bet · H101CU9 · 2014-01-27 00:00:00 — Endast medlemmens make eller sambo eller annan medlem får vara ombud, om inte annat anges i stadgarna. Ingen får vara ombud för mer än en medlem. Undantag från denna regel kan göras i stadgarna. Ombudet ska ha en skriftlig dagtecknad fullmakt (9 kap. 14 § bostadsrättslagen och 7 kap. 2 § lagen [1987:667] om ekonomiska föreningar, den s.k. föreningslagen). En bostadsrättshavare kan föra talan vid tingsrätten mot föreningen och begära att ett stämmobeslut ska upphävas eller ändras om beslutet inte har kommit till på ett formellt riktigt sätt eller om det materiella innehållet strider mot bostadsrättslagen, vissa bestämmelser i föreningslagen eller föreningsstadgarna. Enligt huvudregeln ska talan väckas från beslutets dag (klandertalan). Upphävs eller ändras stämmans beslut gäller domen även mot den som inte fört talan (9 kap. 14 § bostadsrättslagen och 7 kap. 17 § föreningslagen). har haft i uppdrag att titta på vissa frågor kring ombildning och har i sitt delbetänkande Frågor om hyra och bostadsrätt (SOU 2008:47) föreslagit vissa ändringar som syftar till att säkerställa att samtliga hyresgäster i ett hus får information om föreningens beslut att förvärva huset för ombildning till bostadsrätt. betänkande bereds i . Det är givetvis angeläget att lagstiftningen tryggar rättssäkra ombildningsprocesser. Utskottet vill påminna om att regeringen mot den bakgrunden gav i uppdrag att titta på vissa frågor kring ombildning och att utredningen i sitt delbetänkande Frågor om hyra och bostadsrätt (SOU 2008:47) har föreslagit vissa ändringar som syftar till att säkerställa att samtliga hyresgäster i ett hus får information om föreningens beslut att förvärva huset för ombildning till bostadsrätt. Utredningens betänkande bereds inom . Justitieminister sade sig i sitt svar på en interpellation om etik vid bostadsombildningar, som också omfattade frågan om hur ombildningskonsulterna utför sina uppgifter, inte vara beredd att nu initiera någon ytterligare översyn av ombildningsreglerna (ip. 2008/09:266). Hon uttryckte som sin mening bl.a. att reglerna för ombildning i huvudsak är bra. Det kan tilläggas att justitieministern också särskilt uttalade att hon noga kommer att följa utvecklingen på området. Enligt PBL-kommitténs bedömning (SOU 2005:77) bör plan- och bygglagstiftningen inte användas för att reglera upplåtelseformer. Det finns enligt kommitténs mening inte anledning att ändra på den grundläggande principen att detaljplanen i första hand ska reglera sådana förändringar som kan prövas i samband med bygglov inom ramen för . Genom exempelvis bestämmelser om huvudsaklig användning för bostadsändamål, byggnadernas storlek, höjd och utformning samt även lägenheternas sammansättning och storlek kan kommunen lägga grunden för ett önskvärt bostadsbyggande. Att införa mer långtgående möjligheter att reglera exempelvis fördelningen mellan olika upplåtelseformer är därför mindre lämpligt. Kommittén ansåg vidare att inriktningen när det gäller det faktiska bostadsbyggandet som bör ske med stöd av andra styrmedel, t.ex. genom avtal i samband med markanvisning. Utskottet, som delar justitieministerns och uppfattningar, är inte berett att nu ta initiativ till en översyn av de regler som gäller för ombildning. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna. Utskottet vill i sammanhanget uppmärksamma att många kommuner i fråga om nya bostadsområden, liksom vad gäller nybyggnationer i befintliga områden, på olika sätt verkat för att områdena ska ha blandade upplåtelseformer och att resultatet av dessa ansträngningar ofta är gott. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ombildning från hyresrätt och bostadsrätt till ägarlägenheter. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 19 (MP, V) – motiveringen. I motion 2013/14:C337 föreslår och (båda M) att det ska införas möjligheter att ombilda hyresrätter och bostadsrätter till ägarlägenheter. Också i motion 2013/14:C253 av i (M) yrkandena 1–3 föreslås sådana möjligheter. Dessutom förespråkas att befintliga byggnader som har byggts till eller byggts om, och som inte har använts som bostad, också ska kunna ombildas till ägarlägenheter. Enligt motionen bör en översyn dessutom genomföras av skyddsreglerna i konsumenttjänstlagen och vissa andra lagar, bl.a. om byggfelsförsäkring, för att ägarlägenheter ska bli en attraktiv upplåtelseform. I motion 2013/14:C418 av (KD) lämnas förslag om att hyresrätter lättare bör kunna omvandlas till ägarlägenheter. De grundläggande lagtekniska förutsättningarna för att göra fastighetsindelning av enskilda lägenheter (3D-fastigheter) har funnits då det i fastighetsbildningslagen (1970:988), förkortad FBL, införts möjligheter till tredimensionell fastighetsindelning. Lagen innehöll dock bestämmelser som hindrade att ägarlägenheter bildades. Genom lagstiftning som trätt i kraft har ägarlägenhetsfastigheter möjliggjorts (prop. 2008/09:91, bet. 2008/09:CU16, rskr. 2008/09:170). och fortsättningsvis här kallade ägarlägenheter. Ägarlägenheter kan endast bildas i samband med nyproduktion (3 kap. 1 b § andra stycket 1 FBL). Enligt regeringens mening, som framfördes i propositionen om ägarlägenheter, saknades det tillräckligt beredningsunderlag för att ta ställning till frågan om ombildning till ägarlägenheter i beståndet. Ägarlägenheter som en ny upplåtelseform endast i nyproduktion skulle enligt regeringen ses som ett första steg. Med nyproduktion avses även tillbyggnader och äldre byggnader som byggs om till flerbostadshus. Som förutsättning gäller dock att det utrymme som ägarlägenheten ska omfatta inte före beslutet om fastighetsbildning till någon del har använts som bostadslägenhet. Av 3 kap. 1 b § andra stycket 2 FBL framgår att en ägarlägenhetsfastighet ska ingå i en sammanhållen enhet om minst tre sådana fastigheter. Bestämmelsen hindrar att ett småhus delas upp i två ägarlägenhetsfastigheter. En ägarlägenhet bildas alltså genom fastighetsbildning. I samband med bildandet tillförsäkras ägarlägenheten de rättigheter som behövs för att den ska kunna användas på ett ändamålsenligt sätt. Det innebär att lägenheten måste få tillgång till sådana anordningar som behövs för att den ska kunna fungera som en självständig enhet. Det kan t.ex. gälla rättigheter till trapphus, el, vatten och avlopp. Det kan således för dessa ändamål inrättas en eller flera gemensamhetsanläggningar i vilka ägarlägenheterna i huset får del. Som ett alternativ kan t.ex. en samfällighet enligt fastighetsbildningslagen (1970:988) bildas. Myndigheten ska vid fastighetsbildningen se till att anläggningen eller samfälligheten förvaltas av en samfällighetsförening. Ägaren till en ägarlägenhet har rätt att självständigt förfoga över lägenheten t.ex. genom att överlåta, pantsätta och hyra ut den. Vid uthyrning av ägarlägenheter gäller hyreslagen (12 kap. jordabalken). Samma regler tillämpas som vid uthyrning av en- och tvåfamiljshus. Ägarlägenheter omfattas av allmänna grannelagsrättsliga regler. Det innebär att den lägenhetsägare som allvarligt stör sina grannar vid vite kan föreläggas att upphöra med störningarna. Regeringen har utsett en särskild utredare som ska föreslå de författningsändringar som behövs för att hyreslägenheter i flerbostadshus ska kunna ombildas till ägarlägenheter. Uppdraget ska redovisas (dir. 2012:44). Utredaren ska analysera och lämna en redogörelse för skälen för och emot en möjlighet att bilda ägarlägenheter i befintliga hyreshus. Utredaren ska särskilt belysa behovet och nyttan av ombildningar för hyresgäster, hyresvärdar och andra berörda, och konsekvenserna för bostadsmarknaden och hyresrättsbeståndet av en ombildningsmöjlighet, bl.a. när det gäller utbudet av lägenheter och kvaliteten i boendet. Om inte vägande skäl talar för någon annan lösning, ska utredarens förslag utformas med utgångspunkterna att initiativet till en ombildning ska kunna tas av hyresvärden och att ombildningen ska omfatta samtliga bostadslägenheter i huset, varvid även lägenheter med hyresgäster som motsätter sig ombildning ska kunna ombildas. Utredaren ska överväga om ombildning på hyresvärdens initiativ i vissa situationer bör kunna avse färre än samtliga bostadslägenheter i huset. Vidare ska utredaren överväga om hyresgästerna i ombildningssyfte bör ha förtur till förvärv av huset vid en försäljning och hur en förtursrätt då bör utformas. Utredaren ska särskilt överväga bl.a. hur de frågor som uppstår när det gäller vederlagen för överlåtelserna av de nybildade ägarlägenheterna bör lösas, och när det gäller ombildningar på initiativ av hyresvärden, – om, och i så fall hur, hyresgästerna i förekommande fall bör kunna påverka ombildningens omfattning vid ombildning av färre än samtliga lägenheter i ett flerbostadshus och – vilket inflytande, t.ex. genom att få komma till tals, som hyresgästerna och andra berörda bör ha vid ombildningar i övrigt. Förslagen ska utformas med beaktande av bostadssociala hänsyn och utifrån intresset av ett starkt skydd för befintliga hyresgäster. Den lägenhetsinnehavare som så önskar ska ha möjlighet att kvarstå som hyresgäst efter en ombildning. En utgångspunkt ska vara att ombildningen inte får medföra någon försämring av hyresgästens rättsliga ställning, t.ex. i fråga om besittningsskydd eller bostadsbyte. Utredaren ska utforma sitt förslag så att de ägarlägenheter som skapas vid en ombildning så långt som möjligt kan komma dem som är hyresgäster i respektive lägenhet vid ombildningen till godo. Uppdraget omfattar också att kravet på att det utrymme som ägarlägenheten ska omfatta inte får ha använts som bostadslägenhet ska justeras för att möjliggöra ombildning av hyreslägenheter. Risken för missbruk av ombildningsreglerna ska motverkas. Om det ryms inom tiden för uppdraget i övrigt, ska utredaren följa upp den tidigare ägarlägenhetsreformen. Utredaren ska ingående redovisa konsekvenserna för hyresvärdar, hyresgäster och andra berörda. Skillnaden i ekonomiskt hänseende för de inblandade av att en ombildning sker på initiativ av hyresvärden eller genom att hyresgästerna förvärvar hyreshuset med förtur ska belysas särskilt. Regeringen har utsett en särskild utredare som ska föreslå de författningsändringar som behövs för att hyreslägenheter i flerbostadshus ska kunna ombildas till ägarlägenheter. bör avvakta resultatet av dessa utredningsinsatser innan tar ställning i frågor som rör ombildning av hyreslägenheter till ägarlägenheter eller dagens regelsystem för ägarlägenheter. Det kan nog ifrågasättas vilket behov det finns av regler som möjliggör ombildning av bostadsrättslägenheter till ägarlägenheter. Dessutom torde sådana ombildningsregler vara juridiskt-tekniskt svårlösta. Utredningsdirektiven omfattar inte denna typ av ombildning. bör innan den gör ett sakligt ställningstagande i denna ombildningsfråga avvakta utredningsbetänkandet som gäller ombildning av hyreslägenheter till ägarlägenheter. Motionerna avstyrks således. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Hyressättning, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C411 av (M) och 2013/14:C439 av (SD) samt 2013/14:C253 av i (M) yrkande 4 och 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkandena 23 och 24. regleras prissättningen på hyreslägenheter i mycket stor utsträckning av det offentliga. Det innebär att det inte är hyresgästens betalningsvilja som avgör priset på en hyresbostad utan det är reglerat utifrån boendestandard och boendeareal. Dagens hyresmarknad är därmed inte i balans, och det får stora konsekvenser. I en rapport konstaterar att hyresbostäder i tilldelas via köer och omfattande ansökningsförfaranden och i vissa fall genom svartabörshandel. Att låta hyrorna stiga där det finns köer skulle enligt , liksom enligt den publicerade rapporten från , lösa dagens stora problem på bostadsmarknaden. Enligt min mening bör målsättningen vara att få bostadsmarknaden att mer styras av utbud och efterfrågan. Dagens prisregleringar medför problem och skyddar i praktiken bara en relativt välmående målgrupp med attraktiva hyreskontrakt i storstädernas centrum. För dessa innebär prisregleringarna en avsevärt lägre boendekostnad än om hyresvärden hade fått ta ut en hyra som i högre grad motsvarar hyresgästens betalningsvilja. Om justeringar av dagens system gjordes är det troligt att priserna hade gått upp i , men de hade antagligen gått ned på andra ställen, något som skulle gynna dem som inte har någon bostad. En hyresmarknad med förändrad prisreglering ska så klart inte vara totalt oreglerad. Det är viktigt att hyresgästens besittningsskydd finns kvar och att hyresgästerna har goda möjligheter att företräda sina intressen. Bostadsmarknaden ska vara trygg både för de som har en bostad och för de som vill skaffa sig en bostad. Om det har uppstått en tvist om hyran är det i hyresnämnden berörda parter möts. kan dock problem uppstå då hyresnämnden måste förhålla sig till hyrorna för jämförbara bostäder i den kommun där prövningslägenheten ligger i stället för att jämföra med liknande bostäder generellt. Inte minst i de fall då jämförbara hyresrätter saknas i den kommunen riskerar detta att leda till en konstlad prissättning som avskräcker personer som önskar bygga eller upplåta nya hyresrätter. I då det är akut brist på bostäder, och då inte minst hyresrätter, kan detta vara förödande för en positiv utveckling av hyresrättsbeståndet. måste få jämföra den lägenhet vars hyra den ska bestämma med liknande bostäder oavsett i vilken kommun dessa ligger. Lagen måste göras tydlig och undantagslös i detta avseende. Regeringen bör låta utreda och återkomma till med nödvändiga förslag till lagändringar i de frågor jag behandlar i denna reservation. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför. Därmed bifaller motionerna 2013/14:C411 (M) och 2013/14:C439 (SD) samt avslår de övriga motionerna. Hyressättning, punkt 1 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkandena 23 och 24 samt 2013/14:C253 av i (M) yrkande 4, 2013/14:C411 av (M) och 2013/14:C439 av (SD). tillämpas nya regler när det gäller allmännyttan och hyressättningen. En förändring gentemot tidigare lagstiftning är att de allmännyttiga bostadsbolagen ska bedriva sin verksamhet enligt affärsmässiga principer. En konsekvens av detta är att den kommunala grundprincipen om självkostnad undantas. Den nya lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag begränsar i viss mån kommunernas möjligheter att ta ut pengar från sina bostadsbolag och använda dem till andra verksamheter. Trots detta finns det exempel, framför allt från , på att kommunen beslutat att ta pengar från de allmännyttiga bolagen och använda till kommunens verksamheter. Hyresgästerna i allmännyttan får därmed betala mer för de kommunala verksamheterna än övriga invånare. För gjordes värdeöverföringar från kommunala bostadsbolag till kommuner som uppgick till nästan . Detta menar vi är både orimligt och orättvist. Vinster som görs i kommunala bostadsbolag bör stanna i verksamheten. En annan fråga rör hyreslagen och förändringen som innebär att allmännyttans hyresnormerande funktion har ändrats. prövade hyresnämnden främst hyran mot hyressättningen i likvärdiga allmännyttiga bostadsföretag. har den regeln ersatts med en regel om att jämförelse ska göras med likvärdiga lägenheter med förhandlade hyror hos kommunala och privata bostadsföretag. har undersökt skillnaden mellan privata värdar och allmännyttan. Resultatet visade att de privata värdarnas hyra låg klart över allmännyttans. System som driver upp hyrorna måste ersättas av regler som utgår från den kommunala sektorns självkostnadsprincip och allmännyttans hyresnormerande roll. Jag säger nej till marknadshyror. Inriktningen på regeringens politik går tyvärr i motsatt riktning. I hyreslagen finns det s.k. påtaglighetsrekvisitet. Det innebär att hyresnämnden vid en hyresprövning inte ska anse en hyra som skälig om den är påtagligt högre än hyran för lägenheter som är likvärdiga. Motivet till att låta hyran vara något högre än allmännyttans hyror var att skapa rörlighet i prisbildningen. Som detta tillämpats i praktiken har fastighetsägarna kunnat räkna med ett påslag på på allmännyttans hyror vid jämförelseprövningar. Detta har inneburit utrymme för extra hyreshöjningar. Därför bör påtaglighetsrekvisitet tas bort. Jag värnar allmännyttans roll och framtid. För mig är det viktigt med livskraftiga och ekonomiskt starka allmännyttiga bostadsbolag för att klara bostadsförsörjningen och för att föra en social bostadspolitik. I egenskap av demokratiskt ägda företag ska dessa verka för allmännyttiga mål. Hyressättningen på bostadsmarknaden ska styras av ett bruksvärdessystem som garanteras genom kollektivt förhandlade hyror. Genom hyror som motsvarar bostadens standard och kvalitet är syftet att kunna ge alla hyresgäster, oberoende av inkomst, en bra bostad till en rimlig kostnad. hävdas det att det är bruksvärdessystemets fel att det byggs så få hyresrätter. Jag menar tvärtom att det är bostadsbristen och den prispress uppåt den för med sig på ägda bostäder som skapar ett tryck uppåt även på hyrorna. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför om att dagens system som driver upp hyrorna måste ersättas av regler som utgår från den kommunala sektorns självkostnadsprincip och allmännyttans hyresnormerande roll samt om att påtaglighetsrekvisitet ska tas bort. Därmed bifaller partimotion 2013/14:C431 (V) yrkandena 23 och 24 och avslår övriga motioner. Skyddsregeln, punkt 2 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C395 av (S), 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 26 och 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 10. bestånd av hyresfastigheter börjar bli gammalt och slitet, och på många håll görs också omfattande renoveringar (förbättrings- och ändringsarbeten). Det är naturligtvis välkommet. Alla ska ha rätt att ha ett bra och tryggt boende. Konsekvenserna av dessa renoveringar har tyvärr inneburit att många hyresgäster inte kan bo kvar i sina lägenheter efter renoveringarna eller ombyggnationerna. Det är inte ovanligt att hyrorna höjs mycket kraftigt. Många klarar inte detta ekonomiskt. Kostnaderna för renoveringar måste täckas, men det måste regleras på ett sätt som gör att man som hyresgäst har möjlighet att klara den kostnaden. Därför är ett förstärkt hyresgästinflytande angeläget, också i form av en skyddsregel för fastigheter som renoveras eller byggs om. När en upprustning leder till avsevärt höjda hyror behövs en infasningstid så att inte hela hyreshöjningen kommer i ett slag. Därför bör den s.k. skyddsregeln, som kan användas vid stora hyreshöjningar, även gälla vid ombyggnader (förbättrings- och ändringsarbeten) utan inskränkningar av att den godkänts av hyresgästen eller att hyresnämnden lämnat tillstånd till den. Även med hänsyn tagen till vad uttalat om skyddsregelns tillämpning i förhållande till de uttalanden som finns i propositionen där regeln föreslogs bör det genom lagstiftning genomföras att skyddsregeln ska gå att tillämpa i samtliga de fall vi avser. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi framför. Därmed bifaller S- och V-motionerna. Kostnaden för boendeparkering, punkt 3 (MP, V) av (MP) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C419 av m.fl. (MP) yrkande 10 och 2013/14:T526 av m.fl. (MP) yrkande 21. Dagens regelverk innebär i vissa delar att asfalt går före trädgårdar och parker när områden ska utvecklas. Det är ett hinder för att t.ex. miljonprogramsområden ska utvecklas till grönare mötesplatser. Många boende i flerfamiljshus har inte bil men subventionerar sina bilägande grannars parkeringsplatser. Detta genom att kostnaden för boendeparkering inte läggs ut enbart på dem som har parkering, utan delvis läggs in som en kostnad för samtliga hyresgäster. Dock utan att detta redovisas. Vi anser därför att boendeparkering inte ska kunna subventioneras över hyran, utan ska betalas som en avgift av användarna. Detta skulle leda till att ett eventuellt överskott av parkeringsplatser synliggörs. En trolig följd är att många parkeringsplatser byggs om till annat som tjänar de boende bättre eller att nya bostäder kan uppföras utan att nya parkeringsplatser behöver tillföras. Det både frigör yta och leder till att den som är bilfri slipper betala för andras bilparkering. En utredning bör tillsättas som ska ha som uppgift att lösa hur detta på bästa sätt ska genomföras. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi framför om parkeringsavgifter. Därmed bifaller de båda MP-motionerna. Hyresgästinflytandet vid förbättrings- och ändringsarbeten, punkt 4 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C431 av m.fl. (V) yrkande 25. Bostaden är inte som vilken vara som helst. Snabba hyreshöjningar kan inte mötas snabbt och enkelt med ett byte av bostad. Hyresgästens inkomst, ledigt utbud av andra bostäder, arbete, studier m.m. kan vara reella hinder. har vi en situation där renoveringar och ombyggnader av bostäder kan innebära orimligt stora hyreshöjningar. I flera uppmärksammade fall har hyran stigit . Med så höga hyreshöjningar är det många som helt enkelt inte har råd att bo kvar. Därmed är hyresgästens besittningsskydd i praktiken hotat. Bostadsbristen gör dessutom att det på många håll i landet inte finns några lediga lägenheter att flytta till för den som kan bo kvar. Det är angeläget att bostadsbeståndet, inte minst miljonprogrammens lägenheter, renoveras och rustas upp. Det är viktigt att hyresgästerna ges inflytande i upprustningsprocessen så att det renoveras för de människor som faktiskt bor i ett bostadsområde, inte för potentiella hyresgäster med högre inkomster. Genom att ge hyresgästerna inflytande över ombyggnaden kan det säkerställas att de kan bo kvar. vittnar många hyresgäster om att de inte alls har fått vara med och påverka omfattningen av en renovering. Detta trots att hyresgästerna enligt lag ska ge sitt godkännande till en ombyggnad innan den startar. Problemet är att även om hyresgästerna skulle motsätta sig en ombyggnad så kan fastighetsägaren söka tillstånd för sina planer hos hyresnämnden. I syfte att ge hyresgästerna verkligt inflytande över sitt boende föreslår jag att det i samband med ombyggnader inrättas ett lagstadgat samrådsförfarande mellan representanter för hyresvärden och hyresgästerna. På så sätt tas hyresgästernas kunskap om sitt boende till vara. Samrådsförfarandet bör t.ex. kunna leda till att flera ombyggnadsalternativ tas fram och att hyresnivåerna som följer av dessa tydligt redovisas innan hyresgästerna godkänner ombyggnationen. En utredning bör ges i uppdrag att närmare utforma de lagregler som behövs för att förverkliga motionsförslaget. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför. Därmed bifaller V-motionen. Lagen om uthyrning av egen bostad, punkt 5 (S, SD) av (S), (S), (S), (S), (S), (SD) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:C448 av m.fl. (S) yrkande 16 och