bet · H101SkU19 · 2014-03-03 00:00:00 — Beslutet kunde heller inte anses vara grundat på hänsyn till intresset av att skydda människors hälsa och liv enligt artikel 30 i EG-fördraget, eftersom det inte var ändamålsenligt för att uppnå syftet att begränsa alkoholkonsumtionen och inte stod i proportion till syftet att skydda ungdomar mot alkoholkonsumtionens skadeverkningar. upphörde den skattefria försäljningen (s.k. taxfreeförsäljning) inom EU. Skattefria alkoholdrycker och tobaksvaror kan fortfarande säljas till resenärer som ska resa till en destination utanför EU. Detta regleras i lagen (1999:445) om exportbutiker. En resande till ett tredjeland får köpa 200 cigaretter eller 100 cigariller eller 50 cigarrer eller röktobak eller en proportionell blandning av dessa tobaksvaror. Dessutom får han eller hon köpa spritdryck eller starkvin, vin och starköl. Enligt rådets direktiv /74/EEG om undantag från mervärdesskatt och punktskatt på varor som införs av resande från tredjeländer kan skattefria varor föras in skattefritt i från ett tredjeland. Direktivet är införlivat genom lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import. En resande från ett tredjeland kan föra in 200 cigaretter eller 100 cigariller eller 50 cigarrer eller röktobak eller en proportionell blandning av dessa tobaksvaror. Dessutom får han eller hon föra in spritdryck eller starkvin, vin och starköl. Den som inte fyllt får dock inte föra in alkoholdrycker, och den som inte fyllt får inte föra in tobaksvaror. Av punktskattedirektivet följer att alkoholdrycker som säljs för konsumtion i ska beskattas i med svensk alkoholskatt. Ankomsthandel med varor som beskattas med svensk alkoholskatt är således i och för sig förenlig med unionsrätten. Enligt unionsrätten är det möjligt att beskattat sälja alla förekommande varor vid både avresa och ankomst för resande inom EU. Ankomsthandel med obeskattade varor kräver däremot förändringar av om punktskatt och mervärdesskatt på alkoholdrycker, dvs. åtgärder på unionsnivå. Det gäller oavsett om resenärerna kommer från ett annat land inom EU eller från ett tredjeland. I de svenska exportbutikerna kan resenärer beskattat köpa samtliga varor utom alkohol. För tredjelandsresenärer är det som framgått möjligt att i svenska exportbutiker köpa alkohol och tobak skattefritt vid avresan. I motion 2013/14:Sk221 av och (båda S) anförs att regeringen i EU bör aktualisera en utredning om möjligheten att göra taxfreeinköp på ankomstflygplatsen. Om det görs möjligt för resenären att förbeställa varor och sedan hämta ut varorna när man landar, minskas utsläppen betydligt och säkerheten ökar, framhåller motionärerna. I motion 2013/14:Sk268 av och (båda FP) yrkande 2 sägs att regeringen bör verka i EU för att införselkvoterna sänks till en nivå som kan anses rimlig för privat bruk. I motion 2013/14:So206 av m.fl. (V) yrkande 8 anser motionärerna att regeringen bör ta ett förnyat initiativ och arbeta för sänkta införselkvoter av alkohol i EU. har vid upprepade tillfällen, senast vid det föregående (bet. 2012/13:SkU19), gett uttryck för att de gällande indikativa nivåerna för privatinförsel är alldeles för höga för svenska förhållanden och att regeringen bör verka för en förändring i EU, inte bara av införselreglerna utan av synen på alkoholpolitiken i stort. Det är att beklaga att regeringens ansträngningar på området inte fått allmänt gehör bland övriga medlemsstater. Det innebär att de nuvarande indikativa nivåerna för privatinförsel kvarstår oförändrade i det nya punktskattedirektivet som tillämpas från . Utskottet utgår från att regeringen utan något uttalande från fortsätter arbetet med att sänka kvoterna för privatinförsel och förändra alkoholpolitiken i EU genom att söka allianser och utveckla samarbetet med andra länder där alkoholen och gränshandeln innebär problem. Utskottet kan instämma i att det är ett onödigt och miljöbelastande transportarbete att flyga alkoholvaror fram och tillbaka för att åstadkomma en befrielse från svensk punkt- och mervärdesskatt. Gemenskapsrätten medger dock inte att medlemsstaterna undantar varor vid ankomstförsäljning från punkt- och mervärdesskatt. Utskottet sympatiserar med motionärernas intentioner men bedömer att det inte heller är förenligt med gemenskapsrätten att skattefria varor ska kunna beställas vid utresan för att vid återkomsten hämtas ut och konsumeras i . har tidigare avslagit motsvarande yrkande om att regeringen ska driva frågan om att förändra unionsrätten för tillåta ankomsthandel med alkohol (bet. 2011/12:SkU16). ansåg att ett sådant agerande skulle vara motsägelsefullt och att inte bör göra avsteg från den restriktiva hållning som vi i övrigt intar på EU-nivå i frågor om alkoholbeskattning. ansåg också att Systembolagets försäljningsmonopol bör upprätthållas. Utskottet anser inte att bör ändra sin ståndpunkt. Utskottet avstyrker med det anförda samtliga motioner som behandlas i avsnittet i motsvarande delar. Skatt som styrmedel på kemikalieområdet Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om att en utredning ska lämna förslag om skatter som styrmedel på kemikalieområdet. avslår också motionsförslaget om att regeringen ska föreslå en kemikalieskatt i enlighet med Kemikalieinspektionens förslag. Jämför reservation 13 (S, MP, V). EU har moderniserat den europeiska lagstiftningen om kemikalier och infört Reach (Registration, Evaluation, Authorisation and Restriction of Chemicals), ett integrerat system för registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier. Bestämmelserna finns i rådets förordning (EG) nr 1907/2006. Syftet med systemet är att förbättra skyddet av människors hälsa och miljön, som den europeiska kemiska industrins konkurrenskraft bibehålls och dess innovationsförmåga stärks. Dessutom har en europeisk kemikaliemyndighet (Echa) inrättats för att ta hand om den löpande förvaltningen av de krav som Reach medför. Reach ålägger företag som tillverkar och importerar kemikalier att bedöma riskerna i samband med användning av dessa ämnen och att vidta nödvändiga åtgärder för att hantera de risker som identifierats. Skyldigheten att bevisa att de kemikalier som tillverkas eller saluförs är säkra övergår från de offentliga myndigheterna till industrin. Svensk kemikalielagstiftning finns i , i regeringens förordningar och i Kemikalieinspektionens föreskrifter. Genom proposition 2007/08:80 och EG-förordningen om kemikalieregistrering anpassades de svenska bestämmelserna till Reach. Inom ramen för handlingsplanen för en giftfri vardag presenterade Kemikalieinspektionen rapporten kan ekonomiska styrmedel komplettera regleringar inom kemikalieområdet? (rapport nr 1/2013). I rapporten lämnar inspektionen förslag på flera olika områden för ekonomiska styrmedel som bedöms vara intressanta att utreda vidare. Regeringen tillsatte en utredning om ekonomiska styrmedel för en giftfri vardag (dir. 2013:127). En särskild utredare ska analysera behovet av nya ekonomiska styrmedel på kemikalieområdet och, om behovet finns, vilken typ av ekonomiskt styrmedel som har bäst förutsättningar att vara verkningsfullt och kostnadseffektivt. Om det är lämpligt att införa en skatt eller annat ekonomiskt styrmedel, ska utredaren presentera ett förslag på hur en sådan skatt eller ett sådant styrmedel tekniskt ska utformas. Uppdraget ska redovisas . I motion 2013/14:Sk359 av m.fl. (MP) föreslås att en utredning ska lämna förslag om bättre styrning på kemikalieområdet med hjälp av skatter. Enligt Kemikalieinspektionens rapport nr 1/2013 kan ekonomiska styrmedel vara lämpliga komplement till regleringar, och Kemikalieinspektionen redovisar ett antal förslag på skatter för vidare utredning, anför motionärerna. I kommittémotion 2013/14:MJ492 av m.fl. (S) yrkande 10 anförs att regeringen bör föreslå en kemikalieskatt i enlighet med Kemikalieinspektionens förslag och redovisa en konsekvensanalys av förslaget. Motionärerna anser att Reach är otillräcklig i sin nuvarande utformning för att nå miljömålet Giftfri miljö och att det krävs en mer aktiv och innovativ svensk kemikaliepolitik. Enligt motionen har Kemikalieinspektionen föreslagit en skatt på utpekade varor, ca 10–15 per sektor, som innehåller ftalater, bromerade flamskyddsmedel, högfluorerade ämnen och kvicksilver. Motionärerna föreslår att den tillsatta utredaren bör få tilläggsdirektiv att komma med ett lagförslag i enlighet med detta. I samband med höstens budgetbehandling godtog utskottet regeringens bedömning att en särskild utredare bör tillsättas för att analysera den roll som ekonomiska styrmedel kan spela för att minska förekomsten av eller risken för exponering och spridning av miljö- och hälsofarliga ämnen (se yttr. 20013/14:SkU1y). Regeringen tillsatte en utredning om ekonomiska styrmedel för en giftfri vardag (dir. 2013:127). Om det är lämpligt att införa en skatt eller annat ekonomiskt styrmedel ska utredaren enligt direktiven presentera ett förslag på hur en sådan skatt eller ett sådant styrmedel tekniskt ska utformas. Utskottet anser att inte bör föregripa utredningens arbete genom uttalanden om att utredningen bör föreslå skatter som styrmedel på kemikalieområdet. Utskottet avstyrker de aktuella motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om att höja skatten på bekämpningsmedel och om att även beskatta kreosot och andra träskyddsmedel. Jämför särskilt yttrande 4 (S, MP, V). Enligt lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel ska skatt betalas med för varje helt kilo verksam beståndsdel i bekämpningsmedlet. Skatten betalas när bekämpningsmedel omsätts eller tas i anspråk inom landet. Med bekämpningsmedel avses ämnen eller beredningar som är avsedda att användas till skydd mot egendomsskador eller olägenheter för människors hälsa, förorsakad av växter, djur, bakterier eller virus. Skattskyldig är den som inom landet yrkesmässigt tillverkar bekämpningsmedel eller från ett annat land för in eller tar emot bekämpningsmedel för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet. När skatten på bekämpningsmedel infördes var skattesatsen . Den nuvarande nivån på infördes . Träskyddsmedel är undantagna från bekämpningsmedelsskatt. Undantaget infördes för att undvika negativa konsekvenser för den svenska träimpregneringsindustrin. Bekämpningsmedel som innehåller kreosot måste godkännas av Kemikalieinspektionen för att få användas i . Kemikalieinspektionen redovisar på sin webbplats bl.a. att – en viss användning av kreosot är acceptabel under förutsättning att de särskilda bestämmelser som anges i tillståndsbeslutet tillämpas – inget alternativ till kreosot är bättre ur miljösynpunkt – en undersökning visar på att det skulle uppstå allvarliga socioekonomiska konsekvenser om kreosot skulle förbjudas – 2011 meddelade att kreosot är möjlig att använda fr.o.m. . I motion 2013/14:Sk202 av och (båda MP) föreslås att det generella undantaget från bekämpningsmedelsskatt för träskyddsmedel ska avskaffas. Kreosot är cancerframkallande och innehåller flera hälsofarliga substanser men omfattas trots det, liksom andra träskyddsmedel, inte av bekämpningsmedelsskatten, framhåller motionärerna. I kommittémotion 2013/14:MJ299 av m.fl. (V) yrkande 18 sägs att kreosot bör beskattas som andra bekämpningsmedel. Enligt motionen ligger en utvärdering till grund för att användningen av kreosot tillåts . På grund av kreosotens giftighet bör skattefriheten slopas, anser motionärerna. I kommittémotion 2013/14 MJ302 av m.fl. (V) yrkande 6 föreslås att skatten på bekämpningsmedel höjs och att skatten återförs till jordbruket som stöd för miljöförbättrande åtgärder. Även i kommittémotion 2013/14:MJ492 av m.fl. (S) yrkande 15 och yrkande 39 föreslås att undantaget från bekämpningsmedelsskatt för kreosot slopas och att skatten på bekämpningsmedel indexeras för att upprätthålla den styrande effekten. Motionärerna framhåller att förekomsten av bekämpningsmedel är den vanligaste orsaken till dålig vattenkvalitet. avslog i samband med behandlingen av budgeten oppositionens förslag om att höja skatten på bekämpningsmedel och om att kreosot bör beskattas (bet. 2013/14:FiU1, yttr. 2013/14:SkU1y). Kreosot och andra träskyddsmedel omfattas inte av skatten på bekämpningsmedel. När skatten infördes motiverades undantaget bl.a. med att skatten skulle få svåra konsekvenser för den svenska träimpregneringsindustrin. Enligt Kemikalieinspektionen saknas det miljövänligare alternativ till kreosot. Medlet får användas fr.o.m. . Finansminister har i som svar på fråga 2012/13:221 Skattefrihet för kreosot av (V) anfört bl.a. att mycket har förändrats under de som gått sedan skatten på bekämpningsmedel infördes. Frågan bereds därför i . Utskottet anser att en eventuell ändring av lagen i syfte att införa en skatt på kreosot bör beredas på sedvanligt sätt. Utan ett sådant underlag är utskottet inte berett att uttala sig om lagen bör ändras. Utskottet avstyrker med det anförda de aktuella motionerna i motsvarande delar. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om att återinföra en skatt på handelsgödsel respektive att utreda en skatt på kadmium och eventuellt andra ämnen i konstgödsel. Jämför reservation 14 (S, MP, V). Enligt den numera upphävda lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel skulle skatt betalas med för varje helt kilo kväve i gödselmedlet och med för varje helt gram kadmium i gödselmedlet, till den del kadmiuminnehållet överstiger per ton fosfor. Skatten på gödselmedel slopades (bet. 2009/10:FiU1 och bet. 2009/10:SkU21) eftersom beskattningen av handelsgödselkväve hade haft liten påverkan på användningen inom jordbruket eftersom prisförändringar på gödselmedel påverkar användandet relativt lite. När lagen om skatt på gödselmedel upphörde innebar det att även skatten på kadmium i gödselmedlet slopades trots att skatten på kadmiuminnehållet i fosforgödselmedel hade haft tydligare effekt än skatten på kväveinnehållet. Regeringen uttalade (prop. 2009/10:41 s. 186) mot den bakgrunden att man borde pröva alternativa styrmedel för att uppnå liknande effekter som den som kadmiumdelen av gödselmedelsskatten hade haft. Regeringen ansåg vidare att jordbruksnäringens omfattande arbete med att minska kadmiumhalterna i gödselmedel och livsmedel borde fortsätta även vid slopad skatt på kadmiuminnehållet i fosforgödselmedel. har ett särskilt undantag från om gödselmedel som innebär att handelsgödsel med höga kadmiumhalter inte får saluföras i landet. Kemikalieinspektionen har på regeringens uppdrag gjort en förnyad bedömning av riskerna med kadmium för människors hälsa och miljön. Kemikalieinspektionens slutsats är att det finns behov av att väsentligt sänka det nationella gränsvärdet för kadmium i mineralgödsel (rapport nr 1/11). Regeringen ansökte 2012 hos Europeiska kommissionen om att få halvera det svenska gränsvärde för kadmium. har dock avslagit begäran eftersom de svenska förhållandena vad det gäller vatten, mark och folkhälsa inte ansågs vara så specifika att de tillåter ytterligare undantag från den gemensamma marknaden. I kommittémotion 2013/14:MJ302 av m.fl. (V) yrkande 4 föreslås att en skatt på handelsgödsel återinförs som skatten höjs . Intäkterna ska, enligt motionen, oavkortat återgå till jordbruket som stöd för miljöförbättrande åtgärder. I motion 2013/14:MJ305 av m.fl. (MP) yrkande 4 anförs att en utredning skyndsamt bör föreslå en lämplig utformning av skatt på kadmium och eventuellt andra ämnen i konstgödsel. I kommittémotion 2013/14:MJ492 av m.fl. (S) yrkande 29 föreslås också att en skatt på handelsgödsel återinförs. Skatten på handelsgödsel var det viktigaste styrmedlet för att minska övergödningen. Med tanke på omfattning anser motionärerna att det är konstigt att majoritet avvisar en skatt på handelsgödsel utan att redovisa alternativ. Helcom, dvs. , är det styrande organet i konventionen om skydd av miljö. Även i motion 2013/14:N238 av m.fl. (MP) yrkande 6 föreslås att handelsgödselskatten bör återinföras. En handelsgödselskatt behövs enligt motionen för att minska övergödningen och för att med kretsloppsanpassade metoder återföra näringsämnen till åkermarken. Skatten på handelsgödsel slopades eftersom beskattningen av handelsgödselkväve hade haft liten påverkan på användningen inom jordbruket. Motionsförslagen om att införa en skatt på handelsgödsel innebär ökade kostnader för lantbruket. avvisade så sent som vid höstens behandling av budgetpropositionen förslag från Socialdemokraterna, och om att återinföra skatten på handelsgödsel. Utskottet anser att de skäl som motiverade att skatten på handelsgödsel slopades är giltiga och anser inte att bör ompröva sitt beslut. För kadmiuminnehållet i fosforgödselmedel fanns det en tydligare effekt av handelsgödselskatten än för kväveinnehållet. Arbetet har därför inriktats mot att pröva alternativa styrmedel för att uppnå liknande effekter som den som kadmiumdelen av gödselmedelsskatten haft. En giftfri miljö är en av de miljöpolitiska huvuduppgifterna –2014. satsas totalt på att genomföra en nationell handlingsplan för en giftfri vardag. Det finns ett nationellt gränsvärde som innebär förbud mot att saluföra fosforgödselmedel som innehåller kadmium per ton fosfor. Regeringen ansökte 2011 hos Europeiska kommissionen om att få halvera det svenska gränsvärdet för kadmium. har dock avslagit begäran eftersom de svenska förhållandena inte ansågs vara så specifika att de tillåter ytterligare undantag från den gemensamma marknaden. I proposition 2013/14:39 På väg mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken anför regeringen att en samlad kadmiumstrategi bör tas fram inom EU med syfte att långsiktigt och systematiskt minska människors exponering för kadmium. Regeringen anför vidare att i sin rapport återföring av fosfor – redovisning av ett uppdrag från regeringen (rapport 6580, ) föreslagit regler som begränsar tillförseln av oönskade ämnen, däribland kadmium, till och annan mark. Enligt propositionen har fått i uppdrag att, i samråd med Kemikalieinspektionen, och , ta fram ett etappmål för att minska människors exponering för kadmium via livsmedel samt att föreslå åtgärder och styrmedel för att nå etappmålet. Erfarenheterna från dessa uppdrag kan enligt regeringen utgöra en del av underlaget för en strategi på EU-nivå för att långsiktigt och systematiskt minska exponeringen för kadmium. Utskottet konstaterar att det pågår ett ambitiöst långsiktigt arbete med att minska människors exponering för kadmium, och förslag om åtgärder och styrmedel håller på att tas fram. Utskottet är inte berett att föregripa vilka styrmedel som kan vara lämpliga för att minska kadmiumexponeringen. Utskottet avstyrker med det anförda de aktuella motionerna i motsvarande delar. Skatt på avfall som deponeras och skatt på avfallsförbränning Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om att avfallsskatt inte bör betalas för avfall som återdeponeras respektive att lagen om skatt på avfall bör ses över för att främja materialåtervinning. avslår också motionsförslaget om att avfallsförbränningsskatten ska återinföras. Jämför reservationerna 15 (MP) och 16 (SD). Enligt avfallsdirektivet (2008/98/EG) ska alla medlemsländer ha ett avfallsförebyggande program. Det ska innehålla mål och åtgärder för att minska avfallets miljöpåverkan och mängden avfall och farliga ämnen i material och produkter. Målen och åtgärderna ska följas upp för att se hur bra det går att uppfylla och genomföra dem. Prioriterade avfallsområden är textilavfall, matsvinn, elektronik, bygg- och rivningsavfall. Lagen (1999:673) om skatt på avfall trädde i kraft och tillämpas fr.o.m. . Skatt ska betalas med per ton avfall som förs in till en avfallsanläggning där avfall till en mängd av slutligt förvaras eller förvaras . Skattskyldig är den som bedriver verksamhet på anläggningen. Avfallsskatt ska inte betalas om avfallet är avsett att inom anläggningen komposteras, rötas, förbrännas eller användas för tillverkning av fast lagringsbart bränsle. Avdrag på skatten får göras för avfall som har förts ut från anläggningen. Deponiskatten är avsedd att ge en miljöstyrande effekt som skapar ett tryck på att återvinna avfall. Skatten ska ge en minskning av sådant avfall som inte kan återvinnas och därför deponeras. Minskningen ska ske genom att man uppmuntrar utvecklingen av olika former av avfallsbehandling genom bearbetning och val av råmaterial m.m. har i samråd med gjort en översyn och analys av den miljöstyrande effekten av deponiskatten. Uppdraget redovisades till (redovisning NV-00338-13). anför bl.a. att en ökad utvinning av metaller, plast och organiskt avfall från gamla deponier skulle kunna ge stora miljövinster. bedömer inte att det finns anledning att införa speciella regler för deponiutvinning. Deponiutvinning är oftast att se som en integrerad del av efterbehandling av gamla deponier. Samma skatteregler bör därför gälla för avfall från deponiåtervinning som för förorenad jord från övriga efterbehandlingsåtgärder. anför i ett yttrande till redovisning att rättsläget är oklart och att frågan bör utredas ytterligare. infördes en energi- och koldioxidskatt på fossilt kol i visst hushållsavfall som förbränns. föreslog i betänkandet Skatt i retur (SOU 2009:12) att skatten skulle slopas eftersom den har haft en obetydlig styreffekt och de olika avfalls-, energi- och klimatpolitiska mål som motiverade dess införande hade uppfyllts i begränsad omfattning. beslutade att slopa avfallsförbränningsskatten fr.o.m. (bet. 2009/10:SkU21). Avfallsförbränningsanläggningar omfattas i stor utsträckning av EU:s system för utsläppshandel. I systemet ingår förbränningsanläggningar med en installerad kapacitet över och mindre förbränningsanläggningar anslutna till fjärrvärmenät med en total kapacitet över . Om kapacitetsgränserna ovan överskrids ingår även förbränningsenheter som hör till en industrianläggning, samförbränningsanläggningar samt rena biobränsleanläggningar om de är anslutna till fjärrvärmenät med total kapacitet över . I motion 2013/14:Sk318 av och (båda SD) föreslås att deponiskatten för avfall som återdeponeras från gamla deponier efter utsortering och återvinning bör slopas så att det blir lönsamt att gå igenom gamla deponier. I kommittémotion 2013/14:MJ519 av m.fl. (MP) yrkande 10 anförs att bör utreda hur deponiregler och skatter kan justeras för att främja materialåtervinning. Det är viktigt att deponiskatt och deponiförbud utformas så att det inte är omöjligt eller olönsamt att ta ut återvinningsbart material ur deponier därför att material som inte kan återvinnas måste läggas tillbaka i deponin, framhåller motionärerna. I motion 2013/14:N238 av m.fl. (MP) yrkande 5 föreslås att avfallsförbränningsskatten ska återinföras. Slopandet av avfallsförbränningsskatten har försämrat kalkylerna för alla investeringar i separering, insamling och rötning av den organiska delen i hushållsavfallet. Skatt på sopförbränning är enligt motionen motiverad av många olika skäl, och rätt utformad är den strategisk för att soporna ska utnyttjas på ett optimalt sätt utifrån en samlad bedömning av miljökonsekvenserna. Utskottet är positivt till en ökad utsortering från gamla deponier av material som kan förbrännas eller återvinnas och konstaterar att skattesystemet inte medverkar till att göra återvinningen lönsam. har vid sin översyn och analys av deponiskatten som redovisats till så sent som funnit att det inte finns anledning att införa speciella regler för deponiutvinning och att samma skatteregler bör gälla för avfall från deponiåtervinning som för förorenad jord från övriga efterbehandlingsåtgärder. anser i ett yttrande till redovisning att rättsläget är oklart och att frågan bör utredas ytterligare. Frågan om det behövs speciella regler i lagen om skatt på avfall i samband med deponiutvinning är aktualiserad i genom översyn av deponiskatten. Utskottet anser att det därför inte behövs något uttalande från med anledning av motionsförslagen. Avfallsförbränningsanläggningar omfattas i stor utsträckning av EU:s system för utsläppshandel.