bet · H101CU10 · 2014-03-14 00:00:00 — Det kan emellertid i sammanhanget framhållas att vissa förslag om tydligare varsamhets- och skyddsbestämmelser m.m. för bl.a. kulturhistoriskt värdefull bebyggelse finns redovisade i en promemoria som upprättades vid (S2013/47/PBB). Förslagen, som är föranledda bl.a. av erfarenheter från arbete med att följa upp tillämpningen av den nya , avser att tydliggöra varsamhets- och skyddsbestämmelserna i detaljplan för särskilt värdefulla byggnadsverk, tomter, bebyggelseområden och allmänna platser. Regeringen har, som även framgått tidigare i detta betänkande, aviserat att en proposition om en enklare planprocess kommer att lämnas till . I lagrådsremissen inför denna proposition finns förslag om att regleringen avseende varsamhets- och skyddsbestämmelser i detaljplan m.m. ska förtydligas. Därmed avstyrks motion 2013/14:C390 yrkande 14. Vanvårdade hus och tomter Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om regleringen i av frågor om vanvårdade hus och tomter. Utskottet hänvisar till de möjligheter att ställa krav på åtgärder som finns enligt bestämmelser i samt . I motion 2013/14:C327 av (S) framhålls att förfallna hus och ovårdade tomter ibland kan leda till problem för grannar, bl.a. i fråga om otrygghet, sanitära olägenheter och risk för miljöskada. Motionären anser att regleringen i vad gäller underhåll av byggnader och vård av tomter är otydlig och föreslår därför ett tillkännagivande om att ansvaret för förfallna hus bör tydliggöras. Vissa bestämmelser i m.m. I plan- och bygglagens bestämmelser om underhåll och varsamhet ställs krav på att ett byggnadsverk ska hållas i vårdat skick och underhållas så att dess utformning och tekniska egenskaper i huvudsak bevaras. Underhållet ska anpassas till omgivningens karaktär och byggnadsverkets värde från historisk, kulturhistorisk, miljömässig och konstnärlig synpunkt (8 kap. 14 §). En tomt ska hållas i vårdat skick och skötas så att risken för olycksfall begränsas och betydande olägenheter för omgivningen och för trafiken inte uppkommer (8 kap. 15 §). Om den som är ansvarig låter bli att vidta en åtgärd och därigenom bryter mot en skyldighet enligt lagen får förelägga denne att inom vidta åtgärder (11 kap. 19 §). Om ett byggnadsverk är förfallet eller skadat i väsentlig omfattning och inte sätts i stånd inom skälig tid får förelägga ägaren att riva byggnadsverket (11 kap. 21 §). Om ett föreläggande enligt 19 eller 21 §§ inte följs, får besluta att åtgärden ska genomföras på den försumliges bekostnad och hur det ska ske (11 kap. 27 §). Ett föreläggande enligt 19 eller 21 § får förenas med vite (11 kap. 37 §). När det gäller förhållanden som kan medföra olägenhet för människors hälsa eller medföra miljöskada kan även allmänna hänsynsregler m.m. (2 kap.) och särskilda bestämmelser om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd (9 kap.) medföra krav på att fastighetsägaren eller nyttjanderättshavaren vidtar åtgärder. Utskottet har ovan kortfattat redovisat de bestämmelser i som ställer krav på att byggnadsverk och tomter hålls i vårdat skick. Vidare finns bestämmelser i om hälsoskydd m.m. som kan tillämpas när det finns risk för olägenheter för människors hälsa eller miljöskada. Vilka bestämmelser som kan vara aktuella att tillämpa i samband med att det uppstår olägenheter för omgivningen av vanvårdade hus och tomter beror på förhållandena i det enskilda fallet. Det ligger i sakens natur att lagregleringen av frågan inte kan göras alltför detaljerad. Det bör i sammanhanget också framhållas att problem med vanvårdade hus som inte rustas upp, eller eventuellt inte rivs, sannolikt ofta inte beror på svårigheter att fastställa ansvarsförhållandet eller på att det saknas möjlighet att ställa krav på åtgärder. Inte sällan torde problemen i stället bero på att den som är ansvarig för att vidta en åtgärd kan vara svår att nå eller av olika skäl inte anser sig kunna uppfylla de krav som ställs av kommunen. Därmed avstyrks motion 2013/14:C327. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om etablering av s.k. bokaler i bl.a. miljonprogrammets bostadsområden. Utskottet hänvisar till kommunala initiativ och anser att även staten bör främja denna typ av integrerade lösningar. Berörda myndigheter bör få i uppdrag att se över möjligheterna att underlätta lösningar där flera funktioner blandas i en byggnad samt informera om dessa möjligheter och ge stöd till intresserade. I partimotion 2013/14:C419 av m.fl. (MP) behandlas ett flertal frågor om miljonprogrammets bostadsområden. Motionärerna föreslår bl.a. ett tillkännagivande om att regeringen bör ge och i uppdrag att utreda möjligheterna att underlätta lösningar där fler funktioner blandas i en byggnad (yrkande 31). Enligt motionärerna bör det bli enklare att exempelvis inrätta en affärslokal i bottenvåningen kopplad till en bostad en trappa upp, en s.k. bokal. Butiker, hantverkslokaler m.m. som är kopplade till bostäder avsedda för lokalernas innehavare är ingen ny företeelse i stadsbilden. Tvärtom har det tidigare varit mycket vanligt att exempelvis driva en butik i bottenplanet av en byggnad och ha sin bostad en våning upp. Begreppet bokal (bostad + lokal) har emellertid börjat användas först i samband med ett förnyat intresse för denna kombination av arbete och boende. Möjligheten att etablera bokaler, antingen genom nyproduktion eller genom ombyggnad av befintliga bostadshus, har bl.a. aktualiserats som ett led i arbetet med att utveckla miljonprogrammets bostadsområden. Sådana projekt har redan genomförts i bl.a. i , och pågår projektering av byggnader med bokaler i i . I den aktuella motionen behandlas olika åtgärder som kan vidtas i syfte att stimulera till en större mångfald av verksamheter i miljonprogrammets bostadsområden. Dessa områden består nästan uteslutande av bostäder och ofta finns det endast ett fåtal butiker och arbetsplatser. En etablering av fler verksamheter i dessa områden skulle kunna bidra till en positiv utveckling i många avseenden. Ett ökat utbud av arbetsplatser och ett lokalt näringsliv är givetvis i grunden positivt, men det innebär också kortare avstånd mellan förskola, arbetsplatser och service av olika slag. En ökad näringslivsverksamhet kan också bidra till en bättre samhällsservice, nya mötesplatser och ökad trygghet. Det krävs olika former av insatser för att stimulera och skapa goda förutsättningar för en etablering av fler verksamheter i miljonprogramsområdena. I motionen hänvisas bl.a. till ett kommunalt initiativ för att underlätta en etablering av småskalig handel m.m. i bostadsområdena. Detta kan ske genom att blanda flera funktioner i samma byggnad. Det kan exempelvis handla om att en näringsidkare har en affärslokal i bottenvåningen av ett hus och sin bostad en trappa upp, en s.k. bokal. Framgångsrika försök med detta har gjorts i bl.a. . Utskottet anser att även staten bör främja denna typ av integrerade lösningar. Berörda myndigheter bör få i uppdrag att se över möjligheterna att underlätta lösningar där flera funktioner blandas i en byggnad samt informera om dessa möjligheter och ge stöd till intresserade. Det utskottet ovan anfört om s.k. bokaler bör med bifall till motion 2013/14:C419 yrkande 31 som sin mening tillkännage för regeringen. byggregler och kommunala särkrav Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om byggregler och kommunala särkrav. Utskottet anser en aviserad proposition bör avvaktas. Jämför särskilda yttrandena 1 (MP, V) och 2 (SD). Enligt motion 2013/14:C262 av (M) driver kommunala tekniska särkrav för nyproduktion upp bygg- och boendekostnaderna. I motionen föreslås därför ett tillkännagivande om att utredningsförslaget om entydiga nationella byggregler bör genomföras. m.fl. (SD) föreslår i motion 2013/14: C390 yrkande 2 ett tillkännagivande om behovet av gemensamma nationella byggregler. Motionärerna framhåller att nationella byggregler är en förutsättning för ett ökat industriellt byggande som kan leda till lägre bygg- och boendekostnader. bedömde i sitt delbetänkande Ökat bostadsbyggande och samordnade miljökrav (SOU 2012:86) att kommunernas möjlighet att i vissa sammanhang ställa särkrav i fråga om byggnaders tekniska egenskaper som går utöver de krav som kan ställas med stöd av har ett antal negativa konsekvenser. Mot denna bakgrund föreslogs att en stoppbestämmelse ska införas i som innebär att kommunen inte får ingå genomförandeavtal (exploaterings- och markanvisningsavtal) som innehåller sådana särkrav. I en promemoria upprättad vid (S2013/6411/PBB) görs bedömningen att den reglering av frågan om särkrav som föreslogs av är mindre lämplig. I stället föreslås att en ny bestämmelse införs i om att en kommun inte får ställa egna krav på ett byggnadsverks tekniska egenskaper vid planläggningen, genomförandet av detaljplaner och andra ärenden enligt denna lag. Regeringen har, som framgått ovan, aviserat att en proposition om en enklare planprocess kommer att läggas fram för . I lagrådsremissen avseende denna proposition finns förslag som delvis utgår från förslagen i och den ovan nämnda promemorian. Utskottet anser att den aviserade propositionen bör avvaktas. Därmed avstyrks de nu aktuella motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om regler för studentbostäder. Utskottet anser att överväganden om studentbostäder i stället bör göras i utskottets pågående behandling av en proposition om studentbostäder med följdmotioner. Jämför reservation 12 (MP, V) och särskilt yttrande 3 (SD). (MP) framhåller i motion 2013/14:C260 att en stor del av dagens bestånd av studentbostäder inte är tillgängligt för studenter med funktionsnedsättning. Motionären föreslår därför ett tillkännagivande om behovet av lagstiftning med krav på full tillgänglighet till alla nyproducerade studentbostäder och en successiv tillgänglighetsanpassning av redan befintliga studentbostäder (yrkande 5). I motion 2013/14:C390 av m.fl. (SD) föreslås ett tillkännagivande om behovet att se över och förenkla byggnormerna. Motionärerna framhåller särskilt att det måste bli möjligt att bygga billigare studentbostäder med en enklare standard. Det innebär bl.a. att kraven på förvaringsutrymme, badrumsstorlek och hiss bör tas bort (yrkandena 5 och 6). Motsvarande förslag läggs även fram i motion 2013/14:C380 av och (båda SD) yrkande 2. Regeringen överlämnade propositionen Fler bostäder åt unga och studenter (prop. 2013/14:59) till . Två motioner har väckts med anledning av propositionen. har delvis parallellt med den nu aktuella behandlingen av motioner från allmänna motionstiden påbörjat behandlingen av propositionen med följdmotioner. Utskottet avser att fatta beslut om sitt betänkande i ärendet . Propositionen innehåller förslag som gäller avsteg från kraven på tillgänglighet och användbarhet för vissa typer av bostäder. Denna fråga behandlas även i en av följdmotionerna. Vad gäller övriga krav på en bostads egenskaper föreslås inga lagändringar. Däremot pågår ett arbete inom med att införa lättnader i de mer specifika krav på bl.a. studentbostäder som anges i myndighetens föreskrifter till , dvs. Inriktningen på detta arbete är bl.a. att det ska bli möjligt att bygga mindre studentbostäder än vad som är möjligt . I de nu aktuella motionerna från den allmänna motionstiden har motionärerna inte kunnat beakta arbetet inom och regeringens förslag om vissa lagändringar. Mot denna bakgrund anser utskottet att överväganden om studentbostäder i stället bör göras i utskottets vidare behandling av propositionen med följdmotioner. Det innebär således att motionerna 2013/14:C260 yrkande 5, 2013/14:C380 yrkande 2 samt 2013/14:C390 yrkande 5 och 6 avstyrks med hänvisning till det anförda. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om skärpta energihushållningskrav i byggregler. Utskottet konstaterar att det redan pågår ett omfattande arbete med denna inriktning. Jämför reservationerna 13 (S) och 14 (MP, V). Fem motioner behandlar frågor om energihushållningskraven för bostäder och hur de specificeras i föreskrifter utfärdade med stöd av , dvs. Enligt motion 2013/14:C448 m.fl. (S) måste både nybyggda och befintliga bostäder bli avsevärt mer energieffektiva. Motionärerna föreslår därför att i ett tillkännagivande till regeringen ska framhålla vikten av energieffektivisering av bostäder (yrkande 11). Även i motion 2013/14:N425 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om behovet av en ökad energieffektivisering i bostadsbeståndet (yrkande 8) och om en översyn av hur energikrav kan utformas i samband med ombyggnad (yrkande 9). I partimotion 2013/14:C431 av m.fl. (V) behandlas kopplingen mellan energikraven i byggregler och kommunernas möjlighet att ställa hårdare krav på energieffektiviteten. Motionärerna ställer sig bakom ett utredningsförslag om att hindra kommunerna att ställa tekniska egenskapskrav som går utöver kraven i byggregler. De föreslår emellertid ett tillkännagivande till regeringen om att detta förutsätter en rejäl skärpning av energikraven i byggregler (yrkande 4). Vidare bör framhålla att regeringen bör utarbeta en strategi för att nå målet om passivstandard (yrkande 5). Inriktningen bör vara att energiförbrukningen högst ska uppgå till 45–55 kWh per kvadratmeter och år. I motion 2013/14:N215 av m.fl. (MP) föreslås att i ett tillkännagivande ställer sig bakom ett mål för energieffektivitet i nybyggnation som innebär att hus som byggs ska uppfylla passivhusstandard, dvs. 45 kWh per kvadratmeter och år för den södra klimatzonen och 55 kWh per kvadratmeter och år för den norra klimatzonen (yrkande 6). Vidare föreslås att regeringen ger i uppdrag att revidera sitt regelverk så att det inte styr mot en användning av el för uppvärmning (yrkande 7). Detta innebär enligt motionen att reglerna utgår från byggnadens värmeförlust i stället för köpt energi. och (båda C) föreslår i motion 2013/14:C245 ett tillkännagivande om att regeringen bör uppdra åt att ytterligare skärpa de egenskapskrav på energiprestanda för såväl eluppvärmda som icke eluppvärmda byggnader som finns uppställda i verkets byggregler. Plan- och bygglagstiftningens krav på energihushållning och värmeisolering finns specificerade i byggregler (avsnitt 9). Reglerna för nybyggnad innebär att byggnadens specifika energianvändning, installerad eleffekt för uppvärmning och genomsnittliga värmegenomgångskoefficient högst får uppgå till vissa värden som är beroende av dels vilken klimatzon som byggnaden ligger i, dels om elvärme används i bostäderna. Specifik energianvändning är energimängden för byggnaden dividerad med antalet kvadratmeter uppvärmd golvarea (kWh per kvadratmeter och år). Reglerna avser den faktiska energianvändningen när byggnaden är i bruk. är indelat i tre klimatzoner med olika kravnivå. Den specifika energianvändningen för byggnaden får vid nybyggnad uppgå till högst 90–130 kWh per kvadratmeter och år beroende av vilken klimatzon byggnaden ligger i. För bostäder med elvärme uppgår motsvarande intervall till högst 55–95 kWh per kvadratmeter och år. När det gäller ändring av byggnader är utgångspunkten att det är samma kravnivåer som gäller vid ändring som vid uppförande av nya byggnader. Under förutsättningen att byggnaden ändå kan antas få godtagbara egenskaper får kravnivåerna emellertid anpassas med hänsyn till ändringens omfattning, byggnadens förutsättningar, varsamhetskravet och förvanskningsförbudet. Uppdrag till avseende energihushållningskraven Regeringen gav i uppdrag att se över och skärpa nivåerna för energihushållning i föreskrifter (S2013/6492/PBB). ska redovisa uppdraget i form av en rapport med analys och förslag till nivåer för energihushållning . Vid behov ska föreslå ändringar på lag- och förordningsnivå. Som bakgrund till uppdraget pekar regeringen på de synpunkter i fråga om möjligheten till skärpta nivåer för energihushållning som har framförts i remissyttranden om delbetänkande och på förslag avseende genomförandet av det omarbetade EU-direktivet om byggnaders energiprestanda. Direktivet om byggnaders energiprestanda En omarbetad version av EU-direktivet om byggnaders energiprestanda antogs (2010/31/EU). Av direktivet framgår bl.a. (artikel 9.1) att medlemsstaterna ska se till att alla nya byggnader är nära-nollenergibyggnader och att nya byggnader som används och ägs av offentliga myndigheter är nära-nollenergibyggnader efter . Medlemsstaterna ska upprätta nationella planer för att öka antalet nära-nollenergibyggnader. Regeringens förslag och bedömningar om genomförandet av direktivet redovisades för genom propositionen Vägen till mer effektiva energideklarationer (prop. 2011/12:120, bet. 2011/12:CU26, rskr. 2011/12:243) och skrivelsen Vägen till nära-nollenergibyggnader (skr. 2011/12:131, bet. 2011/12:CU27, rskr. 2011/12:280). I skrivelsen redovisas en handlingsplan för nära-nollenergibyggnader och att en kontrollstation för genomförande av direktivets krav avseende nära-nollenergibyggnader har satts ut till 2015. antogs och rådets direktiv /27/EU om energieffektivitet. Direktivet är en sammanslagning av två äldre direktiv om kraftvärmeproduktion och energitjänster. Flera delar i direktivet rör bygg- och bostadssektorn, däribland artiklarna om individuell mätning och debitering av el, gas, värme och varmvatten. Direktivet ställer även krav på medlemsstaterna att ta fram nationella strategier för att förbättra energiprestandan i det befintliga byggnadsbeståndet (artikel 4). Regeringen har aviserat att en proposition om genomförande av energieffektiviseringsdirektivet i kommer att lämnas till . Myndigheterna har haft regeringens uppdrag att utarbeta en nationell strategi för att få till stånd investeringar i renoveringar som ökar energiprestandan i det nationella beståndet av bostadshus och kommersiella byggnader. Bakgrunden till uppdraget är det krav som ställs upp i artikel 4 i Energieffektiviseringsdirektivet. Uppdraget redovisades i rapporten till nationell strategi före energieffektiviserande renovering av byggnader (, rapport 2013:22). Myndigheterna har även haft regeringens uppdrag att analysera hinder för energiprestandahöjande investeringar i nya och befintliga byggnader som följer av uppdelningen av incitament mellan olika aktörer. Uppdraget redovisades i rapporten av delade incitament för energieffektivisering (rapport 2013:32, ). Vidare har regeringen gett och i uppdrag att tillsammans utarbeta underlag till kontrollstationen avseende nära-nollenergibyggnader (N2014/74/E). Uppdraget ska redovisas i en gemensam rapport till . Regeringen gav även i uppdrag att föreslå en definition och kvantitativ riktlinje avseende energihushållningskraven för nära-nollenergibyggnader (N2014/75/E). Uppdraget, som ska genomföras i nära dialog med , ska redovisas till . Kraven på energihushållning i bostäder och övriga byggnader kommer successivt att behöva skärpas . Detta är också inriktningen av såväl direktivet om byggnaders energiprestanda och energieffektiviseringsdirektivet som den svenska handlingsplan för nära-nollenergibyggnader som regeringen redovisade för . Vid den kontrollstation som har satts ut till 2015 kommer både frågor om skärpta energihushållningskrav och energikravens teknikneutralitet behandlas med utgångspunkt i det beslutsunderlag som har tagits fram . Avsikten är att skärpningar av energihushållningskraven som är miljömässigt, fastighetsekonomiskt och samhällsekonomiskt motiverade ska genomföras. har behovet av skärpta energihushållningskrav även diskuteras med utgångspunkt bl.a. i förslag om att begränsa kommunernas möjlighet att i vissa sammanhang ställa s.k. särkrav vad gäller byggnaders tekniska egenskaper som går utöver de krav som kan ställas med stöd av . Sådana särkrav har ofta gällt energianvändningen för de byggnader som planeras inom ett exploateringsområde. Som framgår ovan har regeringen mot denna bakgrund gett i uppdrag att se över och skärpa nivåerna för energihushållning i föreskrifter. ska lägga förslag till nivåer för energihushållning . Vidare har regeringen, som redovisats ovan, gett och två uppdrag med inriktning på arbetet med den svenska handlingsplanen för nära-nollenergibyggnader. Uppdragen gäller dels att utarbeta ett underlag för den kontrollstation för arbetet som är bestämd till 2015, dels att föreslå en kvantitativ riktlinje avseende energihushållningskraven för nära-nollenergibyggnader. Utskottet kan därmed konstatera att det redan pågår ett omfattande arbete med den inriktning som efterfrågas i motionerna. När det gäller motionsförslagen om närmare nivåer för byggnadernas specifika energianvändning saknas det skäl att genom ett riksdagsuttalande föregripa det pågående arbetet. Därmed avstyrker utskottet samtliga motionsförslag om energihushållningskrav i byggreglerna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om lagstiftning som föreskriver användning av s.k. energiaktiva ytmaterial vid nybyggnation och renovering. Utskottet står fast vid sin tidigare redovisade uppfattning att det inte bör införas ett krav i på att installera solvärmefångare eller solceller på husens tak och fasader. Jämför reservation 15 (MP, V). (MP) framhåller i motion 2013/14:C244 att användningen av energiaktiva ytor, dvs. solvärmefångare eller solceller, på husens tak och fasader minskar behovet av utifrån tillförd energi. Förslaget i motionen innebär att ska begära att regeringen återkommer med förslag om en lagstiftning som föreskriver användning av energiaktiva ytmaterial vid nybyggnation och renovering (yrkande 1) . har behandlat och avstyrkt motioner med motsvarande eller liknande förslag, . anförde utskottet följande (bet. 2011/12:CU14): ser positivt på att olika former av miljöanpassad teknik för uppvärmning och elproduktion används i allt högre grad i bostadsbeståndet och i nyproducerade byggnader. Olika system för att utnyttja solenergin har en given roll i detta sammanhang. Staten har också gett stöd till anläggningar för energiproduktion genom solfångare och solceller. De mer övergripande frågorna om solenergins roll i det svenska energisystemet ligger som framgått ovan närmast inom näringsutskottets beredningsområde. När det gäller de energikrav som ställs upp i plan- och bygglagstiftningen vill utskottet erinra om att dessa inte pekar ut vissa tekniska lösningar utan tar sin utgångspunkt i att begränsa byggnadens specifika energianvändning. Denna energianvändning får reduceras med energi från solfångare eller solceller placerade på byggnaden, vilket främjar utnyttjandet av solenergi. anser att teknikutvecklingen inom bostadssektorn inte bör bli föremål för statlig styrning på det sätt som föreslås i motionen. Utskottet är således inte berett att förorda överväganden om en lagstiftning som innebär krav på att solfångare och solceller används vid nyproduktion och renovering av bostäder. står fast vid sin tidigare redovisade uppfattning i frågan om lagreglering med krav på användning av s.k. energiaktiva ytor vid nybyggnation och renovering. Olika former av statligt stöd för installation av solenergianläggningar och en snabb teknikutveckling inte minst vad gäller solceller har bidragit till att de byggnadstekniska och fastighetsekonomiska förutsättningarna för denna typ av energiförsörjning har förbättrats påtagligt och till att en ökad användning kan komma till stånd på frivillig väg. Utskottet ser positivt på denna utveckling och anser således inte att det bör införas ett krav i på att installera solvärmefångare eller solceller på husens tak och fasader. Därmed avstyrks motion 2013/14:C244 yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändringar i systemet med energideklarationer. Utskottet hänvisar bl.a. till de ändringar i systemet som har genomförts . Jämför reservation 16 (MP). I motion 2013/14:N425 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att energideklarationer ska främjas (yrkande 13) och att det ska vara obligatoriskt med certifiering av företag som utför energideklarationer (yrkande 14).