bet · H101AU8 · 2014-06-12 00:00:00 — Vi delar Lagrådets uppfattning och anser att lagstiftningen inte kan ha den utgångspunkt som regeringen föreslår. Att en verksamhets möjligheter att bära kostnaderna för åtgärden ska ingå i en skälighetsbedömning angavs i den bakomliggande utredningens förslag (Ds 2010:20). Det är inte acceptabelt om regeringens formulering av den ekonomiska aspekten får de konsekvenser som Lagrådet anger. Rekvisitet om ekonomiska förutsättningar bör därför avskaffas. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motionerna 2013/14:A9 (V) yrkande 5 och 2013/14:A11 (MP) yrkande 5 tillstyrks. 7.Undantag för privatpersoner, punkt 7 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A9 av m.fl. (V) yrkande 3. Regeringen har försett lagstiftningen med ett undantag för privatpersoner. Det kan vid första anblicken förefalla rimligt, men anser att det är problematiskt av principiella skäl. Undantaget exemplifieras med att det t.ex. skulle vara oskäligt att ställa krav på att en familj som säljer urvuxna barnkläder över nätet ska tillgänglighetsanpassa sitt hem i samband med försäljningen. Detta är dock något som i en skälighetsbedömning inte skulle bedömas som rimligt att göra. Av det principiella skälet att en lagstiftning mot diskriminering ska vara restriktiv med på förhand angivna undantag är därför även undantaget för privatpersoner olämpligt. Den bakomliggande utredningen (Ds 2010:20) har övervägt detta och kommit till samma slutsats. Det föreslagna undantaget för privatpersoner bör därför avskaffas. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A9 (V) yrkande 3 tillstyrks. 8.Undantag för bostäder, punkt 8 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A9 av m.fl. (V) yrkande 6. Regeringen har föreslagit ett undantag i fråga om bostäder. Den bakomliggande utredningen (Ds 2010:20) problematiserade kring frågan och gjorde bedömningen att bostadsmarknaden inte bör undantas från lagstiftningen. Utredningens förslag innebar inte några krav på tillgänglighetsanpassning vid försäljning eller överlåtelse av en bostad, men vissa åtgärder vid exempelvis visning av bostäder skulle kunna bedömas vara skäliga att vidta. Utredningen exemplifierade med att det handlar om så enkla saker som att flytta på föremål som står i vägen eller starkt doftande blommor. Allt skulle regleras på ett lämpligt sätt genom skälighetsbedömningen. Regeringen verkar dock ha tolkat utredningens förslag som betydligt mer långtgående och att det skulle kunna ställas höga krav på tillgänglighetsanpassning vid visning av bostäder. anser att det är mycket olyckligt att den som tillhandahåller en bostad till allmänheten helt undantas från diskrimineringsförbudet. Vilka åtgärder som skulle vara rimliga att vidta bör i stället regleras enligt en skälighetsbedömning. Det föreslagna undantaget i fråga om bostäder bör därför avskaffas. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A9 (V) yrkande 6 tillstyrks. 9.Andrahandsansvar, punkt 9 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reser- 2013/14:A9 av m.fl. (V) yrkande 7 och 2013/14:A11 av och (båda MP) yrkande 4. Den bakomliggande utredningen (Ds 2010:20) föreslog ett andrahandsansvar för den som hindrar åtgärder mot bristande tillgänglighet. Det kan t.ex. handla om en fastighetsägare som säger nej till åtgärder som den enskilde behöver få vidtagna i sin egen bostad. I andra fall kan det handla om företag som hyr lokaler för sin verksamhet och vill genomföra tillgänglighetsskapande åtgär- Om en fastighetsägare då vägrar kan det innebära att skäliga tillgänglig- hetsåtgärder inte blir av. Utredningen föreslog därför att den som hindrar en verksamhetsansvarig från att vidta åtgärder mot bristande tillgänglighet ska kunna hållas ansvarig genom ett andrahandsansvar. Regeringen vill dock inte lägga fram förslaget, trots att det har stötts av flertalet remissinstanser. det har ifrågasatt regeringens bedömning och menat att det kan få oacceptabla följder när det gäller tillgängligheten om inte antingen den verksamhetsansva- rige får ett ansvar för att åtgärder vidtas oavsett om fastighetsägaren ger sitt samtycke eller ett särskilt ansvar läggs på fastighetsägaren. bedömningen att situationen blir orimlig om det inte finns ett ansvar för an- tingen den ena eller den andra. Det bör därför införas ett andrahandsansvar för den som hindrar åtgärder mot bristande tillgänglighet. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. att motionerna 2013/14:A9 (V) yrkande 7 och 2013/14:A11 (MP) yrkande 4 Tillgänglighet för vissa särskilda grupper, punkt 10 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande ly- tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reser- 2013/14:A11 av och (båda MP) yrkande 6, 2013/14:C260 av (MP) yrkande 7 och 2013/14:A395 av m.fl. (MP) samt 2013/14:A237 av (S) och 2013/14:A258 av (S). Tillgänglighetsfrågorna ser olika ut beroende på funktionsnedsättning,och har förståelse för att man inte kan eller ens bör försöka räkna upp alla i propositionen om bristande tillgänglighet. anser ändå att vikten av kommunikativ tillgänglighet behöver exemplifieras. Döva, hörselskadade och personer med dövblindhet som använder teckenspråk får knappast tillgänglighet genom enkla lösningar. Det krävs särskilda och kompetenta insatser, t.ex. i form av teckenspråkstolkar, något som bl.a. lyfts fram i utredningen samlad tolktjänst (SOU 2011:83). Det är mycket angeläget att avsikten i tänkta förbättringar kopplas ihop med frågan om kommunikativ tillgänglighet och att detta framgår i samband med regeringens proposition. En annan grupp som upplever tillgänglighetsproblem är ledarhundsförare. Ledarhundar får visserligen komma in på flera platser där andra hundar inte har tillträde. Men att bli insläppt är inte alltid möjligt, då det i är tillåtet att avvisa ledarhundar från t.ex. restauranger och kaféer. Avvisningar sker ofta med argumentationen att människor med allergier kan drabbas negativt om hundar finns i inomhusmiljön. Att bli avvisad från en plats som man inte klarar av att befinna sig på utan sin ledarhund upplevs som kränkande och diskriminerande. anser att det är angeläget att skapa möjligheter för människor att leva ett så fritt och självständigt liv som bara är möjligt. Lagstiftningen om diskriminering på grund av bristande tillgänglighet behöver skärpas i fråga om synskadade i behov av ledarhundar. Ytterligare en grupp som i olika situationer kan ställas inför bristande tillgänglighet är den växande gruppen doftöverkänsliga. Vanligtvis är det artificiella ämnen som vi människor har skapat i våra kemiska fabriker som orsakar problem. Dofterna finns i kläder, leksaker och kosmetika, men även som tillsatser för att höja värdet på matprodukter, böcker, möbler, bilar osv. Regeringen bör ta ansvar för att kunskapen om mindre grupper som diskrimineras i vårt moderna postindustriella samhälle synliggörs med sina specifika problem. Att utreda och stärka även gruppen doftöverkänsligas möjlighet att verka i samhället ingår i regeringens åtagande enligt konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motionerna 2013/14:C260 (MP) yrkande 7, 2013/14:A11 (MP) yrkande 6 och 2013/14:A395 (MP) tillstyrks. 11.Utvärdering, punkt 11 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A10 av m.fl. (S) yrkande 3. Vi välkomnar att tillgänglighet nu förs in som diskrimineringsgrund i lagstiftningen. Men regeringens förslag innehåller flera och omfattande undantag från lagstiftningen. Till exempel föreslås att hela bostadssektorn undantas från lagstiftningen. Vi befarar att dessa undantag gör lagstiftningen alltför svag. Syftet med lagstiftningen måste enligt vår mening vara att bidra till ett alltmer tillgängligt samhälle för alla. Det är svårt att på förhand överblicka konsekvenserna av de omfattande undantagen. Vi anser därför att regeringen bör ges i uppdrag att följa och värdera utvecklingen av lagens tillämpning och dess konsekvenser. Regeringen bör senast återkomma till med en utvärdering. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A10 (S) yrkande 3 tillstyrks. 12.Likabehandlings- och mångfaldsplaner, punkt 12 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A301 av m.fl. (V) yrkande 9. Alla människor har rätt att söka arbete och arbeta utan att bli utsatta för diskriminering. Ökad etnisk mångfald på arbetsmarknaden är positivt för hela samhället. Det är arbetsgivaren som har huvudansvaret för att motverka och förebygga diskriminering i arbetslivet. Diskrimineringslagen ställer krav på att arbetsgivare ska främja lika rättigheter och möjligheter i arbetslivet oavsett kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning. Det finns också starka skäl för att arbetsgivare bör arbeta förebyggande för att förhindra diskriminering som har samband med könsidentitet eller könsuttryck, funktionsnedsättning, sexuell läggning och ålder. Vi anser att alla arbetsgivare med fler än tio anställda bör omfattas av skyldigheten att upprätta likabehandlings- och mångfaldsplaner i fråga om samtliga diskrimineringsgrunder. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A301 (V) yrkande 9 tillstyrks. 13.Förebyggande arbete mot diskriminering i övrigt, punkt 13 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A11 av och (båda MP) yrkande 7 och 2013/14:U297 av m.fl. (S) yrkande 3, 2013/14:A221 av (KD), 2013/14:A345 av m.fl. (S), 2013/14:A350 av (S) yrkandena 1 och 2 samt 2013/14:A407 av (SD). Diskriminering kommer generellt att minska i ett samhälle som tänker rätt från början. Det är därför medvetenhet och synsätt är så viktigt. Det ligger till grund för allt som görs och planeras. En byggnad som har byggts med ett smalt trapphus utan hiss, kullerstenstorg eller snirkliga lokaler är kostsamt och inte sällan också svårt att ändra på ett bra sätt. Det gäller även produkters utformning, vilket inte tas sikte på i regeringens lagförslag om bristande tillgänglighet. Men tänker man in så många användare som möjligt kan t.ex. it-system göras mer användarvänliga för alla redan från början. Det som är användarvänligt för en grupp blir det ofta för andra. Föräldrar med barnvagn, en äldre person med rullator eller cyklister får alla förbättrad tillgänglighet i den fysiska miljön. Uppmärksamhet på psykiska funktionsnedsättningar gynnar alla som av olika skäl inte är högpresterande. Behovet av att kontakta en teckentolk ökar uppmärksamheten på olikhet. Samhället blir öppnare och mindre elitistiskt. Konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning tar upp frågan om vikten av att främja en universell utformning vid utvecklingen av normer och riktlinjer. Det bör gälla allt som sker i samhället som är till för alla. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. att motion 2013/14:A11 (MP) yrkande 7 tillstyrks. 14.Förebyggande arbete mot diskriminering i övrigt, punkt 13 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A407 av (SD) och avslår motionerna 2013/14:A11 av och (båda MP) yrkande 7, 2013/14:U297 av m.fl. (S) yrkande 3, 2013/14:A221 av (KD), 2013/14:A345 av m.fl. (S) och 2013/14:A350 av (S) yrkandena 1 och 2. har ett antal fall uppmärksammats där personer har fått ersättning för att de med hänvisning till sin religion vägrat att skaka hand med personer av motsatt kön. Gemensamt för dessa fall är att de ställt den positiva rätten att agera i enlighet med religion högre än den negativa rättigheten att slippa utsättas för diskriminerande behandling till följd av könstillhörighet. Oavsett vilken diskrimineringsgrund som anges bör negativ rätt alltid gå före positiv. Jag ställer mig bakom den oinskränkta rätten att behandlas lika oavsett grupptillhörighet. Däremot kan och bör personers agerande leda till reaktioner och att bemötande påverkas. Att dagens diskrimineringslagstiftning tolkas på så sätt att personers agerande kan ursäktas med identifiering med en utsatt grupp är en allvarlig brist. Lagstiftningen kan och bör skydda rätten att vara den du är, men inte att agera utan konsekvenser. Än mer allvarligt blir det när agerandet i sig är diskriminerande. Med anledning det anförda bör det utredas hur diskrimineringslagen kan förtydligas så att den skyddar negativa rättigheter men ger utrymme för reaktioner på agerande oaktat koppling till diskrimineringsgrund. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A407 (SD) tillstyrks. 15.Diskriminering på grund av etnisk tillhörighet, punkt 14 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:K379 av m.fl. (MP) yrkande 3, 2013/14:K394 av m.fl. (MP) yrkandena 14 och 16, 2013/14:A262 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V, MP) yrkande 3 och 2013/14:A380 av (C) samt 2013/14:A353 av och (båda SD) yrkandena 1– 3 och 2013/14:A364 av och (båda SD). Diskriminering och rasism som har samband med etnisk tillhörighet är en del av många personers vardag. Vardagsrasismen innebär för många människor i en påfrestning som kan leda till hälsoproblem, minskat förtroende för samhället och svårigheter att ta vara på sina rättigheter. Särskilt utsatta är nationella minoriteter, afrosvenskar och muslimer. Vi anser att utsatta gruppers möjligheter att tillvarata sina rättigheter måste stärkas, men att också samhället måste ta sitt ansvar för att motverka vardagsrasismen. Minoritetsgrupperna ska stå självständiga i förhållande till staten. Det innebär att efter att vissa demokratiska grundregler har uppfyllts ska organisationerna själva få bestämma vad resurserna används till. Stödet får användas exempelvis till att stärka gruppens identitet, kultur och språk, stärka gruppens inflytande i samhället och motverka rasism och diskriminering. Regeringen bör på detta vis stärka och långsiktigt säkra stödet till utsatta gruppers och antirasistiska organisationers organisering. Vi vill även ha en särskild satsning från statligt håll, exempelvis genom ett uppdrag till DO, att särskilt satsa på att motverka diskriminering och stärka ställningen i samhället för nationella minoriteter, afrosvenskar och muslimer. Vi noterar att studier har visat på samband mellan fattigdom och t.ex. utbildningsresultat, etablering på arbetsmarknaden och hälsa och trygghet i det egna bostadsområdet. Vidare har invandrade äldres omsorgsbehov i större utsträckning än äldre svenskars behov lösts genom s.k. anhöriganställning eller med anhörigbidrag. Kvinnornas ansvar för omsorgen av sina äldre anhöriga blir ett hinder för att de ska kunna förvärvsarbeta, studera eller ha sysselsätt- ningar utanför hemmet och familjen. Detta försvårar kvinnornas egen integ- ration i samhället. Tillgången till barn- och äldreomsorgen måste därför utfor- mas så att den inte i praktiken missgynnar grupper av medborgare på grund av etnicitet eller ursprung. När det särskilt gäller situationen för muslimer har flera studier och under- sökningar visat att allt fler svenska muslimer känner sig mer utsatta för diskri- minering och rasistiska angrepp. Detta är en oroande utveckling. varliga brotten mot svenska muslimers mänskliga rättigheter har skett inom ramen för en svensk lagstiftning som ska skydda oss från terrorister. minering hör inte hemma i ett demokratiskt samhälle. Det bör göras en översyn av svenska muslimers situation, i samarbete med svenska muslimer själva, där dessa människor är med i både definitionsprocessen av problemen och skap- andet av lösningarna. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. att motionerna 2013/14:K379 (MP) yrkande 3, 2013/14:K394 (MP) yrkandena 14 och 16, 2013/14:A262 (V, MP) yrkande 3 och 2013/14:A380 (C) tillstyrks. Diskriminering på grund av etnisk tillhörighet, punkt 14 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A353 av och (båda SD) yrkandena 1– 3 och 2013/14:A364 av och (båda SD) samt avslår motionerna 2013/14:K379 av m.fl. (MP) yrkande 3, 2013/14:K394 av m.fl. (MP) yrkandena 14 och 16, 2013/14:A262 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V, MP) yrkande 3 och 2013/14:A380 av (C). Staten har under lagt ned stora resurser på att motverka samt forska och sprida medvetenhet om de negativa attityder, den diskriminering och det våld som invandrare utsätts för. Mycket av detta arbete är bra och nödvändigt. Däremot har nästan ingen uppmärksamhet riktats mot den diskriminering, de negativa attityder och det våld som infödda svenskar utsätts för på grund av sin härkomst, trots att svenskfientligheten av allt att döma är ett allvarligt och vanligt förekommande problem. Infödda svenskar omfattas alltså inte av det skydd som lagstiftningen är tänkt att utgöra. Svenskfientligheten kan också ta sig uttryck i form av trakasserier, kränkningar och nedsättande attityder kopplade till svenskarnas härkomst eller utseende. I etablerade massmedier har det förekommit kränkande omdömen om svenskar som knappast hade släppts igenom om det handlat om någon annan folkgrupp. En tredje form av svenskfientlighet, som också är den allvarligaste, är det våld och den brottslighet som infödda svenskar utsätts för på grund av sin härkomst. har i flera studier visat att invandrare är överrepresenterade som gärningsmän inom de flesta brottskategorier och att infödda svenskar är överrepresenterade som offer. Med anledning av vad som ovan framförts är det hög tid att regeringen vidtar åtgärder för att kartlägga och stävja svenskfientligheten. En utredning bör tillsättas med uppdrag att kartlägga svenskfientlighetens utbredning och karaktär i syfte att motverka svenskfientligheten. En ytterligare åtgärd bör vara att se över och ändra befintliga lagtexter som medger negativ särbehandling av infödda svenskar. Vidare bör statligt stöd endast ges till sådana antirasistiska organisationer som också förbinder sig att motverka svenskfientligheten. När det gäller statligt stöd till vissa organisationer bör även statsbidraget till organisationer bildade på etnisk grund avskaffas, och det senast i statsbudgeten . Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motionerna 2013/14:A353 (SD) yrkandena 1–3 och 2013/14:A364 (SD) tillstyrks. 17.Obligatoriska kravprofiler vid rekrytering, punkt 15 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A301 av m.fl. (V) yrkande 4. För att skapa likvärdiga möjligheter till arbetsmarknadsinträde för nyanlända och personer med utländsk bakgrund i övrigt måste rekryteringsprocesserna rensas från diskriminering. För att inte godtyckligt utestänga arbetssökande med utländsk bakgrund måste befattningsbeskrivningar och annonser tydligt 2013/14:AU8 RESERVATIONER formulera de krav som ställs, de meriter som är nödvändiga och tillräckliga samt de urvalsprinciper som kommer att användas genom rekryteringsprocessen. Vi begär att regeringen återkommer med förslag på hur en lagändring om sådana obligatoriska kravprofiler bör utformas. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A301 (V) yrkande 4 tillstyrks. Kritiska analyser vid rekrytering, punkt 16 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A301 av m.fl. (V) yrkande 8. För att motverka diskriminering vid rekryteringar är det viktigt att i förväg bestämma vilka kvalifikationer som är viktiga och att sedan bedöma kandidaterna utifrån dessa kriterier. Om så inte sker är det lätt hänt att de som rekryterar under rekryteringsprocessen väger in andra aspekter och i stället för den mest kvalificerade kandidaten väljer någon som liknar dem själva. För att undvika detta är det viktigt med bra verktyg för rekrytering. DO bör därför ges i uppdrag att utveckla verktyg för kritiska analyser av rekryteringsprocesser och bidra till att detta tillämpas på de tio största myndigheterna. Regeringen bör skriva in ett sådant uppdrag i DO:s regleringsbrev. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A301 (V) yrkande 8 tillstyrks. 19.Förbud mot frågor om planerade barn, punkt 17 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A368 av och (båda S). Unga kvinnors utsatthet på arbetsmarknaden är till stor del knuten till arbetsgivarens syn på barnafödande. Detta visar sig än tydligare när det gäller hur arbetsgivaren ser på att anställa kvinnor i fertil ålder. Många drar sig för att anställa kvinnor i den ålder där man vanligtvis skaffar barn. Det mest förnedrande uttrycket för detta är förekomsten av s.k. babykontrakt, dvs. att kvinnan vid anställningen förbinder sig att inte skaffa barn . Även i de fall där inte ett sådant kontrakt direkt upprättas förekommer det att arbetsgivare vid anställningsintervjuer ställer frågan om den arbetssökande har för avsikt att skaffa barn. Medvetet eller omedvetet spelar svaret på en sådan fråga naturligtvis in i bedömningen av den arbetssökandes kvaliteter. Det kan av många också upplevas som stötande att i en anställningsintervju behöva svara på djupt personliga frågor som uppenbart inte har relevans för bedömningen av lämpligheten för befattningen. Då frågor om planerade graviditeter som regel ställs främst till kvinnliga arbetssökande, i syfte att gallra ut dem som svarar ja eller ställa krav på uppskjuten graviditet, borde frågan inte vara tillåten över huvud taget vid anställningsintervjuer, oavsett om den riktas till kvinnliga eller manliga sökande. Om det är förbjudet att ställa frågan, och detta blir allmänt känt, har det en avskräckande effekt på arbetsgivare som därmed kommer att ställa den i mindre utsträckning. Det bör alltså införas ett förbud för arbetsgivare att i anställningsintervjuer ställa frågor om planerade barn. Vad som har anförts bör ge regeringen till känna. Det innebär att motion 2013/14:A368 (S) tillstyrks. 20.Diskrimineringsombudsmannen, punkt 18 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:A288 av m.fl. (S) yrkandena 4 och 5. lades ned och verksamheten fördes över till DO 2009. Det finns olika åsikter om hur väl detta har fallit ut för jämställdhetsarbetet. När det nu har gått föreslår vi socialdemokrater att det ska göras en utvärdering av DO. Vi ser gärna att det sker utifrån jämförelser med har ett främjandeuppdrag, men