bet · H101UU20 · 2014-05-28 00:00:00 — När det gäller motionsförslaget om att alla aktörer som arbetar med utvecklingssamarbete ska följa politik för global utveckling och officiella utvecklingsmål erinrar utskottet om sitt ställningstagande i betänkande 2013/14:UU2 där utskottet med anledning av ett likartat motionsförslag slog fast att svenskt utvecklingsbistånd ska stå i överensstämmelse med politik för global utveckling. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet den nu aktuella motionen 2013/14:U15 (V) yrkande 14. I motioner föreslås att det svenska biståndet i högre grad ska inriktas på sociala och ekonomiska rättigheter. Utskottet anser, som tidigare framhållits i ett flertal utskottsbetänkanden, däribland betänkande 2012/13:UU15, att de mänskliga rättigheterna gäller för alla människor utan åtskillnad, oavsett land, kultur eller specifik situation. Ingen regering kan hävda särskilda förhållanden som tradition, kultur eller religion som en ursäkt för att kränka de mänskliga rättigheterna. De mänskliga rättigheterna är universella, ömsesidigt samverkande och odelbara. Detta är, som framgår av skrivelse 2013/14:131, en central utgångspunkt för utvecklingspolitik, och därigenom även för biståndet. Demokrati och respekt för politiska och medborgerliga rättigheter är viktiga förutsättningar för att förverkliga ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Genomförandet av dessa rättigheter bidrar också till att uppnå demokrati. Utskottet konstaterar att främjande av en rad sociala och ekonomiska rättigheter lyfts fram i den biståndspolitiska plattformen, däribland jordbruksutveckling, rent vatten och sanitet, utbildning och hälsa, vilket enligt utskottet ligger i linje med förslagen i de aktuella motionerna. Regeringen beslutade om resultatstrategier för ekonomiskt hållbar utveckling, socialt hållbar utveckling och särskilda insatser för mänskliga rättigheter och demokratisering. Samtliga tre resultatstrategier avser perioden –2017. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2013/14:U16 (SD) yrkande 2 och 2013/14:U310 (SD) yrkande 1. Som framgått ovan framförs i några motioner synpunkter på de målgrupper för bilaterala bistånd som anges i regeringens skrivelse. Utskottet gör följande överväganden med anledning av dessa motionsförslag. Målhierarkin utgår från målet för politiken för global utveckling som därefter avgränsas till det övergripande målet för utgiftsområde 7, dvs. att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Målet innebär enligt utskottet ett förtydligande av fattigdomsbegreppet och rättighetsaspekten. Utskottet anser att synen på fattiga människor som aktörer tydligt avspeglas i det övergripande målet för svenskt bistånd. En stor del av det svenska biståndet lämnas via bilateralt utvecklingssamarbete. Utskottet instämmer i regeringens generella utgångspunkt att ska koncentrera sitt bilaterala bistånd till de länder där behoven är som störst, där svenska biståndsansträngningar bedöms kunna leda till goda resultat och där svenskt bilateralt bistånd bedöms ha ett tydligt mervärde. Utskottet delar därmed regeringens uppfattning att det bilaterala biståndet huvudsakligen ska riktas till människor som lever i fattigdom eller förtryck i länder som har begränsade egna resurser, dvs. Många av de människor som lever i låginkomstländer lever tillika i konfliktdrabbade länder. Utöver det bilaterala biståndet riktat till låginkomstländer anser utskottet i likhet med regeringen att biståndet har en uppgift att främja demokrati och mänskliga rättigheter samt bidra till fred och försoning och miljö och klimat även i länder som inte tillhör de allra fattigaste. I den biståndspolitiska plattformen identifieras ett antal omvärldsförändringar av särskild betydelse för det svenska biståndets inriktning och utformning. Regeringen konstaterar att människor som lever i fattigdom och förtryck i allt större utsträckning lever i medelinkomstländer, dvs. länder som själva har resurser och kapacitet att minska fattigdomen och som dessutom kan vara såväl givare som mottagare av bistånd. Genom att lämna svenskt utvecklingsbistånd via multilaterala kanaler kan nå människor som lever i fattigdom även i medelinkomstländer, där inte har något bilateralt biståndssamarbete. Medelinkomstländerna måste dock i större utsträckning bidra med inhemska resurser i syfte att minska de fattigas utanförskap, skapa delat välstånd och minskad ojämlikhet. I fråga om motionsförslagen om prioriteringen av kvinnor och flickor i biståndet konstateras i skrivelse 2013/14:131 att bl.a. jämställdhet och kvinnors rättigheter samt barnets rättigheter är centrala delar av rättighetsperspektivet. Utskottet stöder regeringens uppfattning att de viktigaste målgrupperna för svenskt bistånd ska vara kvinnor och flickor i fattiga länder samt de människor på olika håll som lever i fattigdom och förtryck. I nästa avsnitt i betänkandet återkommer utskottet till de biståndspolitiska delmålen, däribland det delmål som innefattar ökad jämställdhet och stärkt egenmakt för kvinnor och flickor. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2013/14:U15 (V) yrkandena 4–6, 2013/14:U16 (SD) yrkandena 1, 4 och 9, 2013/14:U17 (S) yrkande 4 och 2013/14:U310 (SD) yrkandena 2 och 6. När det gäller motionsförslaget om att det svenska biståndets huvudinriktning ska gå genom det civila samhället anser utskottet att det civila samhällets organisationer (CSO) har stor betydelse i utvecklingssamarbetet. Utskottet framhöll i betänkande 2013/14:UU2 att det civila samhället och dess organisationer är en stark förändringskraft som har en nyckelroll i arbetet för fattigdomsminskning. Ett nära samarbete med CSO:er kan komplettera eller ersätta direkt statligt stöd. Många CSO:er har potential att verka lokalt, nära och med de fattiga och förtryckta människor som det svenska biståndet syftar till att nå. Utskottet välkomnar att regeringen har inlett en dialog med svenska CSO:er för att nå fram till en vägledande överenskommelse om hur man kan fördjupa dialogen och samverkan mellan statliga och icke-statliga biståndsaktörer. Den av regeringen beslutade strategin för stöd genom svenska CSO:er löper ut /2015. har regeringen anslagit för genomförande av strategin. kommer regeringen att inleda arbetet med en ny CSO-strategi. Här kan också nämnas att att regeringen gav Sida i uppdrag att lämna förslag om hur en särskild stödform för innovativa ansatser, organisationer och aktörer inom CSO-strategin skulle kunna utformas. Vidare ska en ny informations- och kommunikationsstrategi på biståndsområdet utarbetas . Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U16 (SD) yrkande 3. I en motion föreslås, som det uttrycks i denna, att enprocentsmålet ska hedras, och att klimatfinanseringen ska redovisas öppet. Utskottet tillstyrkte i betänkande 2013/14:UU2 att biståndsramen för internationellt utvecklingssamarbete fastställts till av den beräknade bruttonationalinkomsten (BNI). beslutade i enlighet med utskottets förslag, vilket innebär att det s.k. enprocentsmålet upprätthålls under hela regeringsperioden . Utskottet välkomnar att regeringen ekonomiska vårproposition (prop. 2013/14:100) anger att biståndsramens storlek under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd bedöms uppgå till av BNI –2018. Utvecklingen av BNI bedöms leda till en ökning av biståndet med ca . När det gäller klimatfinansiering är alltjämt en av de mer betydande givarna av klimatbistånd i absoluta tal och ett av de största givarländerna i förhållande till ekonomin per capita. Regeringen fortsätter att bidra med klimatbistånd via bilaterala, regionala och multilaterala kanaler. Nya och additionella resurser är ett komplext begrepp som förekommer såväl i biståndsdebatten som i olika multilaterala förhandlingar, exempelvis inom FN-systemet. Det saknas enighet om hur begreppet additionella resurser ska definieras. En vanlig tolkning, som många länder förordar, är att klimatfinansieringen ska vara additionell, dvs. utöver det internationella biståndsmålet om av BNI. Detta mål uppnår med bred marginal, eftersom bistånd uppgår till av BNI. När det gäller frågan om öppen redovisning av klimatinsatser erinrar utskottet om att den transparensgaranti i biståndet som infördes innebär att alla allmänna handlingar och all offentlig information om biståndet aktivt ska göras tillgänglig på internet. Informationen ska göra klart när, till vem och varför biståndsmedel har betalats ut, och vad resultatet blev. Åtagandet om transparens i biståndsflöden gäller alla kostnader som ingår i biståndsramen, vilket utskottet har tagit upp i betänkandena /13:UU2 och 2013/14:UU2. Utskottet konstaterar att i sin särskilda rapportering till ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC, United Nations Framework Convention on Climate Change) redovisar uppgifter om svenskt bistånd till miljö- och klimatrelaterade insatser och till insatser för biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Rapporteringen, som följer internationellt överenskomna riktlinjer, finns tillgänglig på UNFCCC:s webbplats.1[ Följande rapporter lämnades till UNFCCC i december 2013:Sveriges sjätte nationalrapport om klimatförändringar där kapitel 7 handlar om klimatfinansiering: First Biennial Report under the UNFCCC, där kapitel 5 handlar om klimatfinansiering: ] gav regeringen i uppdrag att vidareutveckla informationstjänsten i syfte att ytterligare öka transparensen i svenskt bistånd. Den övergripande målbilden är att ska vara världsledande på transparensområdet inom biståndet och drivande inom givarsamfundet. Målgruppen för ska vara aktörer som på olika sätt är verksamma inom svenskt bistånd, journalister, forskare samt allmänheten i och programländerna. Sidas uppdrag ska slutredovisas . Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U18 (MP) yrkande 1. I en motion begärs analys och riktlinjer för hur svenskt bistånd ska stödja ekonomisk utveckling utan att negativa effekter uppstår på naturkapital och ekosystemtjänster. Utskottet konstaterar att det i den biståndspolitiska plattformen anges att svenskt bistånd ska sträva efter att bidra till långsiktiga och konkreta resultat för den fattiga och förtryckta människan. Enligt utskottet är överväganden mellan olika politiska intressen och mål är en del i det politiska arbetet, och eftersom politik för global utveckling i princip berör alla politikområden är förekomsten av mål- och intressekonflikter påtaglig i arbetet med utformningen och genomförandet av politiken. Utskottet har i tidigare betänkanden, senast i betänkande 2012/13:UU12, understrukit att mål- och intressekonflikter tydligare bör synliggöras inom samstämmighetspolitiken. Frågor om hållbart nyttjande och förvaltning av ekosystemtjänster ingår i den resultatstrategi för globala insatser för miljö- och klimatmässigt hållbar utveckling –2017 som regeringen beslutade om . Verksamheten inom ramen för strategin syftar till att bidra till en global miljö- och klimatmässigt hållbar utveckling som i sin tur bidrar till att tillgodose fattiga människors behov av livsmedel, energi och vatten. Den del av strategin som är inriktad på hållbart nyttjande och förvaltning av ekosystemtjänster väntas bidra till följande resultat: Ett mer hållbart nyttjande och förvaltning av naturresurser. Hållbara produktions- och konsumtionsmönster, inklusive ökad utbildning och kunskap om dessa, ur ett livscykelperspektiv. Högre grad av integration av biologisk mångfald och ekosystemtjänster i globala och nationella policyer och planer. Säkrare kemikaliehantering genom att globala och nationella regelverk, policyer och planer har stärkts och den institutionella kapaciteten för genomförandet har höjts. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U18 (MP) yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår ett antal motionsyrkanden om biståndspolitiska mål. Jämför reservationerna 11 (S, V), 12 (MP, V), 13 (S, V), 14 (MP, V), 15 (S, MP, V), 16 (SD), 17 (V), 18 (SD) och 19 (SD). Som framgått ovan bryter regeringen i skrivelsen ned det övergripande målet för biståndet – att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck – i sex delmål. Nedan redovisas de resultat som är särskilt viktiga för vart och ett av de sex delmålen. För att nå delmålet Stärkt demokrati och jämställdhet, ökad respekt för mänskliga rättigheter och frihet från förtryck är följande resultat särskilt viktiga: Stärkta möjligheter att hävda medborgerliga och politiska rättigheter, utöva demokratiskt inflytande och organisera sig. Stärkta demokratiska processer och institutioner samt ökad respekt för rättsstatens principer. Ett livskraftigt och pluralistiskt civilsamhälle och stärkta demokratiseringsaktörer. Ökad jämställdhet, stärkta rättigheter och stärkt egenmakt för kvinnor och flickor. Stärkt tillgång till fria och oberoende nya och traditionella medier. För att nå delmålet Förbättrade möjligheter för fattiga människor att bidra till och dra nytta av ekonomisk tillväxt och erhålla god utbildning är följande resultat särskilt viktiga: Förbättrad tillgång till utbildning av god kvalitet. Fler och bättre jobb. Mer inkluderande och effektiva marknader. Forskning av hög kvalitet och relevans för fattigdomsbekämpning. Förbättrad tillgång till social trygghet. Förbättrad tillgång till öppen och säker informations- och kommunikationsteknologi. Stärkt kapacitet att hantera de möjligheter och utmaningar som migration och rörlighet medför. För att nå delmålet Förbättrad miljö, begränsad klimatpåverkan och stärkt motståndskraft mot miljöpåverkan, klimatförändringar och naturkatastrofer är följande resultat särskilt viktiga: Stärkt motståndskraft mot miljöpåverkan, klimatförändringar, och naturkatastrofer samt minskad påverkan på miljö och klimat. Förstärkt institutionell kapacitet inom miljöförvaltande och miljörelaterade institutioner. Förbättrad tillgång till hållbara energialternativ. Hållbar förvaltning av ekosystem och hållbart nyttjande av ekosystemtjänster. För att nå delmålet Förbättrad grundläggande hälsa är följande resultat särskilt viktiga: Förbättrad tillgång till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter samt minskad utsatthet för hiv och aids. Förbättrad överlevnad och mer hälsosamma liv främst för kvinnor och barn. Förbättrad tillgång till rent vatten och grundläggande sanitet. För att nå delmålet Värnad mänsklig säkerhet och frihet från våld är följande resultat särskilt viktiga: Minskad sårbarhet för konflikt och återfall i konflikt. Ökad mänsklig säkerhet i konflikt- och postkonfliktsituationer. Minskat könsrelaterat våld. För att nå delmålet Räddade liv, lindrad nöd och upprätthållen mänsklig värdighet är följande resultat särskilt viktiga: Ett humanitärt bistånd baserat på humanitära behov, inklusive kvinnors och barns särskilda behov. Tryggad livsmedelsförsörjning i samband med humanitära kriser och katastrofer. Effektivt skydd av flyktingar och internflyktingar. Ökad respekt för de humanitära principerna och internationell humanitär rätt. Ett starkt och samordnat internationellt humanitärt system. Frågor med anknytning till delmål 1 hävdar i kommittémotion 2013/14:U18 av m.fl. yrkande 5 att civilsamhällets stora betydelse för utveckling inte har fått rättmätigt utrymme i skrivelsen om den biståndspolitiska plattformen. Partiet anser att en analys bör göras av hur olika aktörer samspelar i utvecklingsinsatser och ansvarsutkrävande. anser enligt kommittémotion 2013/14:U15 av m.fl. yrkande 7 att stöd till organisationer som arbetar för löntagares rätt att organisera sig bör vara en viktig del av svenskt utvecklingssamarbete. Främjandet av fackliga rättigheter, kollektivavtal och facklig organisering har en avgörande betydelse för att människor ska kunna lyfta sig själva ur fattigdom och för att nå en mer rättivs och jämlik fördelning av jordens resurser. framhåller i yrkande 9 att för att nå framgång i fråga om de två perspektiven i svensk utvecklingspolitik, dvs. fattigdomsbekämpning och ett rättighetsperspektiv, bör ett tydligt könsperspektiv inkluderas så att mäns och kvinnors skilda villkor synliggörs och politiken utformas så att den undanröjer förtryck och diskriminering på grund av kön. Partiet anser därför att jämställdhet ska vara ett eget delmål i den biståndspolitiska plattformen och genomsyra allt svenskt utvecklingssamarbete. bör enligt yrkande 10 ha som mål att av biståndet ska gå till kvinnor. Frågor med anknytning till delmål 2 framhåller i kommittémotion 2013/14:U15 av m.fl. yrkande 8 att stöd till uppbyggnad av välfärdssystem, socialförsäkringar och effektiv beskattning bör vara centrala delar av det svenska biståndet. Frågor med anknytning till delmål 3 kritiserar i kommittémotion 2013/14:U18 av m.fl. yrkande 4 att den biståndspolitiska plattformen inte ger vägledning i hur miljö- och klimatarbetet ska komma in i planeringen och budgeteringen. Partiet anser att vägledande principer bör utarbetas för hantering av de målkonflikter som kan finnas mellan utveckling på å ena sidan exempelvis områdena jordbruk, energi och stadsplanering, och å andra sidan miljömässigt hållbar utveckling. understryker i kommittémotion 2013/14:U15 av m.fl. yrkande 12 att insikten om miljöns sårbarhet och de allt tydligare klimatförändringarna måste genomsyra utvecklingspolitik i alla delar, vilket dock i stor utsträckning inte återspeglas i den biståndspolitiska plattformen. Allt svenskt utvecklingssamarbete måste enligt vara miljömässigt hållbart och klimatanpassat. Frågor med anknytning till delmål 4 anser enligt kommittémotion 2013/14:U310 av m.fl. yrkande 4 att i dialog med länder som exempelvis samt internationella aktörer som bör verka för att minska antalet flickaborter. I arbetet för flickors rättigheter bör i högre grad stödja insatser för att minska antalet flickaborter. I yrkande 5 poängterar partiet att det i dialogen med andra länder bör finnas större medvetenhet om och ödmjukhet inför att det inom EU och i andra länder i världen finns skilda åsikter om när det ofödda fostret eller barnet ska räknas som ett liv värt att skyddas. I arbetet med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter bör enligt partiet större fokus ligga på att minska antalet oönskade graviditeter och aborter. föreslår i kommittémotion 2013/14:U15 av m.fl. yrkande 11 att andelen bilateralt och multilateralt bistånd till verksamhet inom området sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) bör ökas och omfatta av biståndsbudgeten. Frågor med anknytning till delmål 5 anser enligt kommittémotion 2013/14:U310 av m.fl. yrkande 3 att det bl.a. behövs internationell samverkan för att motverka att kvinnor och även män genom människohandel utnyttjas för sexuella ändamål. Arbetet för jämställdhet bör i högre grad prioritera satsningar för att bekämpa könsrelaterat och hedersrelaterat våld samt människohandel. Frågor med anknytning till delmål 6 förordar i kommittémotion 2013/14:U16 av m.fl. yrkande 8 att arbetet med ett effektivt skydd av flyktingar i krisens närområde och av internflyktingar ska få en högre prioritet i biståndet. Som framgått tidigare i betänkandet värdesätter utskottet regeringens klargörande av målhierarkin för det svenska biståndet och dess relation till politik för global utveckling (PGU). Följande figur är hämtad från skrivelse 2013/14:131. Nedan redovisar utskottet sina överväganden med anledning av de motionsförslag som har anknytning till de olika delmålen i den biståndspolitiska plattformen. Frågor med anknytning till delmål 1 I en följdmotion till skrivelsen om den biståndspolitiska plattformen behandlas den indelning i delmål som regeringen har fastställt. Motionärerna förespråkar att jämställdhet ska vara ett eget delmål och dessutom genomsyra samtliga områden i plattformen. Utskottet vill inledningsvis framhålla att de tre tematiska prioriteringar i biståndet som infördes , dvs. demokrati och mänskliga rättigheter, miljö och klimat samt främjande av jämställdhet och kvinnors roll i utveckling, fortsätter att vägleda det svenska biståndets inriktning. De tematiska prioriteringarna ska enligt skrivelse 2013/14:131 genomsyra samtliga delmål, som de särskilt återspeglas i delmål 1 Stärkt demokrati och jämställdhet, ökad respekt för mänskliga rättigheter och frihet från förtryck och i delmål 3 Förbättrad miljö, begränsad klimatpåverkan och stärkt motståndskraft mot miljöpåverkan, klimatförändringar och naturkatastrofer. Den tematiska prioriteringen främjande av jämställdhet och kvinnors roll i utveckling innebär att ett jämställdhetsperspektiv ska prägla svenskt bistånd. I såväl det operativa som det normativa arbetet ska en konsekvent jämställdhetsintegrering äga rum, vilket innebär att kvinnors och flickors situation och villkor uppmärksammas och beaktas i förhållande till mäns och pojkars. Jämställdhet ingår som resultat under delmål 1 och delmål 5, och ska återspeglas även i övriga delmål. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U15 (V) yrkande 9. Regeringen gör såväl i nu gällande biståndsbudget som i den biståndspolitiska plattformen tydiga ställningstaganden och kraftfulla ansträngningar för att främja kvinnors rättigheter och roll i utvecklingssamarbete och SRHR i nationell och internationell politikutformning. I regeringens policy för jämställdhet och kvinnors rättigheter inom svenskt utvecklingssamarbete angavs en huvudsaklig inriktning på följande fyra huvudområden: kvinnors politiska deltagande och inflytande kvinnors ekonomiska aktörskap och arbetsvillkor sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) kvinnors säkerhet inklusive bekämpning av alla former av könsrelaterat våld och människohandel. Kvinnor och flickor är en prioriterad målgrupp i biståndet men utskottet är inte, som förordas i en motion, berett att förorda att minst en viss fastslagen andel av biståndet ska gå till kvinnor. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2013/14:U15 (V) yrkande 10. I en motion görs gällande att civilsamhällets betydelse för utveckling inte har fått rättmätigt utrymme i skrivelsen om den biståndspolitiska plattformen. Som framgått ovan anges i skrivelsen vilka resultat som är särskilt viktiga att uppnå för vart och ett av de biståndspolitiska delmålen. Utskottet konstaterar att ett livskraftigt och pluralistiskt civilsamhälle och stärkta demokratiseringsaktörer är ett av de resultat som regeringen anser är särskilt viktiga att uppnå när det gäller delmål 1 Stärkt demokrati och jämställdhet, ökad respekt för mänskliga rättigheter och frihet från förtryck. I den biståndspolitiska plattformen slås fast att ska bidra till att såväl kvinnor som män har möjlighet och frihet att påverka sina levnadsvillkor genom att utöva inflytande i politiska processer och beslut, samt att kunna organisera sig för detta genom det civila samhällets organisationer och politiska partier. I den biståndspolitiska plattformen definierar regeringen begreppet det civila samhället som en arena, skild från staten, marknaden och det enskilda hushållet, där människor, grupper och organisationer agerar tillsammans för gemensamma intressen. Det civila samhällets aktörer har en nyckelroll för fattigdomsminskning och en särskild betydelse och potential för att bidra till demokratisk utveckling och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Därför genomförs en betydande del av det svenska biståndet i samarbete med organisationer från det civila samhället, vilket redovisades i budgetpropositionen (prop. 2013/14:14 utg.omr. Utskottet ser positivt på att regeringen i skrivelsen framhåller civilsamhällets roll som utvecklingsaktör och dess betydelse för ett bistånd som syftar till att göra skillnad i människors liv och som stöder försvarare av demokrati och frihet. I likhet med regeringen anser utskottet att ska ta till vara erfarenheterna av partnerskap mellan civilsamhällesaktörer i och i de länder där biståndet verkar.