· H101MJU9 · 2014-03-05 10:26:15 — En del subventioner kan vara motiverade, exempelvis till att ta fram selektiva fiskeredskap eller till att utveckla ett hållbart och miljövänligt fiske, men när det gäller stora skattesänkningar på bränsleskatter och stora bidrag till företag tycker vi i att det är subventioner som måste avvecklas.Jag ser med viss tillförsikt att regeringen åtminstone delvis har tagit tag i frågan om så kallade miljöskadliga subventioner. Regeringen har gett ett uppdrag till Havs- och vattenmyndigheten att på dess område - jag antar att det är inom fiskeripolitiken och annat - gå igenom vilka subventioner som finns här i till det området. Myndigheten ska återkomma med en rapport om detta, och jag hoppas och förutsätter att den då lägger fram en konkret rapport om vilka subventioner som är miljöskadliga och vilka subventioner vi därmed kan avskaffa.Jag är dock besviken över att regeringen i instruktionerna till myndigheten har formulerat det så att det endast är de icke skatterelaterade miljöskadliga subventionerna som ska ses över. Det är alltså inte alla miljöskadliga subventioner. Om man talar om icke skatterelaterade subventioner tar man förstås bort alla subventioner som rör till exempel nedsättning av koldioxidskatt och andra skatter, och då missar man en stor del av de miljöskadliga subventionerna. Jag undrar - och det är en fråga till de borgerliga partierna - varför man har omdefinierat uppdraget på det viset.Jag skulle också vilja tala om fiskepartnersavtal med tredjeland. I det här fallet rör det nästan uteslutande länder i den fattiga delen av världen. EU har 13 till 14 så kallade fiskepartnersavtal med utvecklingsländer. Det handlar om utbetalningar på ungefär 1 ½ miljard kronor . Det är av EU:s totala fiskebudget som går till de här avtalen, som i väldigt stor utsträckning handlar om att subventionera ungefär 700 europeiska fiskebåtar för att de ska kunna fiska upp fisk främst utanför men även utanför , och en del andra länder.Avtalen har sitt ursprung i att många av EU:s medlemsländer är gamla kolonialmakter. Det gäller , , , och så vidare. Länderna har haft en tradition av att fiska i sina gamla kolonier, och när nu kolonierna har frigjort sig och det blir allt mindre fisk i våra europeiska fiskevatten vill , , och så vidare kunna fortsätta fiska i sina forna kolonier. Jag anser alltså att fiskeavtalen är nykoloniala avtal som borde avskaffas. Jag kan också se att vi i har haft viss framgång med den här kritiken - 2012 beslutade EU om en förändring av fiskeavtalen, vilket vi får säga är ett steg framåt. Man säger nu att man endast ska fiska upp det överskott av fisk som finns. Det är inte alltid man fastställer ett sådant överskott på vetenskapliga och korrekta grunder, men det är ändå bra att man säger att det endast är överskottet som ska fiskas upp. Man säger också att summor ska avsättas till att utveckla hållbart fiske i de här länderna. Det är bra och viktiga framsteg; det vill jag verkligen understryka. Jag ställer mig dock fortfarande frågande till varför EU ska ha fiskepartnersavtalen över huvud taget. Varför ska våra skattepengar gå till de här nykoloniala avtalen? Den absolut största delen av pengarna går inte heller till att utveckla hållbart fiske i de här länderna, utan pengarna går till att subventionera europeiska fiskeflottor så att de ska kunna fiska upp haven i de här länderna. Om man vore genuint engagerad i frågan och intresserad av att länderna ska kunna utveckla lokalt och hållbart fiske borde vi omdefiniera avtalen till att bli biståndsprojekt för att just utveckla lokalt och hållbart fiske. Det är det som ska vara huvudsyftet - inte att europeiska fiskeflottor ska kunna fiska upp fiskevatten när de europeiska vattnen har slut på fisk.Det är precis det reservation nr 12 handlar om: att avskaffa de nykoloniala avtalen och i stället låta alla pengar gå till att utveckla lokalt och hållbart fiske. Man ska kunna förädla fisket i de här länderna och bygga upp lokala industrier och marknader och på så sätt få i gång en viktig utveckling. Därför yrkar jag bifall till reservation nr 12. Fiskebestånd kommer och går, och så har det alltid varit. var det turligt nog gott om strömming i , vilket i hög grad bidrog till folkförsörjningen. Efter oåren försvann också strömmingen. Man trodde att den skulle försvinna helt, men vad hände ? Jo, vi fick en strömmingsperiod av aldrig skådat format - som dramatiskt avtog. Då fick vi i stället en torskuppgång i som vi aldrig för hade upplevt. Den uppgången avtog sedan, och torsken nådde en bottennivå. Någon skrev: Vem tar den sista torsken? Men vad hände? Jo, plötsligt fanns torsken där igen. Om inte miljön ändrar förutsättningarna lär variationerna fortsätta.En grundförutsättning för fiske är att man fiskar på ett hållbart sätt. Jag har själv sedan jag var barn fått lära mig att leva av naturen, men på naturens egna villkor. Jag fiskar i samma vatten som mina förfäder, eftersom vi har vårdat vårt fiske och bara tagit ut överskottet. Det gäller vatten där vi förr var rådande över fiskeresursen, men har spelreglerna ändrats. , som förr var mycket skygg och undvek människan, har kommit in i våra vikar och flader, och den ställer till med stora problem. Även skarven gör regelbundna besök. tar den stora fisken och skarven den mindre. Sportfisket tar också sin andel. Som synes har spelreglerna förändrats, och vi är inte längre rådande över resursen. Något måste göras för att råda bot på problemet - här måste åtgärder till. Förvaltning av säl och skarv måste införas, för de plockar långt mer fisk än vad yrkesfisket gör.I dag debatterar vi MJU9 Fiskeripolitik, och jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på alla reservationer och motioner.Vattenbruket har stora möjligheter att utvecklas och bidra med nyttig fisk till våra hushåll, men övergödningsproblematiken måste tas på största allvar. Fodret de äter är till största delen framställt av fiskeråvara. Regeringen avsätter för att utveckla vattenbruksverksamheten. Även ett regelförenklingsarbete har pågått, och kostnaderna för tillsyn har sänkts. Som har nämnts tidigare beräknas en handlingsplan med åtgärder vara klar under 2014.Det småskaliga fisket har det väldigt motigt. Delvis beror det på fiskeförbud på vissa arter, men det beror också på att rekryteringen av yngre fiskare nästan helt har upphört - mycket på grund av att det under har funnits svårigheter med att få ut behörigheter för att bli yrkesfiskare. satsas det på att fiskaren själv ska ta hand om sin fångst genom självförädling, såsom rökerier, gårdsbutiker, restauranger med mera. Här kommer Matlandet in med stöd och hjälp. Det är också verksamheter som ofta för med sig arbetstillfällen för omkringboende. Jag har själv ganska stor erfarenhet av det.För att få ett långsiktigt hållbart fiske behövs selektiva redskap. Regeringen har satt till stora summor för att utveckla bättre redskap i samarbete med yrkesfisket. Yrkesfisket jobbar för högtryck för att minska bifångsterna. Ingen vill ju ha bifångster i sina redskap.Det finns motioner om ålfisket där man kräver noll procents dödlighet, men vi har knappt något ålfiske kvar. Ska man kräva noll procents dödlighet bör man i första hand ge sig på den största boven som är vattenkraften. Ta sedan tag i skarvproblemet. Vi har en ålplan som vi följer, men personligen skulle jag gärna se vissa förändringar i den.Herr talman! Sanktionsavgifter tas ut om en fiskare gör något fel. Och det är helt rätt att den som felar ska tillrättavisas, men inom fisket har tillrättavisningarna gått väl långt när man inte tar hänsyn till yttre omständigheter. En översyn av regelverket är därför välkommen. Kameraövervakning för att kontrollera att fiskare inte bryter mot regelverket får under inga omständigheter införas utan fiskarens medgivande. Fiskarna är redan den hårdast kontrollerade yrkeskåren i Sverige.Överlåtbara fiskekvoter måste införas när ett utkastförbud införs, annars riskerar man att stoppa en fiskare som har fiskat slut på sin tilldelning av en fiskart men har kvar av andra fiskarter. Lika regelverk måste finnas för alla nationers fiskare som fiskar inom samma område. När ett utkastförbud införs kan också andra tekniska detaljer ändras. Då kan systemet med begränsningar av antalet fiskedagar ha spelat ut sin roll. Andra tekniska regler kan också tas bort. Havs- och vattenmyndigheten har beslutat att garnfisket ska ha en fast torskkvot på . räcker den gott till, men att låsa fast sig kan ha sina risker.Det finns en motion som kräver att bottentrålning ska förbjudas. Jag håller med motionären om att det i vissa områden är känsliga bottenförhållanden. Problemet med ett totalförbud är det stora sälbeståndet som hotar att omöjliggöra allt garn- och krokfiske. Då är det bara trålen som står till buds, om vi inte ska ha ett fiskeförbud. Men trots att man trålat på vissa bottnar finns där alltjämt gott om fisk. Väl att märka är att väldigt stora områden av våra hav är trålning inte alls tillåten. Invägning av fisk måste ske på en godkänd våg som är dyr i inköp. Samma regler gäller om man fiskar mängdfiske eller om man har små fångster. Detta är en EU-regel som tyvärr inte har några undantag, oavsett om man fiskar mycket eller lite.EU, liksom regeringen, vill att fisket ska regionaliseras. Här finns många fördelar som att man lättare kan ta hänsyn till problem av lokal karaktär. Förslag finns om att göra till en region, men tar man en sådan stor region måste man också ta hänsyn till helt olika förutsättningar.Sverige kämpade länge för att höja minimimåttet på Östersjötorsk . vill EU återgå . Detta är ett stort resursslöseri. Det vore bättre att höja minimimåttet till 40 centimeter.Moderaterna strävar efter en långsiktig fiskeripolitik där regelverket så långt som möjligt ligger fast och inte ändras år . När man hör stå och tala här i talarstolen vet man inte om han är partiföreträdare eller vem han företräder, men jag hoppas att det är alliansregeringens politik som han företräder. Annars blir det väldigt svårt att debattera.När du talade om och torsken sade du att plötsligt var torsken där igen. Ja, men det var inte så att det var plötsligt, utan det var en stor diskussion i EU om en torskförvaltningsplan som alla ställde upp på i EU. Den omfattade alla i EU som fiskade i . På så sätt fick vi tillbaka torskbeståndet både snabbt och på ett bra sätt och som har gett utökade kvoter.I mitt inlägg sade jag att vi har en ålplan i EU men speciella regler för . Den ål som går utefter den svenska kusten får vi inte ta, men den som går utefter danska kusten får vi ta, så det gäller att ålen väljer rätt väg.Vi socialdemokrater är för en reell förvaltningsplan för ålen som gäller alla i EU, precis som det var för torsken. Om vi har ett torskfiskestopp i ett område i gäller det och , men det gäller inte som får fiska där. Vi har ett förbud att fiska hälleflundra under en viss del av året som gäller , men det gäller inte , så när vi kastar i hälleflundran kan danskarna ta upp den. Vi har ett laxfiskeförbud som gäller svenska fiskare i ett område i där polacker, tyskar och danskar får lov att fiska lax. Det här har din regering och du sagt okej till.Min fråga är då: Vad innebär det här för bestånden som helhet? Och varför ska vi ha olika regler när vi fiskar på samma ställe? När laxen blev utfasad i södra hade vi en interpellationsdebatt med ministern om detta där var med. Där klargjorde jag tydligt att jag inte var intresserad av vad som hände med den laxen. är det så illa ställt att de andra nationerna kan fortsätta att fiska här och dessutom sälja laxen i . Jag har varit mycket kritisk till det, och det är ingen hemlighet.Vad gäller östersjötorsken sade jag i mitt anförande att fiskarter kommer och fiskarter går. Så är det, och så har det varit med torsken förr också.När jag stod i den här talarstolen , 2006, och talade om att vi hade ett oerhört stort bestånd av småtorsk i blev jag ansedd som en idiot, för det var ingen forskare som hade talat om det. Men det växte till sig , och det var helt naturligt att den så skulle göra. Vi hade fått lyckade förhållanden för torsken att leka, för torsken måste ha salthalt i havet för att den ska kunna lyckas med en lek. Har den inte det misslyckas leken.Får vi bara förhållanden som är gynnsamma kommer fiskebestånd och går. Jag hoppas att det fortsätter så, om inte miljön sätter käppar i hjulen för det. Jag förstår att detta med förvaltningsplaner har mindre betydelse för regeringen, utan att det mer handlar om miljöproblemen och om vi får saltvattenintag i . Att vi när det var mycket småtorsk i hade en förvaltningsplan som gjorde att den fick möjlighet att växa till sig har ingen större betydelse, enligt . Naturligtvis var det förvaltningsplanen som var avgörande för att vi skulle få ett bra torskbestånd.Nu hör jag att regeringen är emot att svenska laxfiskare inte ska få fiska lax i södra . Det har tydligt deklarerat här, och i hans egenskap av företrädare för alliansregeringen får vi ta fasta på det. Jag hoppas att myndigheterna hör nu att även alliansregeringen tycker att det ska vara samma regler för fiskare i samma områden. Det är jätteviktigt. Jag tog upp en annan fråga som är viktig för yrkesfisket. Vi har infört en massa regler för laxfiske. Det mesta av laxen kommer att fiskas utefter , och den kommer att fiskas i stora ryssjor, laxfällor. av dessa laxfällor ägs av fritidsfiskare eller husbehovsfiskare. Det är inte rimligt eftersom det är illojal konkurrens mot yrkesfiskarna. Man slår undan benen på yrkesfiskarna. Man slår också undan beståndsuppskattningen eftersom fritidsfiskarna inte behöver rapportera sin fångst. Du är emot att vi säger stopp för detta, , eftersom du yrkar avslag på alla motioner. Varför är du emot att ge laxyrkesfiskarna en rimlig konkurrenssituation? Varför är du för att fritidsfiskarna ska få ha dessa mängdfångande redskap som kostar 100 000 styck? Förvaltningsplaner talade jag om när jag senast stod i talarstolen och talade fiskeripolitik. Vi är för förvaltningsplaner. De är bra och ska upprättas och följas. Därom råder ingen oenighet.Det råder heller ingen tvekan om att samma regelverk ska gälla för alla som fiskar inom ett område. Så ska det vara.Att fritidsfiskarna har av antalet laxfällor utefter Norrlandkusten är en hävdvunnen tradition. Så har det varit i långa tider. Jag kan inte svara på var de gör av sin fisk; det är upp till dem. Jag vet inte om någon har blivit fälld för något olagligt där. Det var bra var så tydlig i sin kritik mot vattenbruket. Ett storskaligt vattenbruk i med en massa fiskeodlingar skulle kunna få förödande konsekvenser i form av övergödning och fiskar som rymmer från vattenbruken.Det var också bra att regeringen till slut motsatte sig fiskeavtalet med . är ju en ockupationsmakt som ockuperar . Det känns som att det satt ganska långt inne, men när oppositionen och den allmänna opinionen tryckte på bestämde sig regeringen för att säga nej till avtalet.Men, , varför kan ni inte hjälpa andra fattiga länder i och , såsom , , och , att utveckla hållbart fiske? I stället för att våra flottor åker dit och fiskar upp deras fisk skulle pengarna som används till fiskeavtalen kunna investeras i utvecklandet av ett lokalt hållbart fiske med lokal fiskförädling så att de kan konservera och förädla fisk, bygga upp en lokal förädlingsindustri och få utveckling i sina länder. Varför stöder inte det?Rune nämnde bottentrålning och uttryckte kritik, vilket var bra. Anser att man ska få bottentråla i 2000- områden i ? I fiskodling är miljöproblemen stora. Annars är jag en varm anhängare av att man ska kunna ha framför allt mindre odlingar för att komplettera en verksamhet.Vad gäller har regeringen klart och tydligt satt ned foten. Vi är emot det avtalet. Vi säger dock ja till sådana avtal med länder som vi anser uppfyller kraven på mänskliga rättigheter och allt sådant. Det är bättre att EU är där än att andra nationer som kanhända inte har samma regelverk som vi kommer dit. Vi kräver av fiskare som är ute på andra nationers vatten att de ska följa samma regelverk som vi själva har. enda argument för att inte hjälpa utvecklingsländer att utveckla lokalt hållbart fiske är alltså att om inte EU har nykoloniala fiskeavtal med dessa länder kommer andra länder dit och skaffar sig nykoloniala avtal. Det är ett lite märkligt resonemang.Man skulle kunna sluta avtal med dessa länder och säga: Ni får biståndspengar för att själva kunna landa fisken, vidareförädla den och utveckla en lokal industri och handel kring det. En förutsättning är dock att ni inte släpper och och låter dem dammsuga era fiskevatten.Jag tror att det skulle vara en framgångsrik strategi. Det EU gör är att fortsätta på den koloniala banan. Fokus är på att 700 europeiska fiskebåtar ska kunna köra längs och fiska upp deras fisk. Man betalar lite i kompensation för det, och man betalar en mindre del - låt mig understryka att det är en mindre del - till utveckling av det lokala fisket. Huvuddelen av pengarna betalas dock för att fiska upp deras fisk. Sedan är det vi som förädlar fisken, bygger upp våra industrier och får utveckling. Utvecklingen sker inte i , eller Moçambique.Det är detta jag vänder mig mot, och jag förstår inte varför regeringen inte kan säga att det är en felaktig politik och att avtalen ska omvandlas till lokala utvecklingsprojekt för dessa länder.Jag ställde en konkret fråga om bottentrålning i 2000-områden eftersom det förekommer mycket bottentrålning i dessa skyddsområden i . Det borde prövas mot . Det görs dock inte, utan man tillåter bottentrålning. Tycker att det är okej? Bottentrålningen har i regel pågått . tog upp utvecklingen av redskap, och man försöker mer och mer gå över till att få trålborden att bli flytande så att de inte ska göra åverkan på botten. Det är mycket bra. Jag kan dock inte se att det skulle vara någon större katastrof att tråla inom ett Natura 2000-område.När det gäller EU:s fiske i andra nationers vatten är det naturligtvis önskvärt att pengarna går till den lokala befolkningen. Så står det till och med i avtalen, och jag förutsätter att så också sker på alla håll. Givetvis är det önskvärt att det blir ännu mer av den utvecklingen framöver. Jag vet att kämpar för en sådan utveckling. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga 17 reservationer. Det är visserligen 17 reservationer, men jag kan inte se speciellt stora motsättningar i fiskeripolitiken i den svenska . Vi har ganska stor samsyn vad gäller de stora dragen och ramarna. Vi har liknande utgångspunkter, även om det varierar hur vi driver frågorna.Inte minst gäller det EU-perspektivet. Många beslut fattas ju där. Jag kan hålla med som i sitt anförande tog upp att en av de saker vi måste driva hårdast är att även om vi går före måste det till slut gälla hela EU så att vi inte fastnar i att syssla med bara våra lokala svenska förhållanden.Det är viktigt att se att det finns ett nationellt utrymme som vi kan utnyttja och som vi rår över själva ganska mycket, utanför de stora EU-perspektiven.Herr talman! Senast vi diskuterade reformeringen av EU:s fiskeripolitik var den inne i ett spännande slutskede med beslut. kan vi säga att den är inne i ett viktigt genomförandeskede. Utgångspunkten nu är densamma som då. Det handlar om att vi måste få maximal hållbar avkastning från havet och om att ha fiskepopulationer på en nivå som gör att vi långsiktigt kan få goda fångster och inkomster och nyttja livsmedel från havet.I det här sammanhanget vet jag att det finns en reservation om att fiskeflottan ska anpassas efter vad bestånden tål. Detta är naturligtvis en självklarhet när man diskuterar att man ska ha en långsiktigt hållbar avkastning. Annars lär man inte kunna uppnå det målet.När det gäller genomförandet vill jag lyfta fram två viktiga verktyg som vi måste lägga stor kraft på. Det ena är de fleråriga förvaltningsplanerna. Tyvärr fattas det väldigt många förvaltningsplaner. Vi ska vara glada över dem som finns, men många fattas.Det andra har med förvaltningsplanerna att göra, och det är att vi måste genomföra ett fungerande system för utkastförbud. Det gäller både att vi får fungerande system på land och att vi får fungerande kontrollsystem, så att det gäller alla.När det gäller att få förvaltningsplaner på plats vill jag lyfta fram ett exempel från och . Det är faktiskt så illa att även om sillfisket i och är hållbart kan det inte MSC-märkas i och med att det fattas en förvaltningsplan för detta område.Detta medför i sin tur att man inte kan uppfylla de krav som kommer från beredningsindustrin. Det finns ett långt perspektiv här. Konsumenten kräver MSC-märkning, och då ställer industrin upp sina krav. Det är rent tragiskt att vi inte kan få en förvaltningsplan på plats så att fisket kan bli certifierat. Det finns en förvaltningsplan för sillen i , så där är den MSC-märkt. Men det är den inte i och Skagerrak.Ett annat bra exempel är den aktuella debatten om nordhavsräkan på . Det finns lite olika signaler där. Världsnaturfonden gick ut och satte rött ljus på den. Jag vill påstå att det berodde på att förvaltningsplan saknas och att man anser att det brister där. Det handlar inte alls om att västkusträkan är utrotningshotad. Från Havs- och vattenmyndigheten är man tydlig med att det har funnits synpunkter på förvaltningsplanen men att det finns vetenskaplig grund för de kvoter man fastställer.Problematiken rör egentligen inte att fisket inte är hållbart utan att vi måste få ordning på systemet. Frågan är komplex och blandar förvaltningsplan, utkastförbud och selekterande redskap.Det är en ödets ironi att de som jobbat hårt och ambitiöst med att få fram selekterande redskap för räkfisket på blir bojkottade. Det handlar både om större maskor för att släppa igenom småräkor och slippa dumpa dem och föra dem i land och om att ha rist framför trålarna för att kunna selektera bort fisk. Det är väldigt dumt att ta död på det bestånd man ska leva på . Att just den gruppen blir bojkottad tror jag känns lite avigt för de flesta, åtminstone för mig.Generellt är utvecklingen av selekterande redskap en av grundpelarna när det gäller att få ett fungerande utkastsystem. I grunden handlar det om att man ska undvika oönskade bifångster, och det är då det blir aktuellt vad man ska göra med sådana fångster. Historiskt sett har de dumpats i havet. Men finns det ett tydligt förbud mot det, och då måste vi naturligtvis skaffa system för detta.Det är bra och glädjande att regeringen satsar ett antal tiotal miljoner på frågan för att understödja den utveckling som redan pågår. Ofta handlar det om brist på pengar, men det är inte så väldigt mycket pengar.De svenska pengarna kan man förhoppningsvis trappa upp lite genom medfinansiering från Europeiska havs- och fiskerifonden, när den kommer ordentligt på plats.Herr talman! Detta för mig osökt över till frågan om bottentrålning. och har en reservation och vill att all bottentrålning ska förbjudas i svenska vatten. Det står i viss motsatsställning till vad sade om att vi ska ha samma regler i hela Europa.Jag tycker att man gör det väldigt enkelt för sig när man diskuterar bottentrålning som bara en sak och som svart och vitt. När det gäller beskrivningen av bottentrålning i reservationen är det klart att den typen av trålning inte är bra. Det är tunga, stora redskap som raspar upp botten och gammal ammunition. Vi kan vara ense om att den typen av bottentrålning inte är bra.Det finns naturligtvis många skyddsvärda områden där bottentrålning inte ska ske över huvud taget. Det är nog alla - inklusive näringen, vill jag påstå - helt överens om.Jag tycker att vi även borde kunna blir överens om att bottentrålning är ett väldigt brett begrepp och att det pågår mycket bra utveckling där. Det är kanske inte riktigt relevant att driva en förbudslinje, för det finns fisken som är svåra att utföra utan bottentrålning.