bet · H101TU14 · 2014-04-07 00:00:00 — För att göra det lättare för transportköparna att få en överblick över vad transporter kostar när regler och avtal följs, vill utskottet även peka på att det behövs beräkningsunderlag som visar vad som är en rimlig kostnad för en transport om kollektivavtalsenlig lön betalas och en lastbil med god miljöprestanda används. Utskottet vill därför framhålla vikten av att sådana beräkningsunderlag för vägtransporter som utförs enligt gällande regler och avtal tas fram. Utskottet vill avslutningsvis peka på de positiva åtgärder för att hjälpa transportköparna att göra rätt och bra val som åkeribranschen själv tagit initiativ till genom Fair Transport. Detta innebär att de som är medlemmar i undertecknar att de kommer att följa ett antal åtaganden som handlar om trafiksäkerhet, miljöhänsyn och ansvar när det gäller det egna företagandet. Utskottet kan konstatera att detta är ett steg i rätt riktning som det ändå kvarstår ett behov av att också lägga ett ökat ansvar på beställarna av transporter. Med hänvisning till det ovan anförda föreslår utskottet att ger regeringen till känna att beställaransvaret bör skärpas och att det bör tas fram ett beräkningsunderlag för vägtransporter som utförs enligt gällande regler och avtal. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2013/14:T449 (C) i denna del, 2013/14:T510 (S) yrkandena 6 och 7, 2013/14:Sk376 (V) yrkande 20 i denna del och 2013/14:Sk411 (S) yrkande 25. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att åtgärder bör vidtas för att komma till rätta med missförhållandena i åkeribranschen till följd av falska egenföretagare och oseriösa bemanningsföretag. bifaller därmed helt eller delvis motioner om villkoren inom yrkestrafiken. Jämför reservation 5 (M, FP, C, KD). När det handlar om att anställa personal som bor utomlands gäller vanliga beskattningsregler om vistelsen i varar eller längre. Om vistelsen i är kortare än har den anställde däremot möjlighet att bli beskattad enligt särskild inkomstskatt för utomlands bosatta (SINK). SINK innebär att skatten är på ersättningen och eventuella förmåner, att den anställde slipper deklarera i och att den anställde inte får göra några avdrag. Om den anställde inte visar upp ett utsändningsintyg, som ett A1-intyg eller liknande, ska arbetsgivaren betala arbetsgivaravgift och lämna en kontrolluppgift. Arbetsgivaren ska till dess att den anställde kan visa ett beslut från att han eller hon ska bli beskattad enligt SINK eller enligt inkomstskattelagen dra skatt enligt gällande skattetabell där arbetsgivaren har sitt säte plus . Den anställde kan sedan i efterhand, , begära omprövning av ärendet för att kunna bli beskattad enligt SINK eller inkomstskattelagen. Skatten justeras då retroaktivt. Enligt det gällande regelverket är huvudregeln att de sociala avgifterna betalas i det land där personen är verksam. Lagen anger vidare att den som betalar ersättning till någon för utfört arbete också är den som är skyldig att betala arbetsgivaravgifterna (socialavgifterna). Det finns sedan undantag från reglerna om personen som arbetar i annat land är utstationerad och därmed kvarstår i sitt hemlands socialförsäkringssystem; då betalas inga sociala avgifter. Det finns också undantag från reglerna om en person som har F-skatt för bedriven verksamhet är den som själv är skyldig att betala socialavgifterna. I motion 2013/14:T250 av (S) framförs att det förekommer osund konkurrens inom åkerinäringen och att utländska åkerier bedriver verksamhet som inte är förenlig med svensk lagstiftning. Det gäller i första hand den s.k. cabotagetrafiken där utländska fordon ofta är stationerade i och därmed saknar lagstöd för sin verksamhet. I motionen anförs vidare att den svenska åkerinäringen riskerar att slås ut, att responsen från ledande politiker har varit mer eller mindre obefintlig och att även rättssystemet verkar ovilligt att agera. Motionären anser därför att regeringen bör överväga åtgärder mot illegal verksamhet inom åkeribranschen. I motion 2013/14:T364 (yrkande 1) pekar m.fl. (S) på att många åkerier från andra länder bedriver illegal inrikestrafik i och att detta har lett till omfattande marknadsstörningar och lönedumpning där arbetskraft utnyttjas och seriösa åkerier, som betalar avtalsenliga löner, har börjat konkurreras ut. En del av dagens problem beror enligt motionärerna på att gällande cabotageregler inte följs och att varken kontroller eller sanktionssystem fungerar, trots tydliga anvisningar i gällande EU-förordning. Den illegala inrikestrafiken har lett till att ett ökande antal svenska åkare har sänkt sina priser genom att anlita falska egenföretagare eller förare från utländska bemanningsföretag utan representation i . Motionärerna pekar på att detta är en marknadsstörning som sprider sig och underminerar förutsättningarna för de åkerier som lever upp till normala krav på avtalsenliga löner och inbetalda skatter. Motionärerna efterlyser därför insatser mot olaglig cabotagetrafik. I motion 2013/14:T390 av och (båda SD) anförs att det har uppdagats att svenska åkeriföretag har börjat byta ut svensk arbetskraft mot billigare utländsk, vilket leder till lönedumpning. Motionärerna menar att utländsk arbetskraft ska anställas på samma villkor som svensk och att samma kollektivavtal ska gälla för samtliga anställda. Om ett åkeri anlitar ett bemanningsföretag vid arbetstoppar ska företaget vara certifierat, det ska ansvara för förarnas löner, och anställningsvillkoren ska följa det kollektivavtal som gäller för den firma de hyr ut arbetskraften till. Enligt motionärerna ska det också åligga åkerier som hyr in arbetskraft att kontrollera att den inhyrda arbetskraften har utbildning motsvarande yrkeskompetensbevis (YKB) och i förekommande fall är ADR-godkänd för transporter av farligt gods. Utifrån detta efterlyser motionärerna lagstiftning om att samma anställningsvillkor ska gälla för utländsk arbetskraft som för svenska arbetstagare (yrkande 3). m.fl. (S) efterlyser i kommittémotion 2013/14:T510 (yrkande 4) att det ska införas krav på att all personal i åkeribranschen ska ha en fast anställning i syfte att komma till rätta med den problematiska situationen med en ökad andel falska egenföretagare och oseriösa bemanningsföretag. Motionärerna hänvisar till att det i finns en lag om krav på anställning som innebär att ett åkeri endast får använda sig av personal som har en fast anställning, kör åkeriets egna lastbilar och omfattas av gällande kollektivavtal. Enligt motionärerna kan undantag göras under arbetstoppar då tillfällig dispens kan ges för att anlita arbetskraft via ett certifierat bemanningsföretag. Motionärerna vill se att samma bestämmelser införs även i . m.fl. (S) anför i motion 2013/14:T516 (i denna del) att en stor del av den tunga transporten i utförs av oseriösa transportörer som är på väg att konkurrera ut den seriösa transporten. De olagliga transporterna, falska F-skattsedlar och otillåten cabotagetrafik utgör enligt motionärerna ett mycket stort problem, och skickas anmälningar om misstänkt olaglig yrkestrafik till berörda polismyndigheter. Den olagliga trafiken ökar dramatiskt och trots att enskilda poliser gör ett bra jobb vidtas inte tillräckliga åtgärder från samhällets sida. I motionen framförs att den utvecklade illegala inrikestrafiken har försatt svenska och utländska seriösa åkerier i en närmast ohanterlig konkurrenssituation, där lågavlönade, utnyttjade chaufförer tvingas till s.k. yrkesmässig trafik och tar över marknaden i . I spåren av denna trafik drar även annan kriminell verksamhet såsom narkotika- och människohandel in i . I motionen efterfrågas därför en skärpt lagstiftning mot oseriösa åkare som trafikerar vägnätet. m.fl. (V) anför i partimotion 2013/14:Sk376 att det behövs riktade insatser för att komma åt de utbredda missförhållandena i åkeribranschen. Motionärerna påminner om att har uppmanat regeringen att utreda hur en modell liknande den holländska kan införas i och efterfrågar förslag om detta (yrkande 20 i denna del). m.fl. (S) efterlyser i kommittémotion 2013/14:Sk411 åtgärder mot att anställda i åkerier som är baserade i och utnyttjar falska F-skattsedlar eller anställda i utländska åkerier som bedriver illegal inrikestrafik i i strid mot inte sällan arbetar under både dåliga arbetsvillkor och dåliga arbetsförhållanden (yrkande 27). I samma motion framförs vidare önskemålet att pröva den s.k. holländska modellen i , vilken innebär att chaufförer som kör för ett åkeri också måste vara anställda av åkeriet (yrkande 28). Utskottet vill inledningsvis påminna om att riktade ett tillkännagivande till regeringen om behovet av att se över möjligheten att införa en modell liknande den som tillämpas i , med krav på bl.a. att de som arbetar inom åkerinäringen ska vara anställda i det företag som utför transporten (bet. 2012/13:TU16, rskr. 2012/13:228). I den utredning om regelefterlevnaden inom yrkestrafiken på väg som Transportstyrelsen presenterat behandlas även frågan om villkoren inom yrkestrafiken på väg. Utskottet anser dock inte att det utredningsunderlag som Transportstyrelsen lägger fram i denna del är till fyllest. Utskottet har kunnat se att den olagliga trafiken ökar dramatiskt och trots att enskilda poliser gör ett bra jobb vidtas inte tillräckliga åtgärder från samhällets sida. Utskottet kan konstatera att det förekommer osund konkurrens inom åkerinäringen och att utländska åkerier bedriver verksamhet som inte är förenlig med svensk lagstiftning. Det gäller i första hand den s.k. cabotagetrafiken där utländska fordon ofta är stationerade i och därmed saknar lagstöd för sin verksamhet. Utskottet ser att många åkerier från andra länder bedriver illegal inrikestrafik i och att detta har lett till omfattande marknadsstörningar och lönedumpning där arbetskraft utnyttjas medan seriösa åkerier som betalar avtalsenliga löner konkurreras ut. I spåren av denna trafik drar även annan kriminell verksamhet såsom narkotika- och människohandel in i . Utskottet anser därför att det är angeläget med riktade insatser för att komma åt de utbredda missförhållandena i åkeribranschen. I annat fall riskerar den svenska åkerinäringen att slås ut. Utskottet efterlyser åtgärder mot att anställda i åkerier som är baserade i och utnyttjar falska F-skattsedlar eller anställda i utländska åkerier som överträder cabotagetransportbestämmelserna eller kör olaga yrkesmässig trafik, inte sällan arbetar under både dåliga arbetsvillkor och dåliga arbetsförhållanden. Utskottet anser att chaufförerna inom åkeribranschen bör ha en fast anställning i syfte att komma till rätta med den problematiska situationen med en ökad andel falska egenföretagare och oseriösa bemanningsföretag. Utskottet har i detta sammanhang sett att det i finns en lag om krav på anställning som innebär att ett åkeri endast får använda sig av personal som har en fast anställning, kör åkeriets egna lastbilar och omfattas av gällande kollektivavtal. Utskottet har uppfattat att vissa undantag kan göras under arbetstoppar då tillfällig dispens kan ges för att anlita arbetskraft via ett certifierat bemanningsföretag. Med hänvisning till vad som ovan anförts föreslår utskottet att ger regeringen till känna som sin mening att åtgärder bör vidtas för att komma till rätta med missförhållandena i åkeribranschen till följd av falska egenföretagare och oseriösa bemanningsföretag. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2013/14:T250 (S), 2013/14:T364 (S) yrkande 1, 2013/14:T510 (S) yrkande 4, 2013/14:T516 (S) i denna del, 2013/14:Sk376 (V) yrkande 20 i denna del, 2013/14:Sk411 (S) yrkandena 27 och 28 samt tillstyrker delvis motion 2013/14:T390 (SD) yrkande 3. Undantag från Transportstyrelsens avgifter för tillsyn av kör- och vilotider Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att se över reglerna för avgifter för tillsyn av kör- och vilotider. Utskottet hänvisar till att Transportstyrelsen har genomfört en sådan översyn. har beslutat att Transportstyrelsens verksamhet i form av tillstånd, tillsyn och registerhållning i huvudsak ska finansieras med avgifter fr.o.m. (prop. 2010/11:30, bet. 2010/11:TU6, rskr. 2010/11:59). Kontroll av kör- och vilotider är en del av myndighetens tillsynsverksamhet och ingår därmed i den verksamhet som är avgiftsfinansierad. I Transportstyrelsens föreskrifter (TSFS 2013:72) anges att den registrerade ägaren debiteras en årlig avgift på per fordon för tillsyn av kör- och vilotider enligt förordningen (1993:185) om arbetsförhållanden vid vissa internationella vägtransporter och förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. samt tillsyn enligt lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransportarbete. Om Transportstyrelsen upptäcker brister vid ett ordinarie tillsynstillfälle som leder till ytterligare tillsynsinsatser tar myndigheten ut en avgift i form av en löpande timtaxa. Förvaltningsrätten i är första instans för prövning av överklaganden om årliga avgifter för tillsyn av kör- och vilotider. Därefter kan ärenden överklagas till Kammarrätten. och (båda M) anför i motion 2013/14:T402 att lagstiftningen om att Transportstyrelsen tar ut en årlig avgift på för tillsyn av kör- och vilotider är bra eftersom den som orsakar kostnaden också betalar avgiften. Motionärerna påpekar att det inte var tänkt att fordon som omfattas av de undantag som finns i lagstiftningen ska betala den årliga avgiften. Transportstyrelsen har skickat ett inbetalningskort på till alla fordonsinnehavare, vilket har orsakat många överklaganden till Transportstyrelsen, där ett stort antal därefter har överklagats till förvaltningsrätten i . fick de fordon som beviljats undantag från avgiften inte något nytt inbetalningskort, men fick dessa åter ett inbetalningskort på . Enligt motionärerna kan man anta att fordonsinnehavaren då åter måste överklaga sitt beslut. Motionärerna menar att det inte kan vara lagstiftarens mening att dels belasta fordonsägarna med onödig administration, dels belasta rättsväsendet med dessa ärenden. I motionen efterfrågas därför en översyn av den gällande lagstiftningen med avseende på möjligheten för fordonsinnehavare att ansöka om ett permanent undantag från bestämmelserna. Frågan om Transportstyrelsens avgifter för kör- och vilotidskontroller har tidigare behandlats av utskottet i betänkande 2012/13:TU16. Utskottet välkomnade då att Transportstyrelsen hade inlett ett arbete med att se över hur metoderna kan utvecklas för att förbättra träffsäkerheten vid debitering av avgifter för kör- och vilotidskontroller. Enligt uppgift från Transportstyrelsen har myndigheten arbetat med att identifiera en bättre träffsäkerhet vid debiteringen av tillsynsavgiften utifrån att avgiften ska täcka kostnaderna för den tillsyn och kontroll som åligger Transportstyrelsen. I detta ligger att begränsa avgiftsuttaget till de transportverksamheter som med fog kan sägas komma att omfattas av kör- och vilotidskontroller. Enligt Transportstyrelsen innebär detta att avgränsningen inte enbart handlar om de transporter som tillhör de grupper som är undantagna från bestämmelserna utan även sådana verksamheter som av andra skäl är så begränsade att kontrollverksamheten inte kommer att omfatta dessa. Transportstyrelsen har redovisat att dessa avgränsningar har resulterat i att avgiftskollektivet har minskat med ca 10 000 fordonsägare och att det blivit cirka 10 000 färre fordon i kollektivet. Enligt Transportstyrelsen är det främst fysiska personer som inte bedriver någon form av näringsverksamhet som har undantagits samt juridiska personer utan yrkestrafiktillstånd som bara äger något enstaka fordon. Enligt Transportstyrelsen är det också dessa ägarkategorier som tidigare i hög utsträckning har fått tillsynsavgiften omprövad. Utskottet ser positivt på att träffsäkerheten förbättrats väsentligt avgift och att det bara är ett femtontal ärenden som har överlämnats till domstolsprövning. Det kan jämföras med 800 ärenden och 150 ärenden . Enligt Transportstyrelsen ligger de fordon som undantagits från avgift efter Transportstyrelsens omprövning kvar med undantaget så länge som fordonet har samma registrerade ägare. På så sätt kan det ses som ett slags permanent undantag. Om fordonet byter ägare upphör dock undantaget eftersom användningssättet då är känt för Transportstyrelsen. Utskottet anser att motionärernas önskemål om en översyn har blivit tillgodosett och avstyrker därför motion 2013/14:T402 (M). Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att arbetet med att skapa fler säkra uppställningsplatser för yrkestrafiken behöver påskyndas. bifaller därmed helt eller delvis motionsförslag om detta. Jämför reservation 6 (M, FP, C, KD). och (båda SD) pekar i motion 2013/14:T390 på att övervakade uppställningsplatser bidrar till att man kommer till rätta med nattliga dieselstölder. Vidare måste antalet rastplatser i anslutning till storstäder ökas för att undvika att chaufförer drabbas av böter för att de bryter mot kör- och vilotider på grund av köer. För att skapa en tryggare arbetsmiljö för åkarna efterfrågas därför fler säkra uppställningsplatser samt en ökning av antalet rastplatser i anslutning till storstäderna (yrkande 2). m.fl. (S) framhåller i kommittémotion 2013/14:T510 att arbetet med fler säkra uppställningsplatser med fördel kan snabbas på nu när de nya riktlinjerna för transeuropeiska transportnätverk (TEN-T) är på plats (yrkande 11). Motionärerna pekar på att säkra uppställningsplatser nämns i TEN-T-riktlinjerna och framhåller att även användningen av ny teknik som s.k. elektroniska stängsel runt lastbilar måste främjas. Vidare anges att ITS-system (intelligenta transportsystem) kan användas för att ge chaufförerna information om var det finns lediga säkra uppställningsplatser. I samma motion anförs vidare att stölder av gods från parkerade lastbilar och även överfall på chaufförer har ökat . Motionärerna efterfrågar därför fler säkra uppställningsplatser för yrkestrafiken i anslutning till platser där chaufförer stannar (yrkande 12). I kommissionens delegerade förordning (EU) nr 885/2013 fastställs nödvändiga specifikationer för informationstjänster för säkra och skyddade parkeringsplatser för lastbilar och kommersiella fordon på unionsnivå i enlighet med direktiv /40/EU. Av förordningen följer bl.a. att medlemsstaterna ska utse områden där trafik- och säkerhetsförhållandena kräver att informationstjänster om säkra och skyddade parkeringsplatser införs. beslutade om en ny lag om intelligenta transportsystem (ITS) vid vägtransporter (prop. 2012/13:138, bet. 2012/13:TU14, rskr. 2012/13:226). Den nya lagen gäller fr.o.m. . Lagen är en ramlag och innebär att och rådets direktiv /40 av om ett ramverk för införande av intelligenta transportsystem på vägtransportområdet och för gränssnitt mot andra transportslag (ITS-direktivet) genomförs i svensk rätt. Lagen gäller för informations- och kommunikationsteknik och tillhandahållande av tjänster med sådan teknik som syftar till att fungera gränsöverskridande inom Europeiska unionen. Det är fråga om teknik och tjänster som avser användning av väg-, vägtrafik- och resedata, trafikledning och hantering av godtransporter, stöd för trafiksäkerhet och skydd av transporter samt samverkan mellan fordon och transportinfrastruktur. När det gäller ITS-tillämpningar och ITS-tjänster föreskriver den nya lagen att de bl.a. ska uppfylla de krav som behövs för att tillhandahålla informationstjänster för säkra och skyddade parkeringsplatser för lastbilar och andra fordon i kommersiell trafik samt för att tillhandahålla bokningstjänster för säkra och skyddade parkeringsplatser för lastbilar och andra fordon i kommersiell trafik. Utskottet påminner om att det i beredningen av ärendet konstaterade att regeringens förslag var väl avvägt liksom nödvändigt att genomföra. Utskottet betonade vidare att ITS kan bidra till att skapa bättre möjligheter att använda transportsystemet på ett effektivt sätt. Mot bakgrund av att stölderna av gods från parkerade lastbilar och även överfall på chaufförer har ökat vill utskottet framhålla behovet av att fler säkra uppställningsplatser öppnas för yrkestrafiken, särskilt i anslutning till platser där chaufförer stannar . Det handlar om de stora hamnarna och andra större logistikcentrum och längs de stora Europavägarna. Enligt utskottets mening kan arbetet med fler säkra uppställningsplatser med fördel snabbas på eftersom de nya TEN-T-riktlinjerna för transeuropeiska transportnätverk redan nu är på plats. Utskottet vill i sammanhanget även se att användningen av ny teknik som s.k. elektroniska stängsel runt lastbilar främjas. Utskottet vill framhålla nyttan av ITS-system som bl.a. kan nyttjas för att ge användbar information till chaufförerna om var det finns lediga säkra uppställningsplatser. Med hänvisning till vad som anförs ovan föreslår utskottet att tillkännager för regeringen att arbetet med att skapa fler säkra uppställningsplatser för yrkestrafiken behöver påskyndas. Utskottet tillstyrker därmed motion 2013/14:T510 (S) yrkandena 11 och 12 samt tillstyrker delvis motion 2013/14:T390 (SD) yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om åtgärder mot chaufförsbrist. Utskottet hänvisar till de satsningar som görs för att utbilda fler yrkesförare. Jämför reservation 7 (S, MP, V). I kommittémotion 2013/14:T510 av m.fl. (S) framförs att det väntas en brist på kvalificerade chaufförer inom och att det därför finns anledning att redan nu se till att såväl yrkesprogrammen på landets gymnasieskolor som arbetsmarknadsprogrammen är förberedda på detta. Motionärerna pekar på att välutbildade chaufförer är mycket betydelsefulla både för att höja trafiksäkerheten och minska vägtransportbranschens klimatpåverkan. För att öka jämställdheten i transportbranschen är det även viktigt att få fler kvinnor att söka sig till chaufförsyrket och transportbranschen i sin helhet. Chaufförsyrket kan bli mer attraktivt om man lyckas stävja den osunda konkurrensen och förbättra arbetsförhållandena i branschen, varför motionärerna efterfrågar åtgärder mot chaufförsbrist (yrkande 8). Utskottet kan inledningsvis konstatera att vägtransportmarknaden är beroende av en god tillgång på kvalificerade förare. Transportstyrelsen har pekat på att det tillskott som kom från de nya EU-medlemsstaterna 2004 och framåt kommer att plana ut samt att en situation med förarbrist skulle kunna påverka förarlönerna men också tydliggöra behoven av att inom unionen se över de gemensamma kraven på förarutbildningar och kostnaderna för individen för dessa. Enligt uppgifter från Transportfackens () som utskottet har tagit del av utbildas det i cirka 1 500 yrkesförare . Enligt TYA behöver dock branschen minst 5 000 nya yrkesförare . Utskottet välkomnar därför den satsning som görs på yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning (Yrkesvux) på nivå och som aviserades första gången i budgetpropositionen . Syftet med satsningen är att motverka en brist på personer med yrkesutbildning och nå de grupper som saknar gymnasieutbildning med yrkesinriktning eller har en gymnasial yrkesutbildning som behöver kompletteras. Inom ramen för denna satsning erbjuds bl.a. utbildningar för yrkesförare av godstransporter som syftar till att ge kunskaper för att klara CE-körkort (tung lastbil med släp) och den grundläggande yrkeskompetens som krävs för ett arbete som lastbilsförare. Yrkesvuxutbildningarna är CSN-berättigande. Utskottet vill även framhålla att det är glädjande att andelen kvinnor som utbildar sig till yrkesförare har ökat. Enligt en undersökning från TYA som presenterades uppgår andelen kvinnliga förare i till . När det gäller andelen kvinnor som hade rekryterats uppgick den till av de rekryterade förarna, vilket innebär att trenden är positiv. Med hänvisning till de satsningar som görs för att utbilda fler yrkesförare i syfte att motverka brist på chaufförer avstyrker utskottet motion 2013/14:T510 (S) yrkande 8.