bet · H101SoU14 · 2014-03-25 00:00:00 — Slutligen anser vi att Systembolagets uppdrag även ska vara att verka för att utbudet av Fairtrade-märkning eller annan likvärdig etisk och miljömässig märkning ökar i butikssortimentet. Regeringen bör se över innehållet i avtalet med i de delar vi nu pekat på. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Alkoholreklam, förbud och inskränkningar, punkt 4 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:So657 av m.fl. (S) yrkande 37 och 2013/14:So206 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2013/14:So480 av (S) i denna del. Vi anser att marknadsföringen av alkohol ska begränsas och föreslår att regeringen prövar nya vägar för att se över möjligheterna till detta. Vi menar att kan införa hårdare reklamregler utan att det strider mot . Den franska lagen om alkoholreklam () visar att tillåter långtgående reklambegränsningar. Regeringen bör återkomma med ett förslag med strängare regler för marknadsföring av alkohol. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Alkoholreklam, förbud och inskränkningar, punkt 4 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:So206 av m.fl. (V) yrkande 5 och 2013/14:So480 av (S) i denna del och 2013/14:So657 av m.fl. (S) yrkande 37. är det tillåtet med reklam för alkoholdrycker i vissa fall. I betänkandet från Utredningen om tillsyn av marknadsföring och e-handel med alkoholdrycker m.m. (SOU 2013:50) nämns att marknadsföringen av alkoholdrycker har ökat närmast lavinartat . I framhålls att alkoholreklamens effekt på konsumenter, speciellt ungdomar, inte ska underskattas och de europeiska medlemsstaterna uppmuntras i strategin att utveckla lagstiftning och skyddsmekanismer för att motverka alkoholreklamens skadeeffekter. Bland annat rekommenderas ett totalförbud mot alkoholreklam. Vi noterar att i sitt yttrande föreslår att socialutskottet avstyrker motionerna om ett totalförbud mot alkoholreklam. I motsats till anser vi att regeringen bör låta utreda frågan och återkomma till med ett förslag. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Svensk EU-linje om förbud mot alkoholreklam, punkt 5 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:So206 av m.fl. (V) yrkande 6, 2013/14:So480 av (S) i denna del och 2013/14:So522 av Per Lodenius (C). I likhet med vad som sägs i den avvikande meningen i yttrande anser vi att det inte räcker med att varje medlemsstat, inom ramen för unionsrättsligt proportionella åtgärder, själv kan avgöra om och i vilken mån den vill förbjuda alkoholreklam med hänsyn till folkhälsan. Vi delar uppfattningen att det stora problemet i sammanhanget är att alkoholdrycker inom EU framför allt betraktas som handelsvaror och att folkhälsoperspektivet osynliggörs. Det krävs alltså att de enskilda medlemsstaterna och deras bedömningar i fråga om nödvändiga åtgärder för att skydda folkhälsan ges företräde framför andra unionsintressen som exempelvis handelsaspekter. Därför menar vi att det är av vikt att varje medlemsstat själv ska få avgöra om den vill förbjuda alkoholreklam med hänsyn till folkhälsan. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Handlingsplan för minskat alkoholbruk bland ungdomar, punkt 9 (M, FP, C, KD) av (C), (M), (M), (M), (KD), (M), (FP) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: 2013/14:So206 av m.fl. (V) yrkande 7 och 2013/14:So657 av m.fl. (S) yrkande 41. Vi delar motionärernas inställning att det är utomordentligt viktigt att minska alkoholbruket bland ungdomar och noterar inledningsvis att undersökning av skolelevers drogvanor (CAN rapport 139) visade på en fortsatt minskning av såväl andelen alkoholkonsumenter som den totala alkoholkonsumtionen. När det gäller den totala alkoholkonsumtionen uppmättes för pojkarna i årskurs 9 den lägsta nivån sett till hela den studerade tidsperioden (1977–2013) och för flickorna den lägsta . Bland gymnasieeleverna uppmättes de lägsta nivåerna . Ett prioriterat mål i regeringens åtgärdsprogram för ANDT-politiken är en ökad användning av befintliga och verksamma metoder för att skjuta upp alkoholdebuten och minska den skadliga alkoholkonsumtionen. Vi noterar och ser positivt på att åtgärder vidtas för att minska langningen av alkohol till minderåriga och för att upprätthålla åldersgränserna och påminner om att har ställt sig bakom bestämmelser som ger kommunerna möjlighet att genomföra kontrollköp av bl.a. folköl. 2013/14:56, bet. 2013/14:SoU16, rskr. 2013/14:164). Därtill pågår arbete med information till främst föräldrar men också till andra vuxna, till syskon och till äldre ungdomar. Vi vill även understryka betydelsen av att genom olika insatser ytterligare stärka föräldrarna i det förebyggande arbetet och noterar den nationella strategin för ett utvecklat föräldrastöd. Föräldrar är en viktig målgrupp för insatser för att bl.a. minska ungdomars alkoholkonsumtion. Forskning visar att föräldrar genom sin roll som gränssättare och vuxna förebilder har stora möjligheter att påverka sina barns alkoholdebut och framtida konsumtionsmönster (skr. 2013/14:87 s. 34). Slutligen kan nämnas utredningsförslaget om att utvidga möjligheten till en sanktion med marknadsföringsavgift när det gäller överträdelser av alkoholagens förbud mot att rikta marknadsföring särskilt till barn och ungdomar som inte har fyllt . Mot bakgrund av det arbete som pågår anser vi att inte bör ta något initiativ med anledning av motionerna 2013/14:So206 (V) yrkande 7 och 2013/14:So657 (S) yrkande 41. inriktning på EU-arbetet, punkt 7 (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Vi ser mycket positivt på att EU antog en strategi för att minska de alkoholrelaterade skadorna i samhället. Strategin löpte ut . Vi anser att det är olyckligt att kommissionen föreslog att strategin ska ersättas av en handlingsplan eftersom det innebär en nedprioritering av frågan. Varje land i EU ska ha rätt att själv besluta om alkoholpolitiken, men drickandets skadliga följder drabbar människor i alla EU-länder. Samhället betalar ett högt pris för alkoholkonsumtionen och dess konsekvenser. Alkoholkonsumtion är en av de huvudsakliga orsakerna () till ohälsa och död i . utskott för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet (Envi) antog en resolution med en uppmaning till kommissionen att sätta igång arbetet med en ny alkoholstrategi för EU. Resolutionen är inte lagligt bindande men likväl en stark signal till kommissionen att påbörja arbetet med en uppdaterad strategi för EU:s alkoholpolitik. Vi hävdar att det även fortsättningsvis behövs en alkoholstrategi inom EU och förbehåller oss rätten att återkomma i frågan. Alkoholfrågor – förenklad behandling, punkt 10 (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Utskottet har genom förenklad motionshantering avstyrkt de motionsförslag som finns i bilaga 2. Då det gäller motionsförslagen hänvisar vi till tidigare ställningstaganden i motsvarande frågor i betänkande 2010/11:SoU4 En ny alkohollag och 2012/13:SoU16 Alkoholfrågor. Vi vidhåller de synpunkter som framförts i det sammanhanget men avstår från att på nytt ge uttryck för avvikande uppfattningar i en reservation. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2013/14:Sk268 av och (båda FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i EU uppmärksamma folkhälsoaspekten i alkoholfrågan. 2013/14:Ju412 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge polisen bättre möjligheter att bekämpa langning samt att skärpa straffet för langning. 2013/14:So206 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör införas ett förbud mot kommersiell förmedling av alkoholdrycker tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla former av alkoholreklam bör förbjudas i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen inom EU bör driva frågan om att varje medlemsstat ska få avgöra om den vill förbjuda alkoholreklam med hänsyn till folkhälsan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en handlingsplan för minskat alkoholbruk bland ungdomar. 2013/14:So244 av Boriana (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om sänkt ålder för att handla på Systembolaget. 2013/14:So347 av och (MP, V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det inte finns någon motsättning mellan att värna det alkoholpolitiska målet och att arbeta för sociala och etiska mål för de som producerar produkterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att Systembolaget bör ta ett större ansvar för arbetsrätt och andra sociala rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom de gränser som EU sätter för Systembolagets verksamhet ska mänskliga rättigheter för de som producerar vinerna värnas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda i vilken utsträckning krav kan riktas mot de importörer som har rätt att leverera till Systembolaget att säkerställa mänskliga rättigheter för vinarbetarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att Systembolaget ska verka för att utbudet av produkter med Fairtrade-märkning eller annan etisk och miljömässig märkning ökar i butikssortimentet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att Systembolaget genom ägardirektiv bör få i uppdrag att utveckla begreppet andra affärsmässiga hänsyn i sina inköpsvillkor så som i motionen anges. 2013/14:So371 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga en förändring av 8 kap. 19 § alkohollagen. 2013/14:So372 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheterna för att hålla öppet även och helgdagar. 2013/14:So377 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör överväga att sänka åldersgränsen på Systembolaget. 2013/14:So383 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att se över åldersgränsen för inköp på Systembolaget. 2013/14:So421 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att ta bort normala öppettider för lokaler med serveringstillstånd för alkohol. 2013/14:So480 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om alkoholreklamförbud. 2013/14:So501 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en revidering av . 2013/14:So512 av Edip Noyan (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att överväga en översyn av alkohollagen. 2013/14:So522 av Per Lodenius (C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen i EU ska driva frågan att varje medlemsland självt ska få avgöra om alkoholreklam ska förbjudas. 2013/14:So523 av Per Lodenius (C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga möjligheterna att införa ett förbud mot kommersiell förmedling av alkoholdrycker. 2013/14:So525 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om spridningsarbete och utbildning i insatser för att förverkliga en nollvision när det gäller skador på ofödda orsakade av alkohol- och narkotikabruk. 2013/14:So577 av och (båda FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förbud mot kommersiell förmedling av alkoholdrycker vid sidan av detaljhandelsmonopolet. tillkännager för regeringen att lagförslaget ska beakta erfarenheterna av motsvarande lagstiftning i och . 2013/14:So580 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att se över åldersgränsen för att få handla alkohol på Systembolaget. 2013/14:So593 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att överväga en översyn av åldergränsen på Systembolaget. 2013/14:So657 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om alkoholreklam. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om licensplikt för folkölsförsäljning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förtydliga lagstiftningen kring privatinförsel av alkohol för annans räkning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell handlingsplan för minskat alkoholbruk bland ungdomar. 2013/14:So662 av Skånberg (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda en lag om att införa varningstexter på starköl, vin och sprit. 2013/14:So663 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att vidta åtgärder i syfte att upprätthålla Systembolagets detaljhandelsmonopol. beslutade att ge tillfälle att yttra sig över vissa motioner om alkoholfrågor från den allmänna motionstiden . Motionerna handlar om reklamförbud och en svensk EU-linje i ämnet samt varningstexter på alkoholvaror. begränsar sitt yttrande till aspekter inom utskottets beredningsområde. föreslår att socialutskottet avstyrker samtliga motioner. I yttrandet finns en avvikande mening (V). I kommittémotion 2013/14:So206 begär m.fl. (V) att alla former av alkoholreklam förbjuds i (yrkande 5). I motionen hänvisas till uttalanden från utredningen om tillsyn av marknadsföring och e-handel med alkoholdrycker m.m. bl.a. vad avser utredningens kartläggning av marknadsföring av såväl alkohol- som tobaksprodukter. Motionärerna konstaterar att alkoholindustrin har lyckats kringgå svensk lagstiftning genom att annonsera i tv-kanaler som är sända från . Vidare konstaterar de att utredningen endast har lämnat förslag för att öka kontrollen och översynen av marknadsföringen av alkohol och tobak men inga förslag på hur den kan stoppas. Ett identiskt yrkande lämnas i motion 2013/14:So480 (yrkandet i denna del) av (S). I de svenska grundlagarna finns bestämmelser om yttrandefrihet dels i regeringsformen (RF), dels i tryckfrihetsförordningen (TF), dels i yttrandefrihetsgrundlagen (YGL). I 2 kap. 1 § RF föreskrivs bl.a. att var och en gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet: frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Dock följer av 2 kap. 20 § första stycket punkt 1 RF att denna yttrandefrihet, i den utsträckning som medges i 21–24 §§, får begränsas genom lag. Således gäller enligt 2 kap. 21 § RF att begränsningar enligt 20 § endast får göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får vidare aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Av 2 kap. 23 § första stycket RF anges att friheten att yttra sig i näringsverksamhet får begränsas. Av förarbetena (prop. 1975/76:209) framgår att skälet till den sistnämnda begränsningen låg i intresset att reglera eller begränsa kommersiell reklam (s. 109 f.). Eftersom sådan reklam till stor del förekommer i tryckta skrifter eller i andra medier och därmed omfattas av TF och YGL, torde betydelsen av 2 kap. 23 § RF vara förhållandevis begränsad, vilket även framgick av förarbetena (s. 108 f.). I 1 kap. 9 § TF finns undantag från TF:s exklusiva tillämpningsområde. Av bestämmelsens första punkt framgår att vad som i lag är stadgat om förbud mot kommersiella annonser ska gälla oavsett vad som sägs i TF om annonsen används vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror. Detsamma gäller för kommersiella annonser i radio och andra tekniska upptagningar som regleras av YGL. Således framgår av 1 kap. 12 § första stycket YGL att vad som sägs i 1 kap. 9 § TF om att föreskrifter i lag får meddelas i fråga om bl.a. vissa kommersiella annonser utan hinder av grundlagen också ska gälla i fråga om radioprogram och tekniska upptagningar. I 1 kap. 12 § andra stycket YGL anges att bestämmelserna i denna grundlag inte hindrar att det i lag meddelas föreskrifter om förbud i övrigt mot kommersiell reklam i radioprogram eller om villkor för sådan reklam. Detsamma gäller föreskrifter om förbud mot och villkor för annan annonsering och sändning av program, som helt eller delvis bekostas av någon annan än den som bedriver programverksamheten. Enligt 2 kap. 15 § första stycket regeringsformen (RF) är vars och ens egendom tryggad genom att ingen kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller till någon enskild genom expropriation eller något annat sådant förfogande eller tåla att det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. RF:s bestämmelse om skyddet för äganderätten omfattar både fast och lös egendom, bl.a. sådana immateriella tillgångar som innehavet av ensamrätten till ett varukännetecken representerar. Begränsningen i rätten att använda ett varukännetecken anses inte utgöra ett sådant tvångsövertagande av förmögenhetsrätt som avses i den ovannämnda bestämmelsen i regeringsformen utan har jämställts med en rådighetsinskränkning av det slag som faller utanför bestämmelsens tillämpningsområde (jfr även uttalanden i förarbetena till bestämmelsen i prop. 1993/94:117 s. 15 och 49). Möjligheterna att fritt använda den immateriella rättighet som ensamrätten till ett varukännetecken representerar omfattas däremot av egendomsskyddet i artikel 1 i första tilläggsprotokollet till . Ingen fysisk eller juridisk person får berövas sin egendom, annat än i det allmännas intresse och under de förutsättningar som anges i lag och i folkrättens allmänna grundsatser. Med egendom avses också immateriella rättigheter. Även ekonomiska intressen som följer av utövandet av en näringsverksamhet eller annan ekonomisk verksamhet skyddas av bestämmelsen. Bestämmelsen inskränker dock inte en stats rätt att genomföra sådan lagstiftning som staten finner nödvändig för att bl.a. reglera nyttjandet av viss egendom i överensstämmelse med det allmännas intresse. Av praxis följer att den s.k. proportionalitetsprincipen ska användas vid avvägningen mellan olika skyddsvärda intressen. Vid reklam för alkoholdrycker är det ena intresset det allmännas intresse av att minska alkoholkonsumtionen i landet av hälsopolitiska skäl. Det andra intresset är näringsidkarnas egendomsskydd. Även partiella förbud mot viss reklam innebär begränsningar av möjligheterna att kommersiellt använda varumärken. Begränsningar av möjligheten att använda varukännetecken har tidigare ansetts utgöra en sådan tillåten inskränkning i äganderätten som anges i tilläggsprotokollets artikel 1, andra stycket (se prop. 2001/02:64 s. 34 f. och 2004/05:118 s. 27 f.). Även regleringen av t.ex. tobaksreklamen och framför allt förbudet mot sådan reklam i tryck (se prop. 1993/94:98) innebar en viss sådan inskränkning. Vid införandet av inskränkningar i marknadsföringen av alkoholdrycker (prop. 2003/04:161 s. 52 f.) ansågs inskränkningarna vara förenliga med bestämmelserna om skyddet för yttrandefriheten samt bestämmelserna om egendomsskyddet i RF, , varumärkesrätten och bestämmelserna i om fri rörlighet för varor och tjänster. Vad gäller det sistnämnda angavs i propositionen att det i första hand är medlemsstaterna som är behöriga att vidta åtgärder för att skydda folkhälsan och att bestämmelser som begränsar möjligheterna att göra reklam för alkoholdrycker i syfte att motverka alkoholmissbruk är en åtgärd som bidrar till att skydda folkhälsan. Vidare angavs att sådana bestämmelser enligt fasta praxis var förenliga med gemenskapsrätten så länge åtgärderna kunde anses proportionella (s. 54). Marknadsföring av alkoholdrycker är inte ett harmoniserat område inom EU, men det finns gemensamma allmänna regler som gäller oberoende av varutyp, t.ex. för vilseledande och jämförande reklam (direktiv /114/EG). För marknadsföring i samband med bl.a. e-handel finns vissa bestämmelser i det s.k. e-handelsdirektivet (2000/31/EG). EU-regler finns även kring förbud mot påståenden om bl.a. hälso- och näringseffekter för alkoholdrycker på förpackningar eller i marknadsföringen av livsmedel (förordning (EG) nr 1924/2006). När det gäller marknadsföring på den audiovisuella marknaden finns en viss unionsrättslig minimireglering i det s.k. AV-direktivet (2010/13/EU) som i svensk rätt genomförts i radio- och tv-lagen (2010:696), men i övrigt står det enskilda medlemsstater fritt att själva reglera alkoholreklamen. För alkoholreklamen innebar direktivet att sådan reklam inte får riktas till eller skildra minderåriga, ge intryck av att alkoholkonsumtion leder till social eller sexuell framgång eller ge ett negativt intryck av nykterhet. AV-direktivet bygger på ursprungslandsprincipen (även betecknad sändarlandsprincipen), dvs. att det är den medlemsstat varifrån sändningen sker, som ska säkerställa att leverantören följer nationella lagar för tv-reklam. Det är dock tillåtet för ett mottagarland att ha strängare regler, utom i de fall där AV-direktivet har en precis lydelse om vad som är tillåten tillämpning av nationell rätt som annars på ett omotiverat sätt skulle hindra det fria flödet av tv-program i som är direktivets syfte. har utnyttjat möjligheten till strängare regler. I 1 kap. 3 § andra stycket radio- och tv-lagen föreskrivs sålunda bl.a. att bestämmelserna om straff, särskild avgift och vite i 16 kap. ska gälla även för den som står under en annan EES-stats jurisdiktion enligt AV-direktivet. I råder, utöver förbud enligt 7 kap. 3 § alkohollagen (2010:1622) mot marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter genom kommersiella annonser i radio- och tv-sändningar och beställ-tv, även förbud enligt 6 kap. 2 §, 7 kap. 2 § samt 15 kap. 9 § radio- och tv-lagen mot produktplacering i tv och beställ-tv av alkoholdrycker samt sponsring i radio, tv och beställ-tv av någon vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja alkoholdrycker. Enligt 1 kap. 3 § radio- och tv-lagen gäller dock lagens bestämmelser endast för programföretag som är etablerade i . Av 16 kap. 15 § radio- och tv-lagen följer att om en mot helt eller huvudsakligen riktad tv-sändning från ett programföretag (nedan företaget) etablerat i en annan EES-stat strider mot förbudet mot produktplacering av alkoholdrycker eller sponsring av någon vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka alkoholdrycker, får en behörig myndighet i kontakta en behörig myndighet i den andra EES-staten för att uppmana företaget att följa bestämmelsen. Detsamma gäller om en sådan tv-sändning strider mot alkoholreklamförbudet i 7 kap. 3 § alkohollagen. Om uppmaningen inte följs får myndigheten ålägga företaget att betala en särskild avgift eller föra talan om marknadsstörningsavgift enligt reglerna i marknadsföringslagen (2008:486). Några förutsättningar är att företaget ska ha etablerat sig i det andra landet i syfte att kringgå den svenska lagstiftningen och att kommissionen har fastställt att de svenska åtgärderna är förenliga med unionsrätten.