bet · H101AU4 · 2014-02-24 00:00:00 — Enligt 3 kap. 10 § diskrimineringslagen (2008:567) ska arbetsgivare kartlägga och analysera dels bestämmelser och praxis om löner och andra arbetsvillkor som tillämpas hos arbetsgivaren, dels löneskillnader mellan kvinnor och män som utför arbeten som är att betrakta som lika eller likvärdiga. Syftet är att upptäcka, åtgärda och förhindra osakliga skillnader i löner och andra anställningsvillkor mellan kvinnor och män. Enligt 11 § samma kapitel ska arbetsgivare upprätta en handlingsplan för jämställda löner och där redovisa resultatet av kartläggningen och analysen enligt 10 §. I planen ska det anges vilka lönejusteringar och andra åtgärder som behöver vidtas för att uppnå lika lön för arbeten som är att betrakta som lika eller likvärdiga. Planen ska innehålla en kostnadsberäkning och en tidsplanering utifrån målsättningen att de lönejusteringar som behövs ska genomföras och senast . En redovisning och en utvärdering av hur de planerade åtgärderna har genomförts ska tas in i en efterföljande handlingsplan. Skyldigheten att upprätta en handlingsplan för jämställda löner gäller inte arbetsgivare som vid det senaste kalenderårskiftet sysselsatte färre än 25 arbetstagare. gjorde på förslag av arbetsmarknadsutskottet ett tillkännagivande om lönekartläggning och handlingsplaner för jämställda löner (bet. 2012/13:AU10, rskr. 2012/13:260). Utskottet menade att det behövs en lagstiftning som slår fast att lönekartläggningar och handlingsplaner för jämställda löner ska göras . med färre än tio arbetstagare ska vara undantagna från skyldigheten att upprätta en handlingsplan för jämställda löner. Regeringen beslutade om tilläggsdirektiv (dir. 2013:86) till Utredningen om aktiva åtgärder för att förebygga diskriminering och främja lika rättigheter och möjligheter (dir. 2012:80). Den särskilda utredaren har därigenom också fått i uppdrag att föreslå hur tillkännagivande om lönekartläggningar och handlingsplaner för jämställda löner kan genomföras. Uppdraget ska redovisas . anför i kommittémotion 2013/14:A405 yrkande 10 av m.fl. att partiet står bakom principen om lika lön för lika arbete. Det därför är oacceptabelt att det finns människor som får en lägre lön än vad de har rätt till endast på grund av på sin könstillhörighet. Partiet anser därför att regeringen bör återkomma med besked om när de årliga lönekartläggningarna kommer att återinföras. framhåller i kommittémotion 2013/14:A212 yrkande 2 av m.fl. att alla kollektivavtalsbundna arbetsgivare genomför lönerevisioner . Det är därför både rimligt och naturligt att också kartläggning, uppföljning och uppdateringar av handlingsplaner för jämställda löner genomförs . uppmanar därför regeringen att skyndsamt följa tillkännagivande och återkomma med ett lagförslag om ändrade regler för lönekartläggning och handlingsplaner för jämställda löner. Utskottet anser att lönekartläggningar är ett väl fungerande instrument för att bl.a. synliggöra löneskillnader mellan kvinnor och män. Genom att strukturell lönediskriminering åskådliggörs kan riktade insatser sättas in för att minska löneskillnaderna. Mot bakgrund av tillkännagivande om lönekartläggning och handlingsplaner för jämställda löner har Utredningen om aktiva åtgärder för att förebygga diskriminering och främja lika rättigheter och möjligheter (dir. 2012:80) också fått i uppdrag att föreslå hur tillkännagivande kan genomföras (dir. 2013:86). Utredaren ska analysera för- och nackdelar med ett sådant förslag jämfört med den nuvarande regleringen, bl.a. med avseende på löneskillnader mellan kvinnor och män. Uppdraget ska redovisas . Utskottet utgår från att de frågeställningar som motionärerna tar upp kommer att beredas inom när den pågående utredningen har presenterat sina förslag. Med hänsyn till detta får motionerna 2013/14:A405 (SD) yrkande 10 och 2013/14:A212 (V) yrkande 2 anses tillgodosedda och avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om jämställdhetsplaner. Jämför reservation 7 (S, MP). Enligt 13 § diskrimineringslagen (2008:567) ska arbetsgivare upprätta en plan för sitt jämställdhetsarbete. Planen ska innehålla en översikt över de åtgärder som behövs på arbetsplatsen och en redogörelse för vilka av dessa åtgärder som arbetsgivaren avser att påbörja eller genomföra . Planen ska också innehålla en översiktlig redovisning av den handlingsplan för jämställda löner som arbetsgivaren ska göra enligt 1 §. En redovisning av hur de planerade åtgärderna har genomförts ska tas in i en efterföljande plan. Skyldigheten att upprätta en jämställdhetsplan gäller inte arbetsgivare som vid det senaste sysselsatte färre än 25 arbetstagare. Socialdemokraterna anför i kommittémotion 2013/14:A288 yrkande 7 av m.fl. att partiet vill ha en lagstiftning som slår fast att planer för jämställdhetsarbete ska göras . Endast arbetsgivare med färre än tio anställda ska vara undantagna från denna skyldighet. Jämställdhetsplaner är enligt utskottet ett viktigt instrument i det aktiva jämställdhetsarbete som ska bedrivas på arbetsplatserna. Lagens krav om att arbetsgivare med fler än 25 arbetstagare ska upprätta en plan för sitt jämställdhetsarbete är därför viktigt. Utskottet noterar att det i uppdraget till Delegationen för jämställdhet i arbetslivet (dir. 2011:80) ingår att lämna förslag på insatser som kan främja jämställdhet i arbetslivet och minska lönegapet mellan kvinnor och män. Delegationen ska redovisa sitt uppdrag . Vidare välkomnar utskottet att regeringen gav () i uppdrag att utöka tillsyns- och främjandeinsatserna avseende bl.a. universitetens och högskolornas arbete med aktiva åtgärder enligt diskrimineringslagen (A2013/697/DISK). Satsningen ska bidra till att DO:s arbete intensifieras inom detta område. DO ska redovisa resultatet av uppdraget till regeringen. Att öka kravet på företag med mer än tio anställda att upprätta jämställdhetsplaner kan inte anses vara befogat. Mot denna bakgrund avstyrks motionen 2013/14:A288 (S) yrkande 7. Jämställdhetsintegrering och nationell resurs för jämställdhetsarbete Utskottets förslag i korthet Utskottet avslår motionsyrkanden om jämställdhetsintegrering och nationell resurs för jämställdhetsarbete. Jämför reservationerna 8 (S, MP) och 9 (S). Socialdemokraterna anser i kommittémotion 2013/14:A288 yrkande 3 av m.fl. att jämställdhet ska vara en integrerad del i ordinarie verksamhet. Jämställdhetspolitiken i bygger på att ett jämställdhetsperspektiv ska finnas där beslut fattas, pengar fördelas och verksamhet genomförs. Enligt Socialdemokraterna bör jämställdhetsarbetet inte bedrivas i projektform där resultaten ofta är svåra att mäta och utvärdera på lång sikt. Jämställdhetsarbetet bör i stället vara långsiktigt och bedrivas med stadigvarande resurser. I yrkande 6 framhåller Socialdemokraterna att det behövs en nationell resurs för jämställdhetsarbete. För att åstadkomma kontinuitet och kvalitet i det jämställdhetspolitiska arbetet krävs en tydligare samordning. Från statens sida krävs bättre förutsättningar för effektivare styrning, tydligare delegation och mer systematik i såväl insatser som uppföljning. En långsiktig samordning är också nödvändig för myndigheter, kommuner och andra organisationer som bedriver jämställdhetsarbete. Socialdemokraterna ser dock inget behov av en ny myndighet. I stället ser de gärna att en organisation, exempel i form av Nationella sekretariatet för genusforskning, blir ett tydligare stöd i det jämställdhetspolitiska arbetet. (FP) anför i motion 2013/14:A228 att kraven på arbetet med jämställdhetsintegrering bör skärpas. Motionären anser att ett tydligt styrsystem med återrapporteringskrav i kombination med olika stimulansmedel skulle ge arbetet med jämställdhetsintegrering den dignitet som krävs för att arbetet ska prioriteras inom statliga myndigheter och bland kommuner och landsting. Motionären anser också att det bör utredas på vilket sätt en nationell förordning om jämställdhetsintegrering skulle kunna medverka till att de jämställdhetspolitiska målen uppnås. Jämställdhetsintegrering är regeringens övergripande strategi för att nå de jämställdhetspolitiska målen. Strategin liksom målen gäller på alla beslutsfattande nivåer, såväl nationellt som lokalt i statliga myndigheter. Utskottet noterar att regeringen har identifierat ett behov av att utveckla och ta ett samlat grepp om arbetet med jämställdhetsintegrering på nationell, regional och lokal nivå. Som ett resultat av detta beslutade regeringen att det fortsatta arbetet med jämställdhetsintegrering ska stärkas och utvecklas med utgångspunkt i en plattform, med insatser på central, regional och lokal nivå. I plattformen ingår flera delar: en strategi för jämställdhetsintegrering i ett utvecklingsprogram för myndigheters stöd till jämställdhetsintegrering på regional nivå kvalitetssäkring av utvecklingen av jämställdhetsintegreringen i kommuner och landsting insatser för att samla och sprida erfarenheter och kunskaper om praktiskt arbete med jämställdhetsintegrering. Inom ramen för plattformen beslutade regeringen om en ny strategi för jämställdhetsintegrering i (U2012/1388/JÄM). Målet är att regeringen ska ha bästa möjliga förutsättningar för att jämställdhet ska genomsyra regeringens politik. Strategin omfattar därför alla beslutsprocesser, men framhåller några centrala områden. Som exempel kan nämnas att könsuppdelad statistik och analyser av konsekvenser för kvinnor och män ska redovisas i propositioner och departementsskrivelser, att kommittédirektiv ska tydliggöra på vilket sätt utredningar ska beakta jämställdhet mellan kvinnor och män, att myndighetsstyrningen ska effektiviseras så att myndigheternas verksamhet bidrar till att de jämställdhetspolitiska målen uppnås och att en jämställdhetsanalys ska göras vid handläggning av EU-ärenden som ska beslutas av . ska göra en kvantitativ uppföljning av arbete. Syftet med utvecklingsprogrammet för myndigheter är att stärka och vidareutveckla arbetet i statliga myndigheter så att deras verksamheter ännu bättre bidrar till att uppnå de jämställdhetspolitiska målen. I programmet ingår 18 utvalda myndigheter, bl.a. , och . Utvecklingsprogrammet pågår 2013 och 2014 och de myndigheter som deltar ska tjäna som goda och lärande exempel på hur detta arbete kan ske på ett effektivt och hållbart sätt. Stödet till jämställdhetsintegrering på regional nivå och kvalitetssäkringen av utvecklingen av jämställdhetsintegreringen i kommuner och landsting äger bl.a. rum genom fortsatt stöd till programmet Hållbar Jämställdhet (HÅJ) som drivs av Kommuner och Landsting (SKL). Programmet syftar till att utveckla arbetet med jämställdhetsintegrering i kommuner, landsting och kommunala och regionala självstyrelseorgan, bl.a. genom fördelning av utvecklingsmedel. Regeringen har även gett i i uppdrag att genomföra en utvecklingssatsning för att stärka länsstyrelsernas arbete med jämställdhetsintegrering (U2013/2724/JÄM). Plattformen innehåller även fortsatta insatser för att samla och sprida kunskaper och erfarenheter om praktiskt arbete med jämställdhetsintegrering. En del i detta arbete är webbportalen Jämställ.nu som är en nationell resurs och ett verktyg för det dagliga arbetet med jämställdhet. Utskottet noterar att ett omfattande utvecklingsarbete har bedrivits inom för att intensifiera arbetet med jämställdhetsintegrering. Utskottet menar att regeringens plattform för jämställdhetsintegrering på central, regional och lokal nivå visar att det finns en samlad plan och ett strukturerat sätt för hur jämställdhetsintegrering ska bedrivas på de olika nivåerna. Utskottet välkomnar att utvecklingsarbetet även omfattar myndigheternas arbete med jämställdhetsintegrering. Mot bakgrund av det ovan sagda kan utskottet konstatera att regeringens insatser för att främja arbetet med jämställdhetsintegrering är omfattande. Därmed avstyrks motionerna 2013/14:A288 (S) yrkandena 3 och 6 och 2013/14:A228 (FP). Hedersrelaterat våld och förtryck, m.m. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen bör komma med konkreta förslag till långsiktiga och hållbara strukturer för det förebyggande arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Därmed bifaller ett motionsyrkande om förebyggande arbete mot hedersrelaterat våld och förtryck. avslår övriga motionsyrkanden om bl.a. våld mot utsatta grupper och stöd till unga som lämnat sina familjer. Jämför reservationerna 10 (M, FP, C, KD), 11 (SD), 12 (V) och 13 (MP, SD, V) samt särskilda yttrandena 1 (MP) och 2 (V). anför i kommittémotion 2013/14:So249 yrkande 9 av m.fl. att fler åtgärder vidtas in för att bekämpa det hedersrelaterade våldet och förtrycket. I stor utsträckning ges insatser till utsatta utifrån tillfälliga lösningar. Kunskapsnivån och beredskapen att hjälpa utsatta är dessutom ojämn i landet, vilket leder till att många inte får den hjälp de behöver och har rätt till. föreslår därför att regeringen bör komma med förslag på konkreta och långsiktiga åtgärder för det förebyggande arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. framhåller också att det finns brister i arbetet med särskilt utsatta personer. Fokus riktas inte sällan på heterosexuella flickor och kvinnor. Det får till följd att bl.a. pojkars och mäns ofta dubbla utsatthet, som både offer och förövare, hamnar i skymundan. Homo-, bi- och transsexuella personer eller personer med könsöverskridande identitet och uttryck, liksom personer med funktionsnedsättning, barn som lever med skyddad identitet och ensamkommande barn är andra grupper som ofta osynliggörs. I yrkande 10 föreslås därför att regeringen ger i uppdrag att lyfta fram dessa gruppers behov av insatser. De kvinnor, män, flickor och pojkar som utsätts för hedersrelaterat våld och förtryck har ofta komplexa problem och behov av ett långvarigt stöd från samhället. För att komma bort från våldet och hotet tvingas de inte sällan bryta helt med sina familjer. I yrkande 12 föreslås därför att regeringen ger i uppdrag att utreda hur samhällets stöd till personer som har brutit med sina familjer på grund av hedersrelaterat våld och förtryck kan förbättras och hur stödet till redan befintliga verksamheter kan förstärkas. I yrkande 13 anför att det finns ett behov av nationella riktlinjer för hur man ska agera när unga gifts bort utanför landets gränser. Regeringen bör därför ge lämplig myndighet i uppdrag att ta fram sådana riktlinjer. och (båda S) anför i motion 2013/14:A290 att det behövs ett långsiktigt och genusmedvetet förändringsarbete om maskulinitet och våld för att stödja unga killar. Ledare och yrkesverksamma inom skola, fritis och föreningsliv bör ges ökad kompetensutveckling och stöd och genusperspektivet i undervisningen bör följas upp. Det behövs också en nationell aktör som ansvarar för våldsförebyggande arbete, sätter upp nationella riktlinjer, samordnar relevanta aktörer och bidrar till att följa upp och utveckla metoder. (M) anför i motion 2013/14:A391 att regeringen bör överväga att se över möjligheten till mer förebyggande arbete när det gäller förtryck, diskriminering och våld i hederns namn. Motionären anser vidare att informationen om diskriminering och våld i hederns namn bör öka i skolorna. (FP) framhåller i motion 2013/14:A297 att våld och förtryck i hederns namn måste motarbetas. Motionären föreslår bl.a. att barns och kvinnors rättigheter i ett jämställdhetsperspektiv ska vara ett prioriterat ämne inom ramen för flyktingmottagandet. Vidare anförs att mansdominerade etniska organisationer och religiösa samfund har ett ansvar att arbeta med bl.a. frågan om diskriminering och våld i hederns namn. (KD) anser i motion 2013/14:A267 att begreppet skam bör användas i stället för begreppet heder, eftersom det bättre beskriver grunden för det som avses med hederskultur och hedersrelaterat våld och förtryck. Att använda begreppet heder i samband med grova övergrepp kan göra att övergreppen och dess kringliggande problematik förminskas även om syftet är det motsatta. Förebyggande arbete mot hedersrelaterat våld och förtryck Det hedersrelaterade våldet och förtrycket är ett allvarligt hinder för jämställdhet och för kvinnors och mäns fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter. Utskottet ser därför positivt på att frågan om att förebygga och bekämpa det hedersrelaterade våldet är en prioriterad fråga för regeringen. –2010 antogs två handlingsplaner: Handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer (skr. 2007/08:39) och Handlingsplan för att förebygga och förhindra att unga blir gifta mot sin vilja (skr. 2009/10:229). När det gäller det förebyggande arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck kan utskottet konstatera att har haft i uppdrag att främja och lämna stöd till insatser för att motverka hedersrelaterat våld och förtryck. Det nuvarande uppdraget (2011–2014) innefattar även insatser som syftar till att motverka att unga blir gifta mot sin vilja. har fått i uppdrag att samordna redovisningen av det pågående uppdraget där både en nationell och en länsvis bild ska möjliggöras. Som en del i samordningen skickade ut två webbaserade enkäter med syftet att möjliggöra både en nationell och länsvis bild av länsstyrelsernas arbete med uppdraget. Redovisningen av enkätsvaren utgör enligt länsstyrelserna ett viktigt underlag för det fortsatta arbetet med uppdraget och syftar till att belysa identifierade framgångsfaktorer och förbättringsområden, likväl som resultat av genomförda insatser. En rad framgångsfaktorer har framkommit i enkätsvaren. Bland de mest framträdande nämns att insatserna har utgångspunkt i ett rättighetsperspektiv, att det görs riktade yrkesvisa spetskompetensutbildningar och att det bildas tvärprofessionella kompetens- och resursteam. Bland de svårigheter som nämns i arbetet nämns bristen på implementering i ordinarie verksamhet, att insatserna är avhängiga enskilda personers kompetens och berörda aktörers oförmåga att skapa förtroendefulla relationer till målgruppen. Utskottet noterar att även har i uppdrag att lämna stöd till nationella eller länsövergripande insatser för att förebygga hedersrelaterat våld och förtryck. gick ut med inbjudan att ansöka om medel för dessa insatser. I utlysningen prioriterades insatser till förmån för barn och unga som riskerar att bli gifta mot sin vilja, barn och unga som lever med skyddad identitet samt ensamkommande barn och unga. Funktionsnedsättning och könsstympning var två andra prioriterade insatsområden. beviljade sju nationella insatser genom vilka samtliga prioriterade områden täcks, bl.a. till Kriminalvården, RFSL Ungdom och kvinno- och . Mot bakgrund av det ovan sagda avstyrks motionerna 2013/14:A267 (KD) och 2013/14:A391 (M). Av samlade delredovisning 2012 av de pågående uppdragen till framkommer att arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck saknar hållbara och långsiktiga strukturer avseende förebyggande arbete och insatser till utsatta människor. I stor utsträckning ges insatser till utsatta människor fortfarande utifrån tillfälliga lösningar. Kunskapsnivån och beredskapen att hjälpa utsatta människor är ojämn i landet vilket leder till att många inte får den hjälp de är i behov av och har rätt till. Enligt utskottets mening måste det vara en prioriterad uppgift att se till att långsiktiga och hållbara strukturer byggs upp i hela landet. Regeringen bör därför komma med konkreta förslag till långsiktiga och hållbara strukturer för det förebyggande arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed tillstyrks motion 2013/14:So249 (V) yrkande 9. Övriga förslag om hedersrelaterat våld och förtryck I fråga om de förslag som väcks i motion 2013/14:A297(FP) om bl.a. kvinnors rättigheter i flyktingmottagande och etniska organisationers ansvar att arbeta med hedersrelaterat våld och förtryck vill utskottet återigen understryka att har haft i uppdrag att främja och lämna stöd till insatser för att motverka hedersrelaterat våld och förtryck. Utskottet noterar även att regeringen har gett Nationellt () vid i uppdrag (U2011/5671/JÄM) att följa upp och utvärdera utbildningsinsatser som har genomförts inom ramen för regeringens handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Av NCK:s slutrapport (U2013/3209/JÄM) framgår att de utbildningsuppdrag som har genomförts inom ramen för regeringens handlingsplaner är ett viktigt steg framåt i arbetet med att motverka mäns våld mot kvinnor samt att utbildningsuppdragen har bidragit till att öka kompetensen inom myndigheter och hos enskilda medarbetare. Utskottet noterar därtill att regeringen utsåg en nationell samordnare mot våld i nära relationer. I uppdraget ingår bl.a. att stödja berörda myndigheter, kommuner, landsting och organisationer för att öka effektiviteten och långsiktigheten i arbetet mot våld i nära relationer. Uppdraget pågår till (dir. 2012:38). Regeringen har även gett i uppdrag att genomföra en informationskampanj om brott i nära relationer (Ju2013/5789/PO). Uppdraget är en förlängning av tidigare uppdrag och ska slutredovisas . Därtill noterar utskottet att de ideella kvinnojourerna har fått en förstärkning med 2014 och att stödet till kvinnojourerna permanentas . Syftet är framför allt att stärka kvinnojourer som arbetar nationellt. Förstärkningen är också ett stöd till de kvinnojourer som tar emot våldsutsatta kvinnor som vänder sig direkt till dem i stället för att gå via kommunerna för att få hjälp och stöd. Mot bakgrund av det ovan sagda avstyrks motion 2013/14:A297 (FP). Våld mot utsatta grupper I fråga om våld mot utsatta grupper noterar utskottet att regeringen har gett ett uppdrag till (U2011/7068/UC). Uppdraget innebär bl.a. att myndigheten ska ta fram information till unga och utbilda personalgrupper som möter unga. Uppdraget ska också uppmärksamma situationen för unga homosexuella, bisexuella och personer med könsöverskridande identitet eller uttryck. Uppdraget ska redovisas . När det gäller förändringsarbete om maskulinitet och mäns våld noterar utskottet att regeringen har gett i uppdrag att ta fram kunskapsstöd inriktat på attityder och värderingar i syfte att bekämpa mäns våld mot kvinnor, bl.a. genom att förebygga pojkars och unga mäns utsatthet för och användning av våld (U2011/2232/UC). I myndighetens delrapport och våld (2013:1) redovisas bl.a. att det finns ett samband mellan attityder till jämställdhet och våldsutövning, både bland flickor och pojkar, och att det är vanligare att unga homo- och bisexuella än heterosexuella unga utsätts för våld. Enligt rapporten är risken för att utöva en våldsam eller kränkande handling högre bland dem med traditionella värderingar kring maskulinitet och femininitet. Av studien framgår också att det våldsförebyggande arbetet har stora utmaningar och dessutom ofta saknar ett genusperspektiv som behövs för att kunna adressera frågor som rör identitet, värderingar, normer och beteenden. För att utveckla det förebyggande arbetet krävs därför bl.a. kunskap om våldets mekanismer, vilka faktorer som påverkar en individs förhållningssätt till våld och i vilka situationer våld uppstår. Utskottet noterar även att regeringen har gett i uppdrag att genomföra insatser inom skolväsendet i syfte att främja jämställdhet (U2011/7067/S och U2012/3983/S). Satsningen ska bl.a. ge flickor och pojkar möjlighet att utvecklas oberoende av könstillhörighet, samt ge förskolechefer, rektorer, förskollärare, lärare och fritidspedagoger ökad kunskap om hur undervisningen, sociala relationer och de arbetssätt som används i lärandet kan påverka flickors och pojkars resultat. Uppdraget ska redovisas . I sammanhanget kan det också nämnas att regeringen har utsett en särskild utredare (dir. 2012:97) för att kartlägga och analysera frågor som rör män och jämställdhet.