bet · H101CU14 · 2014-01-20 00:00:00 — 2013/14:CU14 Ersättningsrätt I betänkandet behandlar utskottet 15 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden om olika ersättningsrättsliga frågor. Motionsyrkandena gäller obligatorisk hemförsäkring, möjligheten att teckna personförsäkring, flytträtt för skadeförsäkringar, information vid försäkringsfall, trafikförsäkringsavgift, handläggning av trafikskadeärenden m.m., ideellt skadestånd och skadeståndsansvar vid radiologiska olyckor. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns tre reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2013/14:C299 av (M). Möjligheten att teckna personförsäkring 2013/14:C436 av m.fl. (S). Reservation 1 (S, MP, V) 2013/14:C449 av (KD). 2013/14:C340 av m.fl. (FP). 2013/14:C264 av och (båda M). Handläggning av trafikskadeärenden m.m. 2013/14:C203 av m.fl. (V) yrkandena 1–3, 2013/14:C358 av och (båda S), 2013/14:C394 av (M) och 2013/14:C397 av och (båda S). Reservation 2 (S, MP, V) 2013/14:C367 av (M) yrkande 1. Skadeståndsansvar vid radiologiska olyckor 2013/14:N334 av m.fl. (MP) yrkandena 2 och 3 samt 2013/14:N425 av m.fl. (S) yrkande 28. Reservation 3 (S, MP, V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (FP), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD) och (V). I betänkandet behandlar utskottet 15 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden om olika ersättningsrättsliga frågor. Motionsyrkandena gäller obligatorisk hemförsäkring, möjligheten att teckna personförsäkring, flytträtt för skadeförsäkringar, information vid försäkringsfall, trafikförsäkringsavgift, handläggning av trafikskadeärenden m.m., ideellt skadestånd och skadeståndsansvar vid radiologiska olyckor. Motionsförslagen finns i bilagan. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om obligatorisk hemförsäkring. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. I motion 2013/14:C299 föreslår (M) ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en översyn av möjligheten att införa en obligatorisk hemförsäkring för boende i flerfamiljshus. En hemförsäkring är en kombinerad försäkring som omfattar egendomsskydd, rättsskydd, överfallsskydd, ansvarsförsäkring (skadeståndsskydd) och reseskydd. En hemförsäkring kan tecknas individuellt eller som gruppförsäkring. I många fackförbundsmedlemskap ingår en kollektiv hemförsäkring. De flesta hem är försäkrade i . Svensk Försäkring uppger på sin webbplats att av alla hushåll i har en hemförsäkring. Det finns dock ingen skyldighet att teckna en hemförsäkring. förekommer det emellertid att hyresvärdar ställer krav på hemförsäkring för att en hyresgäst ska få hyra en lägenhet. erbjuder sina hyresgäster att teckna hemförsäkring som gruppförsäkring. Motionsyrkanden om obligatorisk hemförsäkring har behandlats av civilutskottet bl.a. (bet. 2008/09:CU20) och (bet. 2012/13:CU10). I betänkande 2008/09:CU20 betonade utskottet inledningsvis vikten av att så många som möjligt har en hemförsäkring som skyddar mot oförutsedda utgifter för skador t.ex. till följd av brand, läckage eller inbrott i bostaden. Trots att det är önskvärt att alla och envar har ett så pass bra ekonomiskt skydd som en hem- och reseförsäkring erbjuder kan det enligt utskottet inte gärna komma i fråga att införa krav på obligatorisk hemförsäkring. I första hand måste det vara upp till var och en att själv avgöra om och i vilken utsträckning han eller hon vill skaffa sig försäkringsskydd i olika avseenden. Utskottet konstaterade att även bostadsutskottet tidigare gjort liknande bedömningar när det gäller motionsyrkanden om obligatorisk hemförsäkring för boende (bet. 2001/02:BoU13 och 2004/05:BoU2). Därmed avstyrkte utskottet motionen. I betänkande 2012/13:CU10 vidhöll utskottet sitt tidigare ställningstagande. har följt utskottet. Utskottet står fast vid sin tidigare uppfattning och föreslår att motionen avslås. Möjligheten att teckna personförsäkring Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om möjligheten att teckna personförsäkring. Utskottet hänvisar till en aviserad uppföljning. Jämför reservation 1 (S, MP, V). m.fl. (S) anför i motion 2013/14:C436 att många fortfarande upplever stora problem när det gäller möjligheten att få teckna en personförsäkring. Detta gäller i synnerhet barnförsäkringar. Motionärerna anser att kontraheringsplikten behöver förtydligas i lagstiftningen med målet att fler ska få möjlighet att teckna en personförsäkring. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed. Enligt 11 kap. 1 § första stycket försäkringsavtalslagen (2005:104) får ett försäkringsbolag inte vägra någon att teckna en sådan personförsäkring som bolaget normalt tillhandahåller allmänheten när det har fått de uppgifter som behövs, om det inte finns särskilda skäl för vägran med hänsyn till risken för framtida försäkringsfall, den avsedda försäkringens art eller någon annan omständighet. Av bestämmelsen framgår således att ett försäkringsbolag har en skyldighet att meddela en personförsäkring (s.k. kontraheringsplikt). Kontraheringsplikten är underkastad vissa undantag. En inskränkning i rätten att teckna en försäkring gäller om försäkringsbolaget i det individuella fallet har särskilda skäl att inte meddela en sådan försäkring med hänsyn till risken för framtida försäkringsfall, den avsedda försäkringens art eller någon annan omständighet. Bolaget har då rätt att begära en högre premie än normalt eller förse försäkringen med förbehåll som inte görs för andra försäkringar av samma typ och i sista hand helt vägra försäkring. I samband med en ändring av lagen (prop. 2009/10:241, bet. 2010/11:CU4, rskr. 2010/11:128) konstaterade regeringen i propositionen att det i förarbetena till lagen uttalats att kontraheringsplikten bör följas upp så att den tillämpas på avsett sätt. Avsikten med en översyn har angetts vara att säkerställa att de sociala skyddsaspekterna kring skyldigheten att erbjuda personförsäkring verkligen får genomslag och om det bör införas en skyldighet för bolagen att rapportera om sina avslagsbeslut. Regeringen anförde att det alltjämt finns skäl att genomföra en sådan översyn, och det framstår som naturligt att i det sammanhanget undersöka vilka problem som försäkringsbolagens tolkning av inhämtad hälsoinformation kan ge upphov till. Regeringen uppgav att den avser att på det sättet ta fortsatta initiativ på området. Enligt uppgift från är avsikten att ta initiativ till en uppföljning under innevarande valperiod. Rapporten om kontraheringsplikt vid tecknandet av barnförsäkringar Som ett led i civilutskottets arbete med uppföljning och utvärdering beslutade utskottet att göra en övergripande inventering av försäkringsbolagens hantering av ansökningar om barnförsäkring och bolagens praxis vad gäller beslut om försäkring. Inventeringen syftar till att ge utskottet underlag för beredningen av riksdagsärenden i frågan och för eventuella synpunkter på inriktningen av den uppföljning av försäkringsavtalslagen som regeringen har aviserat. Inventeringen avser således inte att ersätta regeringens planerade uppföljning. presenterades resultatet av inventeringen i rapporten vid tecknandet av barnförsäkringar (2012/13:RFR6). Rapporten innehåller en kartläggning av hur försäkringsbolagen hanterar ansökningar om barnförsäkringar och bolagens praxis på området. Under arbetets gång har författaren gjort vissa iakttagelser som redovisas i rapporten. Iakttagelserna handlar om barns försäkringsskydd i allmän och privat försäkring, försäkringsbolagens riskbedömningar vid individuell barnförsäkring, kontraheringspliktens påverkan på andelen beviljade barnförsäkringar, tillämpning av undantagsregeln i kontraheringsplikten, försäkringsskydd genom gruppförsäkring, rättsläget när det gäller tillämpningen av kontraheringsplikten, nya försäkringslösningar som har utvecklats samt kontraheringsplikten . Ett motionsyrkande om kontraheringsplikten när det gäller barnförsäkringar behandlades senast av utskottet (bet. 2012/13:CU10). I motionen föreslogs att en statlig utredning bör se över kontraheringsplikten. Utskottet hade för sin del inte någon annan principiell uppfattning än motionärerna när det gäller angelägenheten av att så många barn som möjligt bör få tillfälle att tecknas för en barnförsäkring och att det är en angelägen fråga att försäkringsbolagen hanterar barnförsäkringar på ett korrekt sätt. Utskottet konstaterade att det är regeringens ambition att ta initiativ till en uppföljning av kontraheringsplikten under innevarande valperiod. Vidare pekade utskottet på att resultatet av den inventering av kontraheringsplikt vid tecknandet av barnförsäkringar som utskottet tagit initiativ till hade presenterats. I rapporten redovisas ett antal iakttagelser som författaren har gjort under arbetets gång. En iakttagelse är, anförde utskottet, att det förefaller som om andelen barnförsäkringar som beviljas med ordinarie villkor har ökat något jämfört och att andelen försäkringar som beviljas med klausul eller förhöjd premie har minskat något. En annan iakttagelse är att inte något av de större försäkringsbolagen använder förhöjda i sina barnförsäkringsprodukter när de inte kan erbjuda ett ordinarie försäkringsskydd. Uppföljningsrapporten tyder på att andelen barnförsäkringar som beviljas med ordinarie villkor har ökat något . Utskottet ansåg att en sådan utveckling är positiv. Enligt rapporten upplevde för prematurfödda barn att det har blivit enklare att teckna försäkring för prematurfödda barn. Utskottet ville också uppmärksamma att flera organisationer har lanserat egna försäkringslösningar. erbjuder exempelvis föräldrar till adoptivbarn en gruppförsäkring som inkluderar både en sjuk- och olycksfallsförsäkring. Den rapport som utskottet har tagit initiativ till bör kunna tjäna som ett underlag för regeringen inför de närmare ställningstagandena om inriktningen på den kommande uppföljningen. Med hänvisning till den aviserade uppföljningen ansåg utskottet att det inte fanns någon anledning att föreslå ett initiativ från med anledning av motionen. Utskottet föreslog att den då aktuella motionen skulle avslås, och följde utskottet. Enligt uppgift från är avsikten alltjämt att ta initiativ till en uppföljning av kontraheringsplikten under innevarande valperiod. Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns anledning att föreslå något initiativ från med anledning av motionen. Den bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om flytträtt för skadeförsäkringar. I motion 2013/14:C449 föreslår (KD) ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda möjligheten att införa en flytträtt för skadeförsäkringar. Med skadeförsäkring avses enligt 1 kap. 1 § försäkringsavtalslagen (2005:104) en försäkring som ska skydda mot ekonomisk förlust genom sakskada eller ren förmögenhetsskada, dvs. förmögenhetsförlust utan samband med fysisk skada. I begreppet skadeförsäkring ingår även ansvarsförsäkring som ska skydda mot sådan ekonomisk förlust som uppkommer då någon är ersättningsskyldig mot någon annan. Med personförsäkring avses enligt 2 § samma kapitel en livförsäkring, sjukförsäkring och olycksfallsförsäkring som tecknas hos ett försäkringsbolag. Enligt 3 kap. 2 § försäkringsavtalslagen får försäkringstiden för en individuell skadeförsäkring inte överstiga , om det inte finns särskilda skäl för en längre försäkringstid. Försäkringstagaren har enligt 3 § samma kapitel en ovillkorlig rätt att få försäkringen att upphöra vid försäkringstidens utgång. I vissa fall har en försäkringstagare rätt att säga upp försäkringen . Försäkringstagaren får enligt 3 kap. 6 § försäkringsavtalslagen säga upp försäkringen bl.a. om han eller hon på grund av någon händelse inte längre har behov av försäkringen eller om det inträffar någon annan liknande omständighet. Bestämmelsen kan t.ex. bli aktuell då försäkringstagaren har gjort sig av med den försäkrade egendomen eller om försäkringstagaren flyttar ihop med någon vars försäkring gäller alla hushållsmedlemmars lösa egendom. När det gäller personförsäkringar har försäkringstagaren enligt 11 kap. 5 § försäkringsavtalslagen rätt att när som helst säga upp försäkringen för upphörande. Om inte annat följer av försäkringens art, har försäkringstagaren rätt att i samband med uppsägningen få den återköpt av försäkringsbolaget eller få försäkringens hela värde överfört till en annan försäkring förutsatt att en sådan rätt inte saknas enligt inkomstskattelagen (1999:1229). I propositionen till försäkringsavtalslagen anförde regeringen att förslaget om fri uppsägningsrätt beträffande personförsäkringar bl.a. grundades på att vissa avtal om personförsäkring kan löpa och att olika framtida faktorer rörande försäkringstagarens personliga förhållanden, liksom i fråga om rättsförhållandet mellan parterna, inte kan förutses när försäkringsavtalet ingås. Situationen är, anförde regeringen vidare, annorlunda när det gäller skadeförsäkringar. När det inte finns en sådan omständighet som har nämnts får försäkringstagaren alltså säga upp försäkringen först till försäkringstidens utgång (prop. 2003/04:150 s. 164). Enligt utskottets mening finns det inte skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motionen. Motionen bör således avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om information vid försäkringsfall. Utskottet hänvisar till en beslutad lagändring. m.fl. (FP) anför i motion 2013/14:C340 att ett försäkringsbolag inte har någon skyldighet att hålla sig informerat om när en person som har tecknat en försäkring hos bolaget avlider. Försäkringsbolagen är inte heller skyldiga att meddela efterlevande om utfallande försäkringar. Ett tillkännagivande föreslås om att det ska införas regler om samordning mellan myndigheter och automatisk försäkringsutbetalning till efterlevande. Enligt 10 kap. 7 § försäkringsavtalslagen (2005:104) ska försäkringsbolaget när ett försäkringsfall har inträffat i skälig omfattning informera försäkringstagaren och andra som har anspråk mot bolaget om sådana förhållanden rörande försäkringen som det är av betydelse för dem att känna till. Om försäkringsbolaget får kännedom om ett försäkringsfall som utgörs av försäkringstagarens död ska det genast underrätta dödsboet om försäkringsfallet. har beslutat om ändringar i paragrafen som innebär att försäkringsbolagen får en skärpt skyldighet att kontrollera om det har inträffat dödsfall som utgör försäkringsfall. Försäkringsbolagen ska vara skyldiga att på ett ändamålsenligt sätt löpande kontrollera om det har inträffat dödsfall som utgör försäkringsfall och i så fall genast underrätta dödsboet och kända förmånstagare om möjligheten till ersättning. Om ett försäkringsbolag försummar detta, ska preskriptionstiden förlängas till . Lagändringen ska träda i kraft (prop. 2012/13:168, bet. 2013/14:CU4, rskr. 2013/14:31). Genom den beslutade lagändringen får önskemålen i motionen anses i huvudsak tillgodosedda. Utskottet föreslår därför att avslår motionen. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande som rör storleken på trafikförsäkringsavgiften. Utskottet hänvisar till pågående arbete. och (båda M) anför i motion 2013/14:C264 att det inte är rimligt att en person som bor i ett område med mycket låga ska få betala så mycket mer i straffavgift (trafikförsäkringsavgift) jämfört med områden med en mycket hög premieavgift. Det leder till att de som bor i små orter drabbas mycket hårt. Avgiften borde i stället bestämmas utifrån den aktuella nivån på premien för det område man bor i. Den som bor i t.ex. ska betala en avgift som baseras på den premien och inte en avgift baserad på en premie för t.ex. . Därför borde det göras en översyn av hur avgiften kan utformas på detta sätt. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed. I 34 § trafikskadelagen (1975:1410) finns bestämmelser om trafikförsäkringsavgift. Saknas föreskriven trafikförsäkring för ett motordrivet fordon som är registrerat i vägtrafikregistret och inte är avställt, har trafikförsäkringsföreningen rätt till gottgörelse (trafikförsäkringsavgift) av den försäkringspliktige för den tid denne har underlåtit att fullgöra sin försäkringsplikt. Trafikförsäkringsavgiften bestäms på grundval av de årspremier för trafikförsäkring som har tillämpats här i landet trafikförsäkring har saknats. Avgiften får överstiga högsta försäkringspremie inklusive skatt enligt lagen (2007:460) om skatt på trafikförsäkringspremie m.m. för fordon av samma fordonsslag och med samma användningssätt som det oförsäkrade fordonet. I samband med en ändring 1999 av hur trafikförsäkringsavgiften ska beräknas uttalade regeringen att avgiften inte i första hand ska ses som ett alternativ till den premie som skulle ha erlagts utan som en sanktion mot dem som inte lojalt bidrar till det skydd för trafikanterna som systemet med obligatorisk trafikförsäkring ger (prop. 1998/99:42 s. 20, bet. 1998/99:LU19). Trafikförsäkringsavgiften har behandlats av i betänkandet En utvidgad trafikförsäkring (SOU 2009:96). I betänkandet framhölls att avgiften är avsedd att vara en sanktion mot dem som inte lojalt bidrar till det skydd för trafikanterna som systemet med en obligatorisk trafikförsäkring ger. Avgiftens storlek bestäms enligt en schablonmetod, som innebär att beloppet bara delvis påverkas av den uteblivna premiens belopp. I många fall tas avgifter ut som i jämförelse med relevanta trafikförsäkringspremier framstår som mycket höga. Man kan anta, anförde utredningen, att den höga avgiftsnivån har en preventiv effekt och medverkar till att de flesta fordonsägare fullgör sin försäkringsplikt. Emellertid har systemet utsatts för kritik. Det har gjorts gällande att avgiftssanktionen är anmärkningsvärt sträng och att systemet är svårförståeligt. Trafikförsäkringsavgiften är avsedd att komma till användning i vitt skilda situationer, där försummelsen att hålla trafikförsäkring för ett fordon kan variera alltifrån ett tillfälligt förbiseende till en systematisk underlåtelse i avsikt att helt undgå den lagstadgade försäkringsplikten. Detta förhållande motiverar att reglerna om trafikförsäkringsavgift medger att avgiften i någon mån kan anpassas efter överträdelsens art, i vart fall efter hur länge den har pågått. Det är inte heller utan vidare givet att avgiftens preventiva verkan alltid blir större ju högre avgiftsbeloppet är. Utredningen ansåg att det inte finns skäl att invända mot att möjligheterna att ta ut höga belopp i trafikförsäkringsavgift begränsas i vissa fall. Regeringen beslutade att överlämna betänkande till den parlamentariska socialförsäkringsutredningen (Kommittén om hållbara försäkringar vid sjukdom och arbetslöshet, S 2010:04). Kommittén ska redovisa arbetet i sin helhet . Ett motsvarande motionsyrkande har tidigare behandlats av utskottet (bet. 2010/11:CU16), (bet. 2011/12:CU18) och därefter (bet. 2012/13:CU10). Utskottet ansåg då att resultatet av det pågående arbetet inte borde föregripas genom några uttalanden från sida. Utskottet har avstyrkt de då aktuella motionsyrkandena, och har följt utskottet. Utskottet anser alltjämt att det pågående arbetet inte bör föregripas genom någon åtgärd från sida och föreslår därför att motionen avslås. Handläggning av trafikskadeärenden m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. handläggningen av trafikskadeärenden. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstagande och pågående arbete. Jämför reservation 2 (S, MP, V). m.fl. (V) anför i motion 2013/14:C203 bl.a. att många trafikskadade och anhöriga upplever att prövningen i inte är rättssäker. Motionärerna anser att regeringen bör tillsätta en utredning för att granska och hur nämndens handläggning har fungerat ur ett rättssäkerhetsperspektiv (yrkande 1) och därefter återkomma till med förslag som grundas på granskningen av nämnden (yrkande 2). Motionärerna anser vidare att det finns ett stort behov av att stärka de trafikskadades ställning vid prövningar i trafikskadeärenden (yrkande 3). Tillkännagivanden föreslås i enlighet härmed. och (båda S) anför i motion 2013/14:C358 bl.a. att enligt deras uppfattning är ett organ för försäkringsbolagen och inte för de trafikskadade. Motionärerna anser att det ska tillsättas en kommission som ser över skaderegleringsförfarandet. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet härmed. I motion 2013/14:C397 föreslår och (båda S) ett tillkännagivande om att det bör göras en översyn av de medicinska rådgivarnas roll och medverkan i försäkringsärenden. Motionärerna anför bl.a. att försäkringsbolagens medicinska rådgivare inte omfattas av hälso- och sjukvårdstillsynen och därför inte kan bli föremål för myndighetskontroll. Det finns medicinska rådgivare som har uppdrag från flera försäkringsbolag vid sidan av sin ordinarie läkartjänst. (M) anför i motion 2013/14:C394 att försäkringsbolagen enligt reglemente i vissa fall är skyldiga att inhämta nämndens yttrande även om försäkringsbolaget och den skadelidande är överens om ersättningsnivån. Motionären föreslår ett tillkännagivande om behovet av en översyn av reglemente. Enligt 6 § trafikförsäkringsförordningen (1976:359) ska samtliga försäkringsgivare som driver trafikförsäkringsverksamhet i tillsammans med upprätthålla och bekosta en skaderegleringsnämnd, vars reglemente godkänns av regeringen. är den skaderegleringsnämnd som avses i förordningen. Enligt Trafikskadenämndens reglemente har nämnden till uppgift att verka för en enhetlig och skälig personskadereglering inom trafikförsäkringen. Nämnden avger rådgivande yttranden till trafikförsäkringsbolag och i ärenden om ersättning för personskada från trafikförsäkringen. Nämnden avger även yttranden till domstolar eller andra myndigheter i frågor som rör ersättning för personskada. En annan uppgift för nämnden är att fastställa ersättningstabeller och riktlinjer för olika delar av den ideella ersättningen, tabeller som allmänt accepterats på andra håll, också av domstolarna. I det nuvarande reglementet anges bl.a. att bolag ska inhämta nämndens yttrande i fråga utom rättegång som avser ersättning för inkomstförlust under invaliditetstid om den medicinska invaliditeten uppgår till eller förlusten för år beräknas uppgå till ett belopp motsvarande en halv gång prisbasbeloppet. I nämnden ska finnas högst 33 ledamöter. Ordföranden förordnas av regeringen. Vice ordförandena och deras ersättare förordnas av . Samtliga nu nämnda ska vara lagkunniga. Vidare finns lekmannaledamöter som förordnas på förslag av vissa arbetsmarknadsorganisationer. Slutligen finns ledamöter med särskild branschkunskap (bolagsledamöter). Nämnden fattar beslut i en sammansättning av två av de lagkunniga ledamöterna, två lekmannaledamöter och två bolagsledamöter. I ärenden av enklare beskaffenhet kan sammansättningen bestå av en ledamot ur respektive kategori eller endast ordföranden. Vidare avgörs frågor av principiell betydelse av ett råd bestående av ordföranden, fyra vice ordförande, fem lekmannaledamöter och fem bolagsledamöter. Rådet avgör dock inte enskilda ärenden. Nämnden har tillgång till sakkunnigläkare helt fristående från försäkringsbolagen. När nämnden anser att det finns skäl till det prövas de medicinska frågorna av nämndens läkare, som har specialkompetens. Om den skadelidande inte är nöjd med försäkringsbolagets beslut efter nämndens yttrande kan han eller hon väcka talan mot bolaget i allmän domstol. har i betänkandet En utvidgad trafikförsäkring (SOU 2009:96) tagit upp vissa frågor angående . Utredningen betonade att det inte ingått i uppdraget att genomföra någon generell översyn av trafikförsäkringens tvistlösningsmekanismer. Utgångspunkten är att den enskildes rättssäkerhet inte får försämras i det nya systemet. Utredningen anförde bl.a. att den inte kan finna annat än att den nuvarande ordningen med en kostnadsfri prövning i och möjlighet till domstolsprövning i allt väsentligt tillgodoser rimliga krav på rättssäkerhet.