagivanden hade fördröjts. tutionsutskottet delade utskottens bedömningar och förutsatte att regeringen skulle vidta de åtgärder som krävdes för att samtliga utskotts synpunkter ska och näringsutskottet avvisade regeringens slut- behandling av två tillkännagivanden. Förstärkt granskning av regeringens redogörelse Vid behandling av regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen (skr. 2009/10:75) framhöll att regeringens rapportering om huruvida riksdagsskrivelser är slutbehandlade eller inte och om de beredningsåtgärder som genomförts eller planeras har stor betydelse för att ska kunna avgöra om regeringen har genomfört de beslut som fattat (bet. 2009/10:KU21 s. 23). Utskottet uttalade då mot denna bakgrund sin avsikt att hädanefter förstärka sin granskning av redogörelsen. Av tidigare uppföljnings- och utvärderingsprojekt som utskottet har genomfört framgår att tillkännagivanden är av särskilt intresse (bet. 2005/06:KU34). Även regeringen har framhållit att dess åtgärder med anledning av tillkännagivanden till regeringen tilldrar sig ett särskilt intresse vid utvärderingen och uppföljningen av beslut (skr. 2013/14:75 s. 3 f.). Mot bakgrund av det ovannämnda redogör utskottet i det följande för sin förstärkta granskning av innehållet i regeringens redogörelse i den aktuella skrivelsen (skr. 2013/14:75) och tidigare skrivelser. Granskningen fokuserar särskilt på regeringens behandling av tillkännagivanden. Ordningen med tillkännagivanden var föremål för ett omfattande uppföljnings- och utvärderingsarbete av . Ar- betet redovisades i en promemoria (bet. 2005/06:KU34 bil. 7) som sammanfattas i det följande. I promemorian görs en genomgång av tillkännagivanden till regeringen i tre tidsperioder sedan regeringsformen trädde i kraft (1975– 1979/80, 1988/89–1992/93 och 2000/01–2004/05). En märkbar nedgång i antalet tillkännagivanden kan noteras , från ca 1 300 –1979/80 till färre än 400 /01–2004/05. Som tänkbara bidragande orsaker till denna nedgång anges dels att de socialdemokratiska regeringsförslagen under den senare delen av den studerade perioden förbereddes i samråd med samarbetspartierna och , dels att den reformerade budgetprocessen inneburit att genom ett enda beslut fastställer utgiftsramar och utgiftstak, vilket enligt utvärderingen förefaller ha minskat oppositionspartiernas möjligheter att söka majoriteter för sina förslag. Vidare diskuteras i promemorian om det har skett en attitydförändring bland riksdagsledamöterna. Trots det minskade antalet tillkännagivanden konstaterade att tillkännagivandena inte åtgärdas snabbare av regeringen . Tvärtom tycks de genomsnittliga handläggningstiderna ha förlängts. har andelen propositioner som åberopats som åtgärd med anledning av tillkännagivanden tydligt ökat. Detta skulle enligt utskottet möjligen kunna tyda på att tillkännagivandena har varit av en annan och mer krävande karaktär . Av promemorian framgår vidare att regeringens redogörelser för behandlingen av skrivelser har förbättrats avsevärt . (1975–1979/80) var redovisningarna i allmänhet mycket knapphändiga. Successivt och i takt med att utskott tagit upp behovet av förbättringar i skilda avseenden har redovisningarna blivit mer lättillgängliga och även utförligare. Av promemorian framgår även att det av redogörelserna dock inte alltid går att direkt utläsa om tillkännagivandena följs delvis eller helt. ning hänvisar regeringen till att frågan behandlas i propositioner, utan att ange om tillkännagivandet därmed tillgodoses eller inte. För det stora flertalet till- kännagivanden förefaller emellertid regeringen har följt tillkänna- givanden även om det har dragit ut . Det är dock inte ovanligt att det direkt av redogörelsen framgår att regeringen inte avser att