bet · H101TU17 · 2014-06-04 00:00:00 — I detta miljötillstånd slogs det fast att skulle vara tvungen att leva upp till stränga bullernormer samt använda sig av kurvade inflygningar för att inte flyga över tätort. använder Swedavia en bana på som ursprungligen fick avslag med hänvisning till att de boende skulle drabbas om den används. Banan fick sedermera tillstånd att användas under förutsättning att ny teknik användes. Banan har tillfälligt använts i väntan på den nya tekniken 2018. Jag oroas av att Swedavia nu anger att man vill använda banan permanent med gammal teknik och utan restriktioner. Enligt min mening har staten, som ägare till Swedavia, ett moraliskt ansvar att se till att lever upp till de bestämmelser som var förutsättningen när flygplatsen byggdes. Jag vill därför att regeringen ska låta utreda om Swedavia håller sina ursprungliga löften i fråga om miljötillstånd. Vad jag nu har anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Flygtrafikledningstjänsten, punkt 4 (M, FP, C, KD) av (M), (M), (M), (FP), (C), (M), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: avslår utskottets förslag till lag om ändring i luftfartslagen (2010:500) i bilaga 2. 2013/14:T517 av m.fl. (S) yrkande 47. Inledningsvis vill vi framhålla att flygsäkerheten alltid måste komma i första rummet när det gäller flygtrafikledningstjänsten. I detta sammanhang vill vi också förtydliga att konkurrensutsättning av den lokala flygtrafikledningstjänsten inte på något sätt innebär att säkerheten riskerar att försämras. Transportstyrelsen har som tillsynsmyndighet framhållit att säkerheten inte på något sätt har påverkats av konkurrensutsättningen. När det gäller miljöfrågor vill vi peka på att konkurrensen inte heller har inneburit någon försämring ur miljösynpunkt. Gröna inflygningar sker på konkurrensutsatta flygplatser. Vi anser att luftfarten utgör en viktig del av ett fungerande transportsystem. De regionala flygplatserna är av stor betydelse för att uppfylla det transportpolitiska tillgänglighetsmålet. De är givetvis betydelsefulla när det gäller inrikes transporter med hänsyn till att är ett avlångt och glest befolkat land. De är emmelertid även betydelsefulla för internationella transporter till , eftersom de som reser till reser till en viss ort och det således är viktigt att under kunna ta sig från de större statliga flygplatserna till den ort som är slutdestination. De allra flesta regionala flygplatser går med förlust. Att flygtrafikledningstjänsten för luftrummet i anslutning till en flygplats öppnades för konkurrens berodde på starka önskemål från ett antal flygplatser som ansåg att Luftfartsverkets priser var för höga. Många flygplatsinnehavare upplevde kostnadsnivån, i kombination med små möjligheter att påverka den, som ett problem. Att marknadsöppningen fungerar framgår av att det har kommit in en ny aktör på marknaden, ACR, och att en annan aktör, NATS, har uttryckt intresse för att etablera sig i . Vidare har de regionala flygplatser som har upphandlat flygtrafikledning kunnat sänka sina kostnader för flygtrafikledning , en mycket betydelsefull sänkning med hänsyn till att kostnaden för flygtrafiktjänst ofta är den enskilt största kostnadsposten i driften av en flygplats. De regionala flygplatserna liksom Kommuner och Landsting (SKL) framhåller att avregleringen, som trädde i kraft , har fungerat utan problem. Detta överensstämmer också med uppgifter från Transportstyrelsen, som är tillsynsmyndighet. Transportstyrelsen har vidare uppgett att den befarar att en återreglering i enlighet med utskottsmajoritetens förslag skulle leda till att marknaden begränsas och därmed till försämrade möjligheter för etablering av nya leverantörer av flygtrafikledningstjänst, högre kostnader för flygplatserna och mindre möjlighet för flygplatserna att påverka sina kostnader. Det tryck som finns på kostnadsminskningar i samband med upphandlingar i konkurrens kommer att minska betydligt eller i flera fall helt försvinna. Regeringen har – helt i enlighet med tillkännagivande – utarbetat ett förslag om en återreglering av viss flygtrafiktjänst. Kritiken mot förslaget var emellertid massiv. Flertalet remissinstanser, inte minst regionala flygplatser, var synnerligen negativa. Enligt vår mening vore det oansvarigt att inte ta de allvarliga synpunkter som framkommit under remissbehandlingen i beaktande, det gäller inte minst farhågorna att mindre flygplatser skulle drabbas av en betydande ekonomisk börda i form av minskade möjligheter att styra över utgifterna för flygtrafikledningstjänsten. Utskottets majoritet lägger nu fram ett eget lagförslag. Det anser vi är synnerligen olyckligt eftersom förslaget, enligt vår mening, blivit bristfälligt berett och med vissa ändringar baserar sig på ett utkast till lagrådsremiss som regeringen valde att inte gå vidare med då man konstaterade att ytterligare utredning är nödvändig. Utskottsmajoritetens förslag innebär i princip en fullständig återreglering av marknaden. Swedavias passagerarantal uppgår till av det totala passagerarantalet för alla flygplatser. Även vad gäller ekonomisk omsättning ser situationen ut på motsvarande sätt. Swedavia är alltså en synnerligen betydelsefull aktör på marknaden och det är osannolikt att det skulle vara möjligt att säkerställa en fungerande konkurrens på en marknad som i allt väsentligt är monopoliserad. ACR, som är den enda aktören på marknaden förutom LFV, har öppet förklarat att om utskottsmajoritetens förslag träder i kraft ser bolaget inte att det är meningsfullt att fortsätta att verka på den svenska marknaden. Det är naturligtvis mycket angeläget att ta hänsyn till Försvarsmaktens behov. Dessa måste emellertid, enligt vår mening, först utredas omsorgsfullt. Vi vill framhålla att Transportstyrelsen har påpekat att Försvarsmaktens behov inte är till fullo utredda eller presenterade. I detta sammanhang är det viktigt att respektera att en sådan utredning kan behöva ta eftersom det är komplexa frågor som ska analyseras. Det är inte helt klarlagt varför just de statliga flygplatserna skulle vara de bäst lämpade att tillgodose de behov som finns nu och som kan finnas . Dessutom är det inte heller utrett vilken typ av reglering som bäst gynnar Försvarsmakten. Vi välkomnar att regeringen har beslutat att en särskild utredare ska kartlägga försvarsmaktens behov av flygtrafikledningstjänst. Uppdraget ska redovisas . Enligt vår mening är det svårförståeligt att ett lagförslag nu skyndas igenom för att träda i kraft innan en utredning om lagförslaget är klar. Det saknas anledning att inte invänta utredningens resultat för att utreda om – och i så fall vilken – lagstiftning som är nödvändig för att säkerställa såväl Försvarsmaktens som regionernas behov av god tillgänglighet, Därtill kommer att utredningen även ska analysera EU-rättsliga aspekter av en återreglering, vilket är en nödvändig del av en fullgod lagstiftningsprocess. Vi vill i sammanhanget även peka på att det finns ett avtal mellan Transportstyrelsen och Försvarsmakten om flygtrafikledningstjänst. Avtalet reglerar den praktiska tillämpningen av myndighetsansvaret för flygtrafikledningstjänst som berör militär luftfart. Avtalet är avsett att tillförsäkra att Försvarsmaktens behov av flygtrafiktjänst säkerställs. Vi ser sammanfattningsvis inte att Försvarsmaktens behov är tillräckligt utredda; vi efterlyser t.ex. en kvantifiering av behovet av tillgång till personal inom flygtrafiktjänst. Det förefaller vidare oklart om Försvarsmakten behöver tillgång till infrastrukturen på de statliga flygplatserna eller tillgång till personalen på flygplatserna. Vi anser att det är mycket beklagligt att utskottsmajoriteten nu lägger fram det aktuella förslaget utan att ha någon närmare vetskap om Försvarsmaktens behov. Vi ifrågasätter också det lämpliga i att låta en reglering baseras på ägarförhållanden. Om en statligt ägd flygplats säljs till en annan ägare blir följden att det inte längre nödvändigtvis är som tillhandahåller flygtrafiktjänst på flygplatsen. Dessutom anser vi att det är olämpligt att regeringens lagförslag i praktiken innebär lagstiftning mot ett enskilt rättsubjekt, dvs. När det gäller samfällda terminalområden (TMA) anför utskottets majoritet att den frågan kan hanteras genom en ändring av luftfartsförordningen. anger majoriteten att frågan eventuellt kan lösas genom marknadens försorg. Vi anser att det är ytterst oklart vad utskottets majoritet avser. Frågan besvaras inte om majoriteten vill att tillkännagivande från om att flygplatser som ligger inom samfällda TMA inte ska få upphandla flygtrafikledningstjänst i konkurrens ska ligga fast, eller om utskottets majoritet har ändrat sig sedan tillkännagivandet och detta är aktuellt eftersom marknaden kommer att lösa frågan. Detta är klart olämpligt ur ett demokratiskt perspektiv då det måste vara tydligt för regeringen vad förväntar sig att den ska göra. Med hänsyn till vad vi anfört avstyrker vi utskottsmajoritetens förslag till lag om ändring i luftfartslagen (2010:500) liksom motion 2013/14:T517 av m.fl. (S) yrkande 47. Avveckling av , punkt 5 (MP, V) av (V) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller delvis motion 2013/14:T435 av och (båda S) och 2013/14:T433 av (S). Flygtrafiken på är ett av största miljöproblem. medför buller, trängsel, avgaser, transportproblem och problem med säkerhetsaspekter. Marken ligger dessutom centralt i ett redan bebyggt område och lämpar sig väl för bostadsbebyggelse. har ett stort behov av byggbar mark. Utöver miljöhänsyn och behov av bostäder i tillkommer säkerhetsrisker. Även om den statistiska risken för olyckor i samband med reguljärflyg är liten blir följderna oftast fruktansvärda om en olycka inträffar. Det nuvarande avtalet mellan och Swedavia har en mycket lång löptid, vilket är orimligt enligt vår mening. Det finns fullgoda flygplatsalternativ i , vilket gör onödig. Vi anser att flygtrafiken på bör avvecklas så snart det är möjligt. Detta kan ske bl.a. genom minskning av flygtrafiken och att kvarvarande flygtrafik flyttas över till . Vad vi nu har anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Alkoholtester av piloter, punkt 7 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2013/14:T440 av och (båda SD). Jag är mycket oroad över att det vid ett antal tillfällen har förekommit att piloter i trafikflygplan har varit berusade i olika grad. Detta har även inträffat bland piloter verksamma i . Alkolås har installerats på skolbussar och flera större bussbolag som t.ex. har installerat alkolås på sina bussar. Även SL har infört alkolås. Enligt min mening är det angeläget att flygbranschen inför obligatoriska alkoholtester av sina piloter eftersom de stickprovskontroller som genomförs av polisen inte är tillräckliga. Jag vill se obligatoriska alkoholtester av piloter före varje flygning. Jag tar inte ställning till hur alkoholtesterna ska utföras utan anser att branschen och ansvariga myndigheter har bäst kunskaper om de lämpligaste formerna. Vad jag nu har anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2013/14:So548 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förbättra förutsättningarna för flygplatsberedskap för ambulansflyg. 2013/14:T205 av (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en flygplats i . 2013/14:T281 av och (båda KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ändra namnet på Airport till . 2013/14:T324 av och (båda MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda om Swedavia håller sina ursprungliga löften angående miljötillstånd. 2013/14:T362 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i infrastrukturplaneringen utreda förutsättningarna för en charterflygplats i . 2013/14:T368 av m.fl. (FP, S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör döpas om till (Airport). 2013/14:T378 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om klassningen av flygplatser. 2013/14:T433 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en samlokalisering av Stockholmsflyget till . 2013/14:T435 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en avveckling av . 2013/14:T438 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att måste få behålla möjligheten till offentligt stöd för flygplatser så att hela kan leva. 2013/14:T440 av och (båda SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa obligatoriska alkoholtester av piloter. 2013/14:T451 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att en ny stor svensk järnvägsstation byggs i anslutning till . 2013/14:T469 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av konsekvenserna för Airport. 2013/14:T494 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om driftsstödet till icke-statliga flygplatser. 2013/14:T517 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om flygledartjänster. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett fortsatt aktivt klimat- och miljöarbete för flyget. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om EU:s kommande riktlinjer för stöd till regionala flygplatser. 2013/14:N424 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att staten tillsammans med berörda parter – stat, näringsliv och region – bör ta fram en aviationsstrategi med åtgärder för att stärka de internationella kommunikationerna till och från och få till stånd fler direktlinjer till de växande tillväxtmarknaderna. Förslag till lag om ändring i luftfartslagen (2010:500) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 13 § luftfartslagen (2010:500) ska ha följande lydelse. Det ska finnas flygtrafiktjänst för att trygga och underlätta luftfarten. Verksamheten inom flygtrafiktjänst ska vara godkänd från flygsäkerhetssynpunkt av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Ett godkännande får återkallas av den myndighet som har meddelat det, om föreskrivna krav inte uppfylls. Flygtrafikledningstjänsten ska ombesörjas av den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om flygtrafiktjänsten. Flygtrafikledningstjänst för luftrummet i anslutning till en flygplats får ombesörjas av den som driver flygplatsen eller den som fått ett sådant uppdrag av den som driver flygplatsen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta om omfattningen av detta luftrum. Den som utför flygtrafikledningstjänst för luftrummet i anslutning till en flygplats får lämna tillstånd i form av klarering och anvisningar om färdväg för luftfartyg. Flygtrafikledningstjänst för luft-rummet i anslutning till andra flygplatser än sådana som ägs eller drivs av staten eller av en juridisk person där staten har ett bestämmande inflytande får dock ombesörjas av den som driver flygplatsen eller den som fått ett sådant uppdrag av den som driver flygplatsen. Den som utför sådan flygtrafikledningstjänst får lämna tillstånd i form av klarering och anvisningar om färdväg för luftfartyg. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om flygtrafiktjänsten. Denna lag träder i kraft . Det ska finnas flygtrafiktjänst för att trygga och underlätta luftfarten. Verksamheten inom flygtrafiktjänst ska vara godkänd från flygsäkerhetssynpunkt av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Ett godkännande får återkallas av den myndighet som har meddelat det, om föreskrivna krav inte uppfylls. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om flygtrafiktjänsten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om flygtrafiktjänsten. Flygtrafikledningstjänst för luftrummet i anslutning till en flygplats får ombesörjas av den som driver flygplatsen eller den som fått ett sådant uppdrag av den som driver flygplatsen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta om omfattningen av detta luftrum. Den som utför flygtrafikledningstjänst för luftrummet i anslutning till en flygplats får lämna tillstånd i form av klarering och anvisningar om färdväg för luftfartyg. Flygtrafikledningstjänst för luftrummet i anslutning till en flygplats får ombesörjas av den som driver flygplatsen eller den som har fått ett sådant uppdrag av den som driver flygplatsen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta om omfattningen av detta luftrum. Den som utför flygtrafikledningstjänst för luftrummet i anslutning till en flygplats får lämna tillstånd i form av klarering och anvisningar om färdväg för luftfartyg. Tredje stycket gäller inte flygplatser som ägs eller drivs av staten eller av en juridisk person där staten har ett bestämmande inflytande. Denna lag träder i kraft . Lagrådsyttrande som begärts av utskottet 6 kap. 13 § Det ska finnas flygtrafiktjänst för att trygga och underlätta luftfarten. Verksamheten inom flygtrafiktjänsten ska vara godkänd från flygsäkerhetssynpunkt av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Ett godkännande får återkallas av den myndighet som har meddelat det, om föreskrivna krav inte uppfylls. Flygtrafiktjänsten ska ombesörjas av den myndighet som regeringen bestämmer. Flygtrafikledningstjänst för luftrummet i anslutning till andra flygplatser än sådana som ägs eller drivs av staten eller av en juridisk person där staten har ett bestämmande inflytande får dock ombesörjas av den som driver flygplatsen eller den som har fått ett sådant uppdrag av den som driver flygplatsen. Den som utför sådan flygtrafikledningstjänst får lämna tillstånd i form av klarering och anvisningar om färdväg för luftfartyg. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om flygtrafiktjänsten. Paragrafens lagtekniska konstruktion är ändrad. Paragrafen har utformats i huvudsak i enlighet med lagrådets yttrande. Huvudregeln att den myndighet som regeringen bestämmer ansvarar för flygtrafikledningstjänsten införs i lagtexten, i paragrafens andra stycke. framgår huvudregeln av förordningen med instruktion för . Undantaget från huvudregeln återfinns i paragrafens tredje stycke. Lagförslaget innebär att undantaget begränsas till att omfatta de flygplatser som inte ägs eller drivs av staten eller bolag i vilka staten har ett bestämmande inflytande, vilket inkluderar militära flygplatser. De flygplatser som omfattas av undantaget kan använda sig av en myndighet eller en privat aktör för att utöva den flygtrafikledningstjänst som ryms inom undantaget. De kan också själva ansvara för flygtrafikledningstjänsten. Bestämmelsen om att den som utför en sådan flygtrafikledningstjänst får lämna tillstånd i form av klarering och anvisningar om färdväg för luftfartyg är inte avsedd att begränsa att även fortsättningsvis ha mer omfattande befogenheter. Den tidigare uttalade regeln att regeringen bestämmer omfattningen av det luftrum som omfattas av undantaget har utgått då detta innefattas i paragrafens sista stycke. Försvarets behov av flygtrafiktjänst beslutade att ge försvarsutskottet och näringsutskottet tillfälle att yttra sig över frågan om återreglering av viss flygtrafiktjänst i de delar som berör respektive utskotts beredningsområde. begränsar sitt yttrande till frågan om Försvarsmaktens behov av flygtrafiktjänst. Yttrandet innehåller en avvikande mening (M, FP, C och KD). För att säkerställa att luftfarten kan bedrivas med säkerhet, regularitet och effektivitet finns det en flygtrafiktjänst, som i allt väsentligt bedrivs av . Flygtrafiktjänsten består av fem olika delar: flygledningstjänst, informationstjänst för luftfarten, flygvädertjänst, flygräddningstjänst och kommunikations-, navigations- och övervakningstjänster. Verksamheten övervakas från flygsäkerhetssynpunkt av Transportstyrelsen. Flygledningstjänst är en sammanfattande benämning på flygtrafikledning, flödesplanering och luftrumsplanering. tillämpas i ett system med civil-militär integrerad flygtrafiktjänst. Även under höjd beredskap och i krig ska inom sin organisation säkerställa att nödvändiga beredskapskrav tillgodoses. ansvarar även för beredskapsplanering för civil och militär luftfart, vilket har inneburit en utökning av den civil-militära integrationen. För den civila luftfarten har verket särskilt ansvar för krisberedskap samt vid höjd beredskap. har även en tjänsteman i beredskap och har utvecklat samverkan med Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Skydd av flygstridskrafterna planeras genom spridning, vilket dimensionerar Försvarsmaktens behov av start- och landningsytor för stridsflyg utöver de som används vid grundberedskap och även av lokal flygtrafikledningstjänst i anslutning till dessa. I praktiken innebär det enligt Försvarsmaktens remissvar på Färdplan för framtiden (SOU 2012:27) att samtliga statliga civila och militära flygplatser samt ytterligare några andra flygplatser bör undantas från konkurrens. Försvarsmakten har identifierat samtliga av dessa flygplatser i dokumentet Flygtaktisk chefs inriktning avseende flygbaser (, H/S 05 340:82531). Utgångspunkten är flygvapnets möjligheter till spridning och att skydda strategiskt viktiga områden som exempelvis , och svenska storstadsområden. Vid överföringen av flygplatserna till fortsatte att bedriva flygtrafikledningstjänsten vid Swedavia AB:s flygplatser, vilket enligt regeringen medförde att det inte gjordes någon särskild analys av eventuella effekter av upphandling av vissa eller alla av Swedavias AB:s flygplatser för uppdrag och kompetens, eller för den civil-militära integrationen. bedrivs flygtrafikledningstjänsten vid nio regionala flygplatser av en annan aktör än , nämligen bolaget , medan en regional flygplats valt att genomföra flygtrafikledningstjänst i egen regi. har å andra sidan förlängt de avtal som gäller lokal flygtrafiktjänst med till 2015. Bolaget är alltså inte tvingat att konkurrensutsätta flygtrafiktjänsten vid sina flygplatser innan dessa avtal löper ut. Regeringen framförde i propositionen Luftfartens lagar (prop. 2009/10:95) att systemet med integrerad flygtrafiktjänst är ändamålsenligt och att det bör bibehållas även när den lokala flygtrafikledningen konkurrensutsätts. Den svenska modellen är unik och innebär att Försvarsmakten inte har någon egen organisation för flygtrafiktjänst, vilket försvarsmakter i andra länder har. Flygtrafiktjänsten, inklusive delen flygtrafikledningstjänst vid flygplats, bemannas helt av , som alltså ansvarar för flygtrafiktjänst för såväl militär som civil luftfart. För stödet betalade Försvarsmakten ca till . I princip alla flygledare i har kompetens att hantera både civil och militär luftfart, baserat på , utbildning och organisatoriska samordning med Försvarsmakten. Det innebär att militär luftfart kan operera på i stort sett samtliga flygplatser i landet. åtar sig enligt avtalet med att med kort framförhållning kunna omfördela personal med rätt kompetens för att göra det möjligt att utöka öppethållande vid en efterfrågad flygplats. För att detta ska fungera ska personalen ha möjlighet att ha kvar sin behörighet vid det avsedda tjänstestället.