bet · H101UbU18 · 2014-05-12 00:00:00 — I propositionen föreslår regeringen också att det ska införas bestämmelser i skollagen (2010:800) som innebär att en elev som utför arbete enligt ett utbildningskontrakt inte i det sammanhanget ska anses som arbetstagare, om inte arbetet omfattas av ett avtal om gymnasial lärlingsanställning. Regeringen föreslår vidare att arbetstagare som är anställda i gymnasial lärlingsanställning ska undantas från tillämpningsområdet för lagen (1982:80) om anställningsskydd, förkortad LAS, vilket ska framgå av både den nya lagen och LAS. Enligt förslaget ska ett avtal om gymnasial lärlingsanställning vara ogiltigt i den utsträckning det upphäver eller inskränker en arbetstagares rättigheter enligt lagen om gymnasial lärlingsanställning. Avvikelser från lagen får dock göras genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. En arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal föreslås få tillämpa avtalet även på arbetstagare som inte är medlemmar i den avtalsslutande arbetstagarorganisationen men som sysselsätts i sådant arbete som avses med avtalet (2 §). Avtal om gymnasial lärlingsanställning ska få avse hela eller en del av tiden för det arbetsplatsförlagda lärandet i den gymnasiala lärlingsutbildningen (3 §). En sådan anställning omfattar dock inte eller lov. För att eleven ska hinna fullgöra sin utbildning under terminerna föreslår regeringen en ändring i semesterlagen (1977:480) som innebär att arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning ska ha rätt till semesterledighet enbart om detta har avtalats särskilt. En arbetstagare i sådan anställning ska under pågående anställning ha rätt till semesterersättning för den semesterlön som tjänats in men inte tagits ut. Arbetsgivare ska vidare vara skyldiga att lämna skriftlig information till arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning om alla villkor som är av väsentlig betydelse för anställningsavtalet eller anställningsförhållandet (4 §). Informationsskyldigheten gäller endast vid anställning längre än . Om förutsättningarna för anställningen ändras ska ny skriftlig information lämnas inom en månad (5 §). En gymnasial lärlingsanställning ska enligt lagförslaget upphöra när det arbetsplatsförlagda lärandet enligt utbildningskontraktet avslutas. Anställningen upphör dock om den löper ut enligt avtalet om gymnasial lärlingsanställning eller om en part frånträder utbildningskontraktet. Anställningen kan även upphöra före avtalstidens slut om en part har rätt att frånträda utbildningskontraktet i enlighet med villkoren i det men väljer att enbart avsluta anställningen (6 §). Den nya lagen föreslås även innehålla regler om skadeståndsskyldighet för arbetsgivare i vissa fall, preskription och rättegångsbestämmelser (7–9 §§). Regeringen föreslår att lagförslagen ska träda i kraft . Två motioner har väckts med anledning av propositionen. Nedan redovisas endast de yrkanden som berör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Socialdemokraterna betonar i kommittémotion 2013/14:Ub7 av m.fl. vikten av att den arbetsrättsliga lagstiftning som behöver ändras vid införandet av gymnasiala lärlingsanställningar ändras på det sätt som är vedertaget inom det arbetsrättsliga området, dvs. genom dispositiv lagstiftning med hänsyn till den svenska arbetsmarknadsmodellen. Partiet anser att endast företag med kollektivavtal ska kunna använda sig av den gymnasiala lärlingsanställningen (yrkande 3). Genom det kravet vill partiet betona vikten av att sådana anställningar ska ske inom ramen för branschens speciella behov och struktur samt med hänsyn till vad som i övrigt regleras i kollektivavtalen. föreslår i kommittémotion 2013/14:Ub6 av m.fl. att ska avslå propositionen. Partiet anser att visserligen behöver fler lärlingar men att det är fel att, som regeringen gör, sätta i stort sett allt hopp till lärlingsutbildning för gymnasieelever. Stödet bör i stället riktas in på lärlingsanställningar i dess egentliga mening, dvs. färdigutbildning inom anställningar efter gymnasiet. Sådana riktiga anställningar bygger på lärlings- eller utbildningsavtal mellan arbetsmarknadens parter. Regeringen redovisar inga tungt vägande skäl för att gå ifrån dagens ordning där lärlingsanställningar är förbehållet denna grupp. Enligt partiet bör man vara varsam med att införa nya anställningsformer. Gymnasielärlingar kan anställas om så skulle önskas, framför allt genom visstidsanställning och anpassade kollektivavtal. Åtgärder för att ytterligare uppmuntra detta är inte eftersträvansvärt. Enligt finns det inget behov av en ny anställningsform. I stället för att rikta in sig på att erbjuda arbetsgivare utan kollektivavtal bättre möjligheter att anställa gymnasielärlingar bör man rikta in sig på förhandlade utbildningsavtal. Former för utbildning som avtalas mellan arbetsgivare och fackliga organisationer har bäst förutsättningar att vara framgångsrika. Om regeringens förslag skulle antas skulle även den olyckliga situationen uppstå att eleverna undantas från LAS. De fackliga organisationerna skulle då fråntas inflytande, kontroll och påverkan på dessa anställningar. Utskottet begränsar sin behandling till frågan om det är lämpligt att införa gymnasial lärlingsanställning och den rättsliga regleringen av denna anställningsform samt frågan om det bör krävas att en arbetsgivare är bunden av kollektivavtal för att få använda sig av gymnasial lärlingsanställning. Utskottet välkomnar inledningsvis regeringens intentioner bakom propositionen. Insatser för att föra skola och arbetsliv närmare varandra är viktiga för att underlätta ungdomars etablering på arbetsmarknaden. Utskottet anser att åtgärder som främjar anställning av elever redan under den gymnasiala lärlingsutbildningen kan spela en central roll i det sammanhanget. Förslaget att införa anställningsformen gymnasial lärlingsanställning är en önskvärd åtgärd just i den riktningen. Utskottet delar regeringens uppfattning att en anställning kan stimulera eleverna inom lärlingsutbildningen till ett ökat engagemang för sin utbildning och motivera lärlingarna att fullfölja utbildningen. Genom att kunna anställa lärlingarna under utbildningen bör också företagen som tar emot lärlingar på ett tidigare stadium kunna säkra sin kompetensförsörjning och lärlingarna kunna få tillsvidareanställningar efter avslutad utbildning. Vidare noterar utskottet att Nationella lärlingskommittén har slagit fast att många företag är intresserade av att anställa lärlingar och att en majoritet av remissinstanserna ser positivt på eller inte har något att invända mot möjligheten för företag och lärlingar att komma överens om ett anställningsförhållande . Utskottet uppfattar därför att regeringens förslag är något som är efterfrågat på dagens arbetsmarknad. En utgångspunkt för regeringens förslag har varit att det råder oklarhet om elevers rättsliga ställning när de utför den arbetsplatsförlagda delen av lärlingsutbildningen och att detta är otillfredsställande. Utskottet delar regeringens uppfattning att eventuella oklarheter på området är olyckliga. Det är viktigt för både eleverna och företagen som tar emot dem att få klarhet i om lärlingarna ska betraktas som elever eller arbetstagare. Utskottet anser att det är lämpligt att vidta lagstiftningsåtgärder för att klargöra vad som gäller på området. Den ordning som regeringen nu föreslår med en särskild lag om gymnasial lärlingsanställning där anställningsformen regleras, en undantagsbestämmelse i LAS och ett tydliggörande i skollagen om att en lärling som utgångspunkt inte är arbetstagare är enligt utskottet en väl avvägd ordning. När det gäller förslaget om att arbetstagare som är anställda i gymnasial lärlingsanställning ska undantas från LAS bör det framhållas att flera av bestämmelserna i inte lämpar sig för tillämpning på anställda gymnasiala lärlingar. Genom sin utbildningskoppling avviker den föreslagna anställningsformen från vad som vanligtvis gäller för ett anställningsförhållande, t.ex. i fråga om uppsägning och avskedande. Utskottet anser därför att det är en rimlig avvägning att undanta gymnasiala lärlingar från LAS tillämpningsområde. Utskottet välkomnar regeringens förslag om att det i den nya lagen om gymnasial lärlingsanställning ska införas en informationsskyldighet för arbetsgivaren om anställningsvillkoren liknande den som finns i LAS. Vidare anser utskottet att den rättsliga utformning som regeringen i övrigt föreslår är väl utformad. Det innebär att utskottet ser positivt på förslagen om bl.a. hur stor del av tiden av det arbetsplatsförlagda lärandet som anställningen får avse och när anställningen ska upphöra. Detsamma gäller bestämmelserna om skadestånd, preskription och att eventuella tvister ska handläggas som arbetstvister. Utskottet anser även de problem som rör en oinskränkt rätt till semesterledighet för personer med gymnasial lärlingsanställning får en väl avvägd lösning genom de ändringar i semesterlagen som regeringen föreslår. Utskottet konstaterar att i sin motion 2013/14:Ub6 är negativt inställt till införandet av gymnasial lärlingsanställning och att partiet föreslår att propositionen ska avslås. Enligt partiet finns det inget behov av en ny anställningsform, utan stödet bör i stället inriktas på färdigutbildning inom anställningar efter gymnasiet. Mot bakgrund av vad som anförts ovan kan utskottet inte dela skeptiska inställning till gymnasial lärlingsanställning utan ser regeringens förslag som en välkommen insats för att underlätta ungdomars etablering på arbetsmarknaden. Socialdemokraterna framställer i ett motionsyrkande krav på att endast företag med kollektivavtal ska kunna använda sig av gymnasial lärlingsanställning. Utskottet kan inte dela partiets uppfattning. I likhet med regeringen anser utskottet att utgångspunkten bör vara att alla relevanta arbetsgivare ska ges möjlighet att kunna erbjuda arbetsplatsförlagt lärande och anställa lärlingar. Att begränsa sig till arbetsgivare som har kollektivavtal vore fel väg att gå. Ett sådant krav skulle kunna utestänga en stor andel av de små och medelstora företagen i och därmed försvåra strävan att underlätta ungdomars etablering på arbetsmarknaden. I sin motion påpekar även vikten av att den arbetsrättsliga lagstiftning som behövs med anledning av införandet av gymnasiala lärlingsanställningar utformas med hänsyn till den svenska arbetsmarknadsmodellen. Utskottet noterar i det sammanhanget att den föreslagna 2 § i den nya lagen om gymnasial lärlingsanställning tillåter att avvikelser från lagen får göras genom kollektivavtal som slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation, helt i linje med vad som är vedertaget på det arbetsrättsliga området. Utskottet ställer sig med det ovan anförda bakom regeringens lagförslag. Det innebär att utskottet anser att utbildningsutskottet bör tillstyrka propositionen och avstyrka motionerna 2013/14:Ub7 (S) yrkande 3 och 2013/14:Ub6 (V). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (M), (S), (S), (C), (S), (MP), (KD), (SD), (M), (S), (FP) och (V). Avvikande mening (S, MP) (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (S) anför: Vi anser att det i de delar det krävs ändring av den nuvarande arbetsrättsliga lagstiftningen för införandet av lärlingsanställningar finns skäl att betona vikten av att det sker på ett sätt som är vedertaget på det arbetsrättsliga området. Ändringarna ska således göras genom dispositiv lagstiftning, med möjligheter till avvikelser genom kollektivavtal och med hänsyn och anpassning till den svenska arbetsmarknadsmodellen även i övrigt. Vi anser vidare att endast företag med kollektivavtal ska kunna använda sig av den gymnasiala lärlingsanställningen. Med detta vill vi betona vikten av att anställning ska ske inom ramen för branschernas speciella behov och struktur och med hänsyn till vad som i övrigt regleras i kollektivavtalen. Det anförda innebär att vi anser att utbildningsutskottet bör tillstyrka motion 2013/14:Ub7 (S) yrkande 3. Avvikande mening (V) (V) anför: anser att behöver fler lärlingar men att det är fel väg att gå att, som regeringen gör, sätta i stort sett allt hopp till lärlingsutbildning för gymnasieelever. Man bör i stället framför allt satsa på stöd till lärlingsanställningar i dess egentliga mening, dvs. färdigutbildning inom anställningar efter gymnasiet – riktiga anställningar som bygger på lärlings- eller utbildningsavtal mellan arbetsmarknadens parter. Regeringen föreslår i propositionen en ny anställningsform som ska vara möjlig för gymnasielärlingar . Regeringen redovisar dock inga tungt vägande skäl för att gå ifrån dagens ordning, där lärlingsanställningar är förbehållet färdigutbildningar efter gymnasiet. anser att det finns skäl att vara varsam med att införa nya anställningsformer. Gymnasielärlingar kan anställas om så skulle önskas. Att vidta åtgärder för att ytterligare uppmuntra detta är inte eftersträvansvärt. , som noterar att förslaget har avstyrkts av flera remissinstanser, ser således inget behov av en ny anställningsform. Man bör i stället förlita sig på och bygga vidare på principen om förhandlade utbildningsavtal. Det finns särskilda utbildningsavtal i vissa branscher, och de kan tas fram i andra. Former för utbildning som avtalas mellan arbetsgivare och fackliga organisationer har bäst förutsättningar att vara framgångsrika. Kollektivavtal finns i samtliga branscher som kan vara relevanta för anställning av gymnasielärlingar. Arbetsgivare bör uppmuntras att ansluta sig till dessa. Om förslaget om gymnasial lärlingsanställning antas får det dessutom den olyckliga konsekvensen att eleverna undantas från LAS. Det innebär att de fackliga organisationerna fråntas inflytande, kontroll och påverkan på dessa anställningar. Det anförda innebär att jag anser att utbildningsutskottet bör avstyrka propositionen och tillstyrka motion 2013/14:Ub6 (V). Den här debatten ska handla om gymnasial lärlingsanställning. Vi socialdemokrater är övertygade om att lärlingsutbildning kan vara ett bra alternativ som kan passa några ungdomar för att börja sin bana i yrkeslivet. Vi ska göra allt vi kan för att ungdomar ska få jobba och få starta sina vuxenliv. Då är utbildning definitivt det viktigaste som finns att satsa på. Jag har sagt det förut, och jag tänker säga det igen: Alla vill inte bli akademiker, men nära nog alla vill jobba. Ingen ung utan jobb, står det på den knapp som jag har på mig . Rätt utformad kan lärlingsutbildningen vara en väg till jobb, men också en del i det livslånga lärandet. Regeringens ambitioner när den infördes var absolut inte fel. Men verkligheten har visat att det inte har fungerat. Få elever söker sig till utbildningsformen, och avhoppen är fortsatt oroväckande många. Att lärlingsutbildningen har lanserats som ett alternativ för skoltrötta tror jag i sig är en stor anledning till att eleverna ratar utbildningen. Det här får inte vara eller ses som en andra klassens utbildning. har talat om lärlingsutbildning som en utbildning för dem som inte klarar något annat. Den är tvärtom krävande och ska vara minst lika kvalificerad som skolförlagd utbildning. lyfter fram några troliga orsaker till att få söker denna utbildning. Det handlar om dåligt rykte, kvalitetsbrister, oro för stängda dörrar till högskolan och brist på stöd från branschorganisationerna. Det är lite bekymrande. Att man nu lägger fram ett lagförslag för att det ska ges möjlighet att anställa lärlingar kommer inte att lösa problemen med få sökande och det som jag anförde . fick man återigen läsa att Skolinspektionen lägger vite på en av landets största friskolekoncerner och anordnare av lärlingsutbildning. Det är inte bra. Regeringen har i alla fall försökt och har ökat statsbidragen. Skolorna kan få per elev och läsår. kan också eleverna få i lärlingsbidrag. Men det verkar inte hjälpa. De preliminära antagningsbeskeden för kommunerna visar att färre än någonsin kommer att bli lärlingar . Vi tror att det är avgörande hur involverade företagen, arbetsgivarna och facken är för att detta ska bli bra, både vad gäller innehåll och utförande. I vår motion, som tas upp i detta betänkande, framför vi att vi vill att regeringen gör en översyn av detta och att arbetsmarknadens parter bör bjudas in och komma överens om en lärlingsutbildning som är väl förankrad hos dem. Vi behöver inte börja om från början på något vis. Men framgångsfaktorn är att branschanknytningen och anpassningen till respektive bransch och ansvar är avgörande. Vi motsätter oss inte att anställningsformen införs. Men vi anser att det är viktigt att de företag som eventuellt anställer dessa ungdomar, gymnasielärlingarna, har kollektivavtal. Kollektivavtal är väldigt bra. Med kollektivavtal får man ett bra system, en förhandlingsordning, försäkringar och trygghet för individen. De som vi talar om är faktiskt minderåriga, åtminstone i början. Fler jobb måste också bli bra jobb. Ungdomarnas villkor måste vara trygga och arbetsmiljön säker. Jag yrkar bifall till vår reservation 2. Om taket i kammaren inte hade varit så högt upp hade jag nog satt ett kryss i taket . Äntligen kommer det ett litet erkännande från oppositionen om att vi i alla fall gör någonting rätt. Det är alltid trevligt och välkommet när det kommer. Vi kan inte räkna upp så många av de yrken som man tror kommer att finnas om tio . Därför är det oerhört viktigt att skolan blir ännu bredare . En bred och flexibel utbildning gör att man, även om man är 20, 22 eller och kanske ångrar sitt tidigare val, kan justera eller komplettera sin utbildning. Vi måste, där är vi alla överens, minska ungdomsarbetslösheten i . Genom att knyta yrkesutbildningen närmare arbetsmarknaden kommer fler ungdomar att få chans till jobb när de lämnar gymnasiet. Arbetsgivaren kan anställa lärlingar. Men dagens regelverk är inte anpassat till att elevernas anställning är kopplad till en utbildning. Regeringen inrättade i samband med försöksverksamheten den nationella lärlingskommittén med representanter för arbetsmarknadens organisationer. Erfarenheterna från försöksverksamheten visade att intresset var betydligt större än vid tidigare försök med lärlingsutbildning inom gymnasieskolan. Arbetsplatser som deltog i försöket har huvudsakligen varit positiva till verksamheten och framhöll att viktiga drivkrafter för att ta emot lärlingar är rekryteringsbehov, lokalt samhällsengagemang samt viljan att medverka till en utbildning som motsvarar branschens och arbetslivets kompetenskrav. Jag ska kortfattat säga något om reformen. Anställningen är tidsbegränsad och gäller endast inom ramen för det arbetsplatsförlagda lärandet, APL, i utbildningen. I utbildningskontraktet ska det avtalas om när en part kan frånträda detta , till exempel om eleven missköter sig. I sådant fall upphör även anställningen. Arbete som utförs hos arbetsgivaren utöver APL, till exempel extraarbete på loven, omfattas inte av lagen om gymnasial lärlingsanställning utan kräver en annan anställning. Den som är anställd som gymnasielärling undantas från lagen om anställningsskydd. Avvikelser från lagen om gymnasial lärlingsanställning får göras genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. En elev som utför arbete enligt ett utbildningskontrakt ska inte anses som arbetstagare om inte gymnasielärlingsanställning har ingåtts. Som lärling är man halva tiden i skolan och halva tiden på arbetsplatsen. En halvtidslön för en lärling skulle kanske kunna hamna på . har vi flera vägar in i yrkeslivet, och förhoppningsvis får vi också en bättre koppling mellan utbildning och arbetsmarknad. Jag kan hålla med om att lärlingsutbildning, yrkesintroduktionsanställning eller gymnasielärlingsanställning absolut inte ska ses som någon B-utbildning. Den kräver ibland faktiskt till och med mer av en elev än vad som krävs av en elev som går en normal gymnasieutbildning, oavsett om det är ett yrkesprogram eller ett högskoleförberedande program. Naturligtvis är det av största vikt att man får eleverna att inse detta. Då kan utbildningen bli så mycket bättre. Jag yrkar bifall till propositionen och avslag på reservationen. nämnde inte i sitt anförande någonting om det som jag tog upp i mitt anförande om att vi tycker att företag ska ha kollektivavtal för att kunna anställa dessa personer. Kollektivavtal är ett mycket effektivt sätt att reglera arbetsvillkor. De är en stark del i den svenska modellen, vilket parti också brukar tala om. Jag undrar varför tycker att det är onödigt att arbetsgivarna i det här fallet har kollektivavtal. Vad är det som är försvårande med det? Det finns många företag, framför allt mindre, som inte har kollektivavtal . Man kan naturligtvis fråga sig varför de inte har det. Är de bovar eller skurkar för det? Nej, det tror jag inte. Jag tror att många företag är väldigt seriösa och sköter sig seriöst. Det gäller även dem som kommer och jobbar där. Själv har jag varit egenföretagare i ungefär , i den - tycker en del - något suspekta hotell- och restaurangbranschen. Det kan kanske låta som skryt, men jag har haft väldigt låg personalomsättning. Företaget har skiftat; ibland har det varit fem anställda och ibland upp till trettio eller fyrtio. har jag inte haft något kollektivavtal, men jag har ändå lönemässigt legat över kollektivavtalen. Jag har följt alla lagar och regler, och de anställda jag har haft har som sagt trivts väldigt bra på sin arbetsplats.Jag tror alltså att det finns många företag som sköter sig alldeles utmärkt. Sedan finns det undantag. Det finns, som jag sade, många små och medelstora företag som inte har kollektivavtal, och vi vill inte utesluta dem från att kunna ta emot gymnasieelever. Jag tror inte heller att det finns massor med bovar och banditer. Jag pratar dock om tryggheten för de här lärlingarna, som ändå är minderåriga åtminstone när de börjar sin bana. Ett kollektivavtal är ett avtal om anställningsvillkoren. Egentligen är det också ett fredsfördrag och en regel om förhandlingsordning. Nästan alla tvister på arbetsmarknaden löses genom förhandlingsordningen, och det blir inte en massa segdragna tvister i domstolar, kostsamma juridiska processer och sådant. Ser inte en fördel även för företagarna med ett kollektivavtal?Jag tror personligen att det är viktigt att det finns en facklig organisation i botten som ser till att våra ungdomar inte utnyttjas som billig arbetskraft. Man får inte vara naiv, tror jag - det är en tuff värld, och det är en tuff arbetsmarknad vi har. Jag undrar också vem som ska företräda de här ungdomarna om någonting händer. Utbildningskontraktet har ungdomen själv, föräldrar, företaget och skolan skrivit på. Vem ska företräda ungdomen om någonting händer? Är det mamma, skolan eller en advokat? Jag tror att det är en stor fördel att det finns kollektivavtal på de allra flesta arbetsplatser. Det har visat sig vara en framgång för att vi har avtal som reglerar arbetsmarknaden. Som jag sade finns det dock en del små och medelstora företag som inte har kollektivavtal. Det gäller många hantverksyrken och en del små företagare, som kanske är i stort sett ensamma men ändå har möjlighet att ta emot någon gymnasieelev. Även här väljer jag faktiskt att tro på oss människor, även om det finns skurkar i mänskligheten. Arbetsgivarna är inga onda människor. De kanske har barn, och de ser förhoppningsvis till att gymnasieeleverna kommer väl till rätta. Eleverna har föräldrar som förhoppningsvis hjälper dem genom en del av livet, och skolan har naturligtvis det största ansvaret. De har ju ett tillsyningsansvar så länge eleverna går i skolan.Jag tror alltså inte att vi behöver vara särskilt oroliga. Jag vill inledningsvis yrka bifall till betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Jag konstaterar att de rödgröna oppositionspartierna även i det här ärendet är oeniga när det gäller synen på gymnasiala lärlingsanställningsavtal. yrkar nämligen i betänkandet avslag på regeringens förslag. och Alliansen har genomfört viktiga reformer inom skolan.