bet · H101KU10 · 2014-01-15 00:00:00 — För styrelsen gäller att i sitt arbete så långt möjligt ta fram såväl kvinnliga som manliga kandidater (2 kap. 8 § högskoleförordningen och 2 kap. 9 § förordningen för ). –utnämndes totalt 69 rektorer av regeringen. Av dessa var 29, eller , kvinnor och 40, eller , män. Om man utesluter rektorer och således avgränsar granskningen till enbart de utnämningar där regeringen själv har hand om rekryteringsprocessen utgör andelen utnämnda kvinnor och andelen utnämnda män –sep- tember 2013. Bilden skiljer sig med andra ord marginellt från den där samtliga utnämnda myndighetschefer ingår i analysen. Av de totalt 32 rektorer som har utsetts av den nuvarande regeringen har 14 varit kvinnor. Under den senaste granskningsperioden (–) har 5 av 8 rektorer varit kvinnor. Om granskningen avgränsas till enbart de utnämningar där den nuvarande regeringen själv har hand om rekryteringsprocessen (dvs. exklusive rektorer) utgjorde andelen utnämnda kvinnor och andelen utnämnda män –. Tabell 9.5 Kön och utnämnda myndighetschefer per departement – Försvarsdepartementet (Fö) (Ku)* Statsrådsberedningen (SB) Försvarsdepartementet (Fö) Landsbygdsdepartementet (L) Integrations- och jämställdhetsdepartementet (IJ)ª Kommentar: De uppgifter som rör den förra regeringen gäller perioden från t.o.m. regeringsskiftet . De uppgifter som rör den nuvarande regeringen gäller perioden från regeringsskiftet t.o.m. . * bildades Utbildnings- och genom en sammanslagning av . I tabellen redovisas uppgifter som rör det nya Utbildnings- och under (). ª bytte namn till Landsbygdsdepartementet, och Integrations- och jämställdhetsdepartementet (som inrättades ) avvecklades och dess ärenden fördes över till Justitie-, Utbildnings- och Arbetsmarknadsdepartementen. Om man studerar utnämnda myndighetschefer per departement framkommer det att det finns stora skillnader mellan departementen (se tabell 9.5). Vid flertalet departement är de utnämnda kvinnorna färre än de utnämnda männen. Under den förra regeringen var andelen kvinnor lägst vid chefsut- nämningar till myndigheter som sorterar under Närings-, Justitie- och Jordbruksdepartementen (20, ). Vid två departement, – som slogs samman med – och , var kvinnorna i majoritet bland de utnämnda myndighetscheferna (). Av tabell 9.5 framgår även antalet utnämnda kvinnliga och manliga myndighetschefer per departement under den nuvarande regeringen. Antalet utnämningar utgör numera ett statistiskt sett väsentligt mer omfattande material än tidigare (jämfört med höstgranskning om utnämningsmakten i bet. 2009/10:KU10 s. 129 f.), vilket möjliggör en analys på departementsnivå. Till skillnad från förra granskningen (se bet. 2011/12: KU10 s. 96) kan det konstateras att de utnämnda kvinnorna vid allt fler departement numera är färre än de utnämnda männen även om skillnaderna inte är stora. Av tabellen ovan framgår att 2 av 10 departement (dvs. ) under den förra regeringen hade fler utnämnda kvinnor än utnämnda män och att samma förhållanden numera gäller under den nuvarande regeringen8. Vid den förra granskningen gällde att 4 av 10 departement (dvs. ) under den förra regeringen hade fler utnämnda kvinnor än utnämnda män. Oaktat detta kan det noteras att den nuvarande regeringens chefsutnämningar av kvinnor till myndigheter som sorterar under en betydande majoritet av de här analyserade departementen (Justi- tie-, Utrikes-, Försvars-, Social-, Finans-, Utbildnings-, Närings- och Kulturdepartementen) var inom ramen för vad som kan betraktas för jämställt (mellan , jfr prop. 2007/08:95 s. 503 och 540). Andelen kvinnor är lägst vid den nuvarande regeringens chefsutnämningar till myndigheter som sorterar under Justitie- och Kulturdepartementen (). Andelen i dessa departement har dock förbättrats och ligger inom det nämnda s.k. jämställdhetsintervallet jämfört med den föregående granskningsperioden (–) då Justitie- och Kulturdepartementen låg på . Vid Miljö- och Arbetsmarknadsdepartementen ligger den nuvarande regeringens chefsutnämningar till myndigheter alltjämt utanför jämställdhetsintervallet och kvinnorna är i klar majoritet bland de utnämnda myndighetscheferna (). Vad gäller övriga departement är antalet utnämningar för begränsat för att motivera en analys. Mot bakgrund av de ändringar som regeringen har genomfört i rekryteringsförfarandet för myndighetschefer, bl.a. intresseannonsering, systematiskt upprättande av kravprofiler och anlitande av externt rekryteringsstöd (se skr. 2009/10:43), har utskottet i sin granskning av utnämningsmakten fortsatt att uppmärksamma dessa nya inslag kring öppna rekryteringsförfaran- 8 Här undantas alltjämt Statsrådsberedningen, Landsbygdssamt Integrations- och jämställdhetsdepartementen (jfr bet. 2011/12:KU10 s. 97 fotnot 3) mot bakgrund av det låga antalet utnämningar och den korta tid det sistnämnda departementet verkade. Av svarspromemoria (bilaga 9.1) framgår vid vilka rekryteringar av myndighetschefer regeringen har använt sig av ett rekryteringsförfarande som har inneburit ett öppet ansökningsförfarande med annonsering av den tilltänkta befattningen. I förekommande fall framgår huruvida den utnämnda personen lämnade en intresseanmälan, om fler än den som utnämndes kallades till intervju i slutskedet av rekryteringsprocessen och om externt rekryteringsstöd användes. Uppgifterna i promemorian har lagts till uppgifterna från tidigare granskningar (se tabell 8.6 i bet. 2011/12:KU10 s. 98) och sammanfattas i tabellen nedan. Tabell 9.6 Öppna rekryteringsförfaranden för utsedda myndighetschefer per departement – Not: I denna tabell har utnämningar av rektorer undantagits. Regeringen utser rektorer efter förslag av lärosätets styrelse, och rektorsrekryteringar inleds normalt med en intresseannonsering i lärosätets regi. º Varav en rekrytering resulterade i att en person med politisk bakgrund utnämndes. ¹ Varav två rekryteringar resulterade i att personer med politisk bakgrund utnämndes. ² Varav tre rekryteringar resulterade i att personer med politisk bakgrund utnämndes. ³ Varav fyra rekryteringar resulterade i att personer med politisk bakgrund utnämndes. Med den som fått tjänsten även anmälde intresse avses de kandidater som lämnade in intresseanmälan före ansökningstidens utgång (under den senaste granskningsperioden lämnade 13 utnämnda myndighetschefer in intresseanmälan efter ansökningstidens utgång, men innan regeringsbeslutet skulle fattas, och dessa har således inte tagits med i tabellen ovan). Med intresserade kandidater som ingick i slutskedet avses att andra kandidater än den som fick anställningen kallades till anställningsintervju e.d. Av regeringens skrivelse om utnämningspolitiken (skr. 2009/10:43) framgår att regeringens målsättning i fråga om intresseannonsering, att annonsering ska vara huvudregel, bör ligga fast. Vidare anges i skrivelsen att regeringen generellt har för avsikt att avstå från att använda annonsering som rekryteringsverktyg till befattningar som landshövding, ordförande för Regeringsrätten (numera ), Högsta domsto- len, Arbetsdomstolen, respektive Patentbesvärsrätten, justitiekansler, riksåklagare, säkerhetspolischef och överbefälhavare. Av svarspromemorian från framgår även att rektors- rekryteringar normalt inleds med en intresseannonsering i lärosätets regi och att regeringen i sådana anställningsbeslut utser rektorer på förslag av Regeringen beslutade –sep- tember 2013 sammanlagt om 210 utnämningar av myndighetschefer. man undantar de ovannämnda befattningarna (inklusive rektorer) där reger- ingen har haft som uttalad avsikt att avstå från annonsering återstår 150 Av tabell 9.6 framgår att andelen öppna rekryteringar är hög. utnämnde regeringen 69 myndighetschefer ur den krets där regeringen avser att tillämpa öppna rekryteringar, varav 50 var öppna För perioden –var motsva- rande siffror 37 av 42 (). För perioden –septem- ber 2013 var motsvarande siffror 35 av 39 (). andelen utnämnda myndighetschefer i öppna rekryteringar som lämnat in intresseanmälningar före sista anmälningsdagen minskat betydligt den hade 33 av 50 utnämnda myndighetschefer () anmält sitt intresse före sista ansökningsdagen. För perioden –september 2011 var motsvarande siffror 27 av 37 (). ber 2011–var motsvarande siffror 16 av 35 (). Av tabellen ovan framgår även att totalt 122 myndighetschefer under perioden –anställdes efter ett förfarande där regeringen hade annonserat efter intresseanmälningar. av de utnämningsbeslut som enligt regeringens uttalade avsikt kunde komma att omfattas av ett öppet rekryteringsförfarande. jämförelse av hur dessa ovannämnda 150 utnämningsbeslut fördelar sig bland departementen ger vid handen att endast Försvarsdepartement avvi- ker från det generella mönstret vad gäller användningen av öppna rekryter- Vid detta departement har sådana rekryteringsförfaranden tillämpats i 5 av 10 utnämningar (dvs. ) av myndighetschefer i den krets där regeringen avser att använda intresseannonsering. 9 Inklusive utnämningen av ordföranden för Försvarsunderrättelsedomstolen som ingår i kretsen av befattningar där regeringen enligt dess skrivelse om utnämningspolitiken (skr. 2009/10:43) avser att tillämpa öppna rekryteringsförfaranden. 2007–utnämndes 12 rektorer, 8 landshövdingar, överbefälhavaren och – utnämndes 12 rektorer, 5 landshövdingar, justitiekanslern och ordföranden i . – utnämndes 8 rektorer, 7 landshövdingar, ordförandena i Arbetsdomstolen, respektive Patentbesvärsrätten samt säkerhetspolis- Av tabell 9.6 framgår vidare skillnader i hur de öppna rekryteringsförfarandena utfallit vid de olika departementen. Utskottet konstaterade vid sin föregående granskning av regeringens utnämningsmakt att även om såväl den samlade erfarenheten av öppna rekryteringsförfaranden som det statistiska underlaget på departementsnivå vuxit under fick skillnaderna mellan departementen tolkas varsamt, särskilt i de fall antalet rekryteringsförfaranden var litet (bet. 2011/12:KU10 s. 99). Alltjämt gäller att vissa departement har för få rekryteringar för att ingå i en djuplodande analys. Dessa (dvs. Statsrådsberedningen, Landsbygds- och Arbetsmarknadsdepartementen samt även det tidigare Integrations- och jämställdhetsdepartementet) ingår således inte i analysen nedan. Med detta sagt kan konstateras att det vid främst Utbildnings- och Näringsdepartementen men även är vanligare än vid övriga departement att den som slutligen fick den annonserade befattningen inte återfanns bland dem som lämnade in en intresseanmälan senast sista anmälningsdagen. Att inga fler intresserade än den som slutligen utnämndes kallades till intervju i slutskedet av rekryteringsprocessen var betydligt vanligare inom än inom andra departement. Externt rekryteringsstöd användes i mindre omfattning vid än vid övriga departement och i större omfattning vid främst Utrikes- och Näringsdepartementen. Varken –eller den förra granskningsperioden (–) förekom något externt rekryteringsstöd vid utnämningar där befattningen inte hade annonserats. –skedde detta vid tre rekryteringar (se bet. 2009/10:KU10 s. 131). Av de 122 myndighetschefer (exklusive rektorer) som har utnämnts genom öppna rekryteringsförfaranden är 59 kvinnor och 63 män. Några skillnader i könsfördelningen när det gäller utnämningar som föregåtts av öppna rekryteringsförfaranden och regeringens samtliga utnämningar av myndighetschefer verkar således inte finnas. Vad gäller politisk bakgrund har 15 av dessa 122 utnämnda en sådan bakgrund. Nio av dessa 15 har politisk bakgrund som statssekreterare i socialdemokratiska regeringar, 2 som statssekreterare åt ett moderat statsråd, 2 som centerpartistisk statssekreterare, 1 som kristdemokratisk statssekreterare och 1 som folkpartistisk ungdomsförbundsordförande. Enligt den överlämnade förteckningen i UD:s svarspromemoria över utnämnda chefer vid utlandsmyndigheterna –har 7 av 51 politisk bakgrund (), vanligtvis som statssekreterare. I fyra fall rör det sig om personer med s.k. bottentjänst i . Av tabell 9.7 framgår samtliga utnämnda chefer vid utlandsmyndigheterna mellan och . Av totalt 303 utnämnda ambassadörer m.fl. hade 29 politisk bakgrund, vilket motsvarar . Under den nuvarande regeringen har andelen med politisk bakgrund varit högre än tidigare, jämfört med för den tidigare regeringen. Tabell 9.7 Antalet utnämnda chefer vid utlandsmyndigheterna – och andelen med politisk bakgrund varav politisk bakgrund (andel i %) Av de 22 personer med politisk bakgrund som har utnämnts av den nuvarande regeringen har samtliga utom 7 en bakgrund som kabinettssekreterare, statssekreterare eller biträdande statssekreterare. Dessa 5 har i fyra fall en bakgrund som politiskt sakkunniga och i de övriga fallen som statsråd, vice talman respektive riksdagsledamot (tillika ordförande i försvarsutskottet). Som regel har de 22 utnämnda utlandsmyndighetscheferna haft en bottentjänst i . Drygt en tredjedel av dem (9) har socialdemokratisk bakgrund och lite mindre än en tredjedel (7) har moderat bakgrund, 3 har folkpartistisk bakgrund, 2 har centerpartistisk bakgrund och 1 har vänsterpartistisk bakgrund. Av de 7 med politisk bakgrund som utnämndes av den förra regeringen fram till regeringsskiftet hade 5 socialdemokratisk bakgrund, 3 i form av statsråd och 2 i form av statssekreterare eller biträdande statssekreterare. Dessutom hade 1 av de utnämnda en bakgrund som riksdagsledamot för och andre vice talman och 1 som riksdagsledamot för och förste vice partiordförande i samma parti. Andelen kvinnor bland de chefer vid utlandsmyndigheterna som utnämndes av den nuvarande regeringen –var . Av tabell 9.8 framgår även andelen kvinnor bland dem som utnämndes –2005, uppgifter som begärts in i samband med utskottets tidigare granskning. Bland de ambassadörer m.fl. som utnämndes under dessa år var kvinnor. Tabell 9.8 Kön och utnämnda chefer vid utlandsmyndigheterna – Antal kvinnor (andel i %) Antal män (andel i %) När det gäller ambassadörsbefattningar m.m. i utrikesrepresentationen ligger grunden för processen vid chefsrekrytering i utrikesförvaltningen i riktlinjer för chefsrollen och chefsuppdrag i utrikesförvaltningen , enligt vad tidigare redovisat för utskottet. Även om dessa riktlinjer har ersatt chefspolicy framgår det av () svarspromemoria från att UD:s riktlinjer för chefer i utrikesförvaltningen har uppdaterats i syfte att stärka återkopplingen till cheferna om hur UD:s chefspolicy genomförs. Till svarspromemorian bifogas såväl riktlinjerna som den nya gemensamma policyn för chefsförsörjningen i . Av riktlinjerna framgår inga nya moment i rekryteringsprocessen till myndighetschef utan endast riktlinjer om bl.a. verksamhetsdialogen och återkoppling på chefs- och ledarskap som chef. Vid rekrytering till chefsuppdrag ställs krav på dokumenterad chefs- eller ledarskapserfarenhet. Av UD:s svarspromemoria framgår att av samtliga 51 utnämningar till chef för utlandsmyndigheter –utlystes alla internt inom utom två, ambassadörsbefattningarna i () respektive Astana (). Av promemorian framgår vidare att vid utnämningarna av utlandsmyndighetschefer –ingick den person som fick tjänsten i den grupp som hade lämnat in en intresseanmälan utom vid 10 tillfällen (vilket motsvarar av utnämningarna och är en minskning jämfört med föregående granskningsperioder10). gällde chefsbefattningar vid följande utlandsmyndigheter: generalkonsula- ten i (), () respektive () samt ambassaderna i (), (), (), (), (), Moga- dishu () och Astana (). Utskottet har i detta avsnitt fortsatt sin numera regelbundet återkommande granskning av utnämningsmakten. Som tidigare är granskningen inriktad på politisk bakgrund respektive kön vid de utnämningar som har beslutats Utskottet har även för tredje gången granskat de s.k. öppna rekryteringsförfaranden som enligt regeringen numera är huvudregeln vid Den grundläggande frågan i granskningen är om reger- ingen lever upp till regeringsformens bestämmelse om att avseende endast får fästas vid sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet. Utskottet kan inledningsvis konstatera att andelen utnämnda myndighets- chefer som har en politisk bakgrund har varierat över tiden, från ca 28 procent för mandatperioden –2006 och för mandatperio- den –2010 till för den innevarande mandatperio- Den dominerande politiska bakgrunden är alltjämt statssekreterare. Bland dem som har utnämnts till chef vid utlandsmyndigheterna har andelen med politisk bakgrund tidigare varit lägre; från att tidigare ha legat på för perioden t.o.m. har andelen legat på . I de fall cheferna har politisk bakgrund är det som regel som kabinetts- eller statssekreterare. botten har dessa ofta en fast opolitisk tjänst i Utrikesdeparte- Utskottet vill i sammanhanget framhålla sin tidigare uppfattning om poli- tisk bakgrund i samband med tjänstetillsättning. Den omständigheten att en person har en politisk bakgrund ska inte vara diskvalificerande vid tillsätt- ningen så länge endast sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet tillämpas vid tillsättningen. Politisk erfarenhet kan vara en saklig grund att fästa avseende vid, och den får då värderas tillsammans med andra erfaren- Vad som i sådana fall är relevant är inte vilket politiskt parti den person som utnämns har bakgrund inom, utan det faktum att han eller hon har haft vissa uppgifter i en politisk och offentlig miljö och utfört dessa på ett sådant sätt att det är meriterande för den tjänst som ska tillsättas. 10 –utnämndes 45 utlandsmyndighetschefer, varav 11 () inte hade lämnat in en intresseanmälan. –utnämndes 65 utlandsmyndighetschefer, varav 24 () utan intresseanmälan. När det gäller kön noterar utskottet att något fler av dem som utnämns till myndighetschef vid såväl myndigheter i som utlandsmyndigheter alltjämt är män. Utskottet kan dock konstatera att andelen kvinnor bland dem som utses till myndighetschef i har ökat tydligt och ligger nu på en i allt väsentligt acceptabel nivå. är denna andel strax i stället för som tidigare, dvs. , omkring eller strax . En liknande om än svagare utveckling kan noteras när det gäller utnämnda chefer vid utlandsmyndigheter, där andelen utnämnda kvinnor långsamt har börjat närma sig . De stora skillnader mellan departementen som kunnat konstateras i tidigare granskningar i andelen utnämnda kvinnliga och manliga chefer för myndigheter i har jämnats ut ytterligare . När det gäller de åtgärder som regeringen har vidtagit för att öka öppenheten vid tjänstetillsättningar av chefer vid myndigheter i kan konstateras att andelen öppna rekryteringar ur den krets regeringen avser att tillämpa öppna rekryteringsförfaranden är fortsatt hög (). Dock har andelen utnämnda myndighetschefer som lämnat in intresseanmälningar före ansökningstidens utgång minskat under den senaste granskningsperioden, även om denna andel totalt, dvs. , är förhållandevis hög (dvs. 76 av 122 utnämningar eller ). I sammanhanget noteras även att andelen öppna tjänstetillsättningar där externt rekryteringsstöd används ökar. Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att införandet av öppna rekryteringsförfaranden har inneburit viktiga förändringar; t.ex. ingår andra intresserade kandidater än den som utnämns i slutskedet av en rekrytering i mycket stor utsträckning. Likafullt är effekterna av dessa förändringar fortfarande inte analyserade på djupet. Utskottet skulle därför välkomna om regeringen vid ett lämpligt tillfälle genomförde en noggrann uppföljning och utvärdering av dessa nya rekryteringsförfaranden och hur de stärker kvaliteten i den statliga chefsrekryteringsprocessen. Utskottet har i denna granskning även kunnat konstatera att någon regelmässig utvärdering eller uppföljning av orsakerna till förflyttningar av myndighetschefer inte förekommer. Även om det inom finns en viss samlad kunskap om tidigare förflyttningsbeslut bedömer utskottet att det finns ett utrymme för förbättringar i denna del. Att systematiskt följa upp, utvärdera och dokumentera erfarenheter från förflyttningsbeslut torde enligt utskottet vara till gagn för den statliga chefsrekryteringsprocessen. Vad som framkommit i granskningen ger sammanlagt enligt utskottet inte underlag för någon annan bedömning än att regeringen har utövat sin utnämningsmakt i enlighet med regeringsformens bestämmelse om att det vid beslut om statliga anställningar endast ska fästas avseende vid sakliga grunder. När det gäller andelen kvinnliga och manliga myndighetschefer vill utskottet alltjämt betona att det ser positivt på den utveckling som framkommit i granskningen. 10 Samråd med i ett sent skede I denna granskning behandlas regeringens hantering av samråd med som äger rum efter det samråd som har skett vid ett ordinarie sammanträde i nämnden inför ett visst rådsmöte. Granskningen omfattar tillfällen då nytt samråd har skett vid ett nytt möte med där regeringens företrädare har deltagit per telefon. Skriftliga samråd om A- punkter och om andra frågor på rådets dagordning tas också upp. granskade regeringens samråd med om EU:s långtidsbudget 2014–2020 (bet. 2012/13:KU20 s. 41 f.). Utskottet noterade att det både inför det avslutande mötet i om långtidsbudgeten 2007–2013 och inför motsvarande möte om långtidsbudgeten 2014–2020 hölls sammanträden i där företrädare för regeringen deltog via telefon under de pågående mötena i . Utskottet ansåg att detta kan vara en bra form för att säkerställa att blir informerad och får tillfälle till samråd om det som sker under pågående förhandlingar i . Till grund för granskningen ligger en genomgång av protokoll och verksamhetsberättelser. En redogörelse för möten i EU-nämn- den där regeringens företrädare har deltagit per telefon och för skriftliga samråd om annat än A-punkter återfinns i bilaga 10.1. Vidare finns två promemorior från med svar på frågor från utskottet, bilaga 10.2 och 10.3. Det finns också två promemorior från med svar på frågor från utskottet, bilaga 10.4 och 10.5. Bestämmelser om riksdag och regering I 1 kap. 10 § första meningen regeringsformen anges att är medlem i Europeiska unionen. I 10 kap. 10 § regeringsformen föreskrivs att regeringen fortlöpande ska informera och samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet i Europeiska unionen och att närmare bestämmelser om informations- och samrådsskyldigheten meddelas i riksdagsordningen. I 10 kap. 10 § riksdagsordningen anges att regeringen ska underrätta om frågor som ska beslutas i Europeiska unionens råd. Regeringen ska också rådgöra med nämnden om hur förhandlingarna i rådet ska föras inför besluten i rådet. Regeringen ska vidare överlägga med EU-nämn- den i andra frågor som rör arbetet i Europeiska unionen när nämnden på grund av särskilda skäl påkallar en sådan överläggning. Regeringen ska också rådgöra med nämnden inför möten i . 10 SAMRÅD MED EU-NÄMNDEN I ETT SENT SKEDE Enligt tilläggsbestämmelse 10.11.1 riksdagsordningen sammanträder första gången på kallelse av talmannen efter det att nämnden valts. Därefter sammanträder nämnden på kallelse av ordföranden. Ordföranden ska kalla nämnden till sammanträde om minst fem ledamöter av nämnden begär det. En personlig kallelse ska skickas till samtliga ledamöter och suppleanter. Kallelsen bör om möjligt anslås i dagen före sammanträdet. skisserade ett schema för regeringens information till utskotten och efter danskt mönster i förslag 1994/95:TK1 Skrivelse från talmanskonferensen med överlämnande av förslag angående en nämnd i för Europeiska unionen m.m. I förslaget redovisades att Europaudvalget i det danska regelmässigt håller sammanträden för samråd inför rådsmöten . utgick från att information skulle komma att överlämnas från regeringen till i huvudsak enligt den skisserade ordningen (bet. 1994/95:KU22). Riksdagsstyrelsen redovisade i sitt förslag inför 2000-talet (förslag 2000/01:RS1) att det har förekommit att ett berört statsråd har sökt telefonkontakt med företrädare för nämnden under ett pågående möte i .