bet · H101UbU10 · 2014-02-06 00:00:00 — Den tredje utmaningen som jag vill peka på är att det behövs tidigt stöd för barn med särskilda behov av personal eller lärare med rätt kompetens.Många elever behöver hjälp och stöd av speciallärare, och klasslärare behöver handledning av specialpedagoger. En av de viktigaste saker vi lärde oss när utbildningsutskottet var i var just värdet av att sätta in stöd tidigt och att det inte är något konstigt eller stigmatiserande att behöva det. Alla kan till och från behöva få hjälp av en speciallärare.Problemet i svensk skola är att eleverna med de största behoven i många fall inte får hjälp av lärare med rätt kompetens. Vi kristdemokrater har här ett förslag på ett speciallärarlyft för att fylla de platser som finns på speciallärarprogrammet så att elever med de största behoven får undervisas av dem med den rätta kompetensen för de speciella behov som kan finnas.Den fjärde utmaningen är pojkars skolresultat.Det är oroväckande att se den stora skillnaden vad gäller flickors och pojkars skolresultat och att glappet bara ökar. Vi ser också att de flesta högskole- och universitetsplatser redan upptas av flickor. Detta kommer i förlängningen att leda till en segregerad arbetsmarknad.Den största skillnaden ser vi när vi analyserar resultaten i läsförståelse. I förbifarten nämner pojkars datoranvändning som en orsak. Här tycker jag att det finns anledning att djupdyka lite. Vi som har både söner och döttrar ser den här skillnaden. Pojkar slukas upp av dataspel på ett helt annat sätt än flickor gör - även om det naturligtvis finns undantag. En del pojkar använder all sin vakna tid framför datorn. Jag tycker att det behövs forskning kring vad det är som fångar upp pojkars uppmärksamhet i spelen och om man i så fall skulle kunna lära av det inom pedagogiken och hur pojkar lär. Jag tror inte att vi från politiskt håll kan minska tiden som man spenderar vid datorn, för det är föräldrarnas ansvar, men jag efterlyser forskning om pojkars fascination för dataspel.Den femte utmaningen är att läsförståelsen sjunker hos både pojkar och flickor.Att kunna läsa är grundförutsättningen för all annan inlärning i alla skolans ämnen. Om vi ska välja var vi ska sätta in mer tid och resurser måste det vara mer lärarledd undervisning med fokus på läsning och läsförståelse. Att erövra språket är en fråga om att kunna delta i samhället, alltså en fråga om demokrati.Den sjätte utmaningen är det pedagogiska ledarskapet.Det märks när man kommer in på en skola om det finns ett gott ledarskap och om personalen mår bra och strävar åt samma håll. När vi intervjuar skolledare har de ett önskemål gemensamt, och det är att få mer tid för det pedagogiska ledarskapet. Möjligheterna bör därför öka för rektor att delegera HR-uppgifter, juridik och administration på fler funktioner för att på det sättet poängtera det pedagogiska huvudansvar som rektor har.Den sjunde utmaningen är ungas psykiska ohälsa.Att ungas psykiska ohälsa ökar är oroväckande. Alliansregeringen har gjort satsningar på elevhälsan, men mer behöver göras. Ofta lämnas skolor och lärare ensamma att hantera sociala och psykiatriska problem. Vi kristdemokrater föreslår därför en elevhälsogaranti, så att elever i behov av att träffa kurator, skolsköterska eller elevhälsoteam ska kunna få kontakt inom ett dygn.Den åttonde utmaningen är attityden till kunskap och utbildning.Ett av de resultat vi har tagit del av efter är att attityden till kunskap och utbildning skiljer sig så mycket mellan de länder som klarar sig bäst och de länder som halkar efter. Och hur ändrar man attityder? De fem länder som har försämrats mest i den senaste PISA-undersökningen är alla välmående länder - länder där utbildning inte spelar lika stor roll som i länder där en god utbildning är enda vägen ur en situation till ett yrke och ett bättre liv. I länder som ligger i topp i mätningen har utbildning högsta prioritet i familjer, hos både föräldrar och barn.För att ändra attityden till skolarbete krävs att vi talar om skolan på ett annat sätt. Om vi blir fler som visar att skolan är viktig kommer fler elever att nå goda resultat, och det vilar på vuxenvärldens axlar, såväl politikers som föräldrars och opinionsbildares axlar.Den nionde utmaningen är skolans huvudmannaskap.En risk är att beslut om skolfrågor läggs på fel nivå. En central idé i kristdemokratin är att beslut ska läggas på den mest ändamålsenliga nivån. Därför behöver det föras en diskussion om ansvarsfördelning och vilken roll politiken ska ha. Vår utgångspunkt är att undervisningen ska bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet, inte politiska modenycker. Därför behöver lärarnas kompetens och roll stärkas och politikens gränser noga bevakas. Detta för oss in på skolans huvudmannaskap.Kommunaliseringen av skolan, som genomfördes av S och V , borde inte ha genomförts. Den har bidragit till de kvalitetsproblem som präglar skolan. För att skapa en mer likvärdig skola krävs ett ökat statligt ansvar. Hur detta ska se ut saknar jag en debatt om. Ordet återförstatligande tycks räcka som svar på alla skolans problem. Att gå tillbaka till något som har varit tror inte jag är vägen framåt, utan vi måste fördjupa diskussionen kring vad vi menar med ett ökat statligt ansvar.Den tionde utmaningen är att vi endast utbildar för arbetslivet.Förberedelse för yrkeslivet är viktigt, men skolan kan inte enbart ta sikte på detta. Det är svårt att veta vilka kunskaper som behövs på framtidens arbetsmarknad. Skolan bör satsa på det tidlösa och inte kortsiktigt haka på flyktiga trender. Skolan har också ett bildningsuppdrag. Skolan behöver återupprättas som en kunskapsinstitution som förvaltar och förmedlar en bildningstradition. Skolan ska bygga på, och förmedla vidare, de värden som är centrala för ett gott liv och ett gott samhälle. Den ska utbilda inte bara individer som ska kunna få ett jobb utan också medborgare som kan vara med och ta ansvar för samhällets gemensamma angelägenheter och förvalta centrala värden och kulturarv. Att bilda för livet, inte bara för arbetslivet, är en av skolans huvuduppgifter.Herr talman! Inom en inte alltför avlägsen framtid hoppas jag att jag har blivit välsignad med några barnbarn. Jag hoppas att jag kan följa dem till en skola där lärarna tycker att det är roligt att gå till jobbet, att lärarna känner att de har världens viktigaste jobb och får lön därefter, att rektor har tid att leda verksamheten i samklang med sin personal och att de elever som behöver extra stöd och hjälp ska få det tidigt och av rätt utbildad personal. Vidare önskar jag att läsning, som ligger till grund för all annan inlärning, prioriteras högt, att läraren har en central roll i klassrummet, att eleverna vet vad som förväntas av dem och slutligen att både elever och föräldrar känner ansvar för att skolan är viktig och att det krävs insatser från alla parter.Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet.