sou · H1B333 · 2013-04-29 00:00:00 — I t.ex. och sitter det inre befälet i direkt anslutning till SOS-centralen. 5.Räddningsåtgöraren kopplas in i samtalet. (inte samma person som 112-mottagaren/räddningsmottagaren) I detta läge pågår ett fyrpartssamtal som bestå av den nödställde, räddnings- mottagaren som ansvarar för intervjun, inre/yttre befäl och räddningsåtgöraren. Den nödställde talar dock bara med och hör bara räddningsmottagaren. Räddningsmottagaren avslutar samtalet. Även ambulansdirigent kopplas in i samtalet om personskada befaras. 6.Efter det att resursbehoven är fastställda larmar räddnings- åtgöraren ut resurserna och överlämnar ärendet till den lokala räddningstjänsten – räddningsledaren. En alternativ modell av larmbehandling är att SOS-operatören vid behov vidarekopplar nödsamtal direkt efter initial intervju till en ledningscentral som dimensionerar, larmar ut och dirigerar resurserna. Denna modell är vanligare i storstad och tätort. Modellen bygger på att kommuner, organiserade i räddningstjänstförbund, delar resurser och har en gemensam ledningscentral. Ledningscentralernas operatörer tar då del av 112-operatörens samtal med den hjälpsökande tidigt i intervjun via medlyssning. Samtalet kan tas över av operatören på den kommunala ledningscentralen och den nödställde fortsätter då tala med den nya operatören. Flertalet kommuner väljer dessutom Om alarmering SOU 2013:33 att använda den kommunala larmcentralen för kommunens trygghets- och säkerhetstjänster. En annan modell är att en SOS-operatör är placerad på . SOS-operatör kopplas in på medlyssning så fort 112-mottagaren konstaterat att samtalet positionerats. 112-mottagaren genomför den initiala intervjun och den lokala SOS-operatören är räddningsåtgörare, dimensionerar och larmar ut resurser. Denna modell tillämpas i . Ytterligare en modell utgörs av att SOS Alarm genomför steg 1– 4 enligt ovan men sedan tar den lokala räddningstjänsten över utlarmningen av räddningsresurser. Denna modell förutsätter en bemannad ledningsorganisation på den kommunala räddnings- tjänsten. Landsting och regioner reglerar i avtal med SOS Alarm hur utalarmering, prioritering och dirigering, ska gå till. SOS Alarm tar alltid emot nödsamtalet. Landstingen förhandlar avtalen med SOS Alarm och ställer krav utifrån sina lokala behov. Landstingen reglerar i sina avtal med SOS Alarm vilken medicinsk kompetens som krävs vid bedömning och prioritering av vårdärenden. Många landsting har krav på att en sjuksköterska ska genomföra vårdintervjun/vara vårdmottagare. Sjuksköterska är då placerad på SOS-centralen eller på SOS Alarms särskilda medicinska specialistcenter (MSC), dit samtalen vidarekopplas. Andra landsting har inte krav på särskild kompetens i vårdärenden och prioriteringen görs då av 112-mottagaren. Beskrivning av larmbehandling av vårdärenden 1.112-samtal inkommer/besvaras av SOS Alarm. 2.112-mottagaren identifierar, sorterar och aktiverar i den initiala intervjun. 112-mottagaren skapar ett ärende i ärendesystemet. Om ärendet är ett prio 1 larm, dvs. akut fara för liv, kopplas ambulansdirigenten in direkt för att parallellt med intervjun kunna larma ut och dirigera ambulans. Om det inte finns en ambulans tillgänglig och det finns avtal om i väntan på ambulans (IVPA), aktiveras även . 3.Vårdmottagaren (kan vara samma person som 112-mottagaren eller sjuksköterska) Om samtalet ska bedömas av sjuksköterska kopplas samtalet över till sjuksköterska som fortsätter intervjun. Den nödställde får då beskriva situationen igen. Vårdmottagaren/sjuksköterskan prioriterar ärendet enligt medicinskt index. 112-mottagaren är ofta kvar på medlyssning för att kunna komplettera med larm till annat räddningsorgan. Om inget behov finns av fortsatt rådgivning i väntan på ambulansen avslutas samtalet. 4.Vårdmottagaren kopplar in ambulansdirigenten på medlyssning och när prioriteringen är fastställd, larmar ambulansdirigenten ut ambulans. 5.Ofta ringer den hjälpsökande igen och om statusen på patienten ändras är det vårdmottagaren/sjuksköterskan som beslutar om omprioritering. Dirigenten genomför sedan dirigeringen enligt vårdmottagaren/sjuksköterskans prioritering. Larm som vidarekopplas till Sjukvårdens Larmcentral Om larmet avser ett vårdärende i landsting eller region som har avtal med Sjukvårdens larmcentral () om prioritering och dirigering av ambulans, sker följande vid larmbehandlingen: 1.112-samtal inkommer/besvaras av SOS Alarm. 2.112-mottagaren identifierar, sorterar och aktiverar i den initiala intervjun. 112-mottagaren skapar ärende i ärendesystemet. Konstaterar att vårdärenden ska hanteras av SVLC. 3.Alla vårdärenden oavsett prioritet vidarekopplas då till SVLC:s ledningscentraler genom att 112-mottagaren ringer upp SVLC på särskilt nummer. 4.När SVLC:s operatör svarar lämnar SOS Alarm över uppgifter om positionering muntligt till SVLC, som operatören manuellt registrerar i ärendesystemet. SVLC:s operatör genomför sedan en intervju för att avgöra prioritet, vilket sker i enlighet med ett särskilt medicinskt beslutsstöd. 5.När prioritet fastställts av operatören på SVLC, larmas ambulansen ut av ambulansdirigenten. 6.Om det inte finns ambulanser tillgängliga, men i fråga har avtal med räddningstjänsten om IVPA-insats, kan SVLC:s operatör ringa tillbaka till SOS Alarm som då larmar ut räddningstjänsten. Samverkanslarm innebär att flera räddningsorgan kan behöva larmas ut. Detta kan vara aktuellt t.ex. vid en trafikolycka med befarande personskador. 1.När samtalet inkommer till SOS Alarm tas det emot av en 112- mottagare. Efter eller i direkt anslutning till den initiala intervjun aktiverar 112-mottagaren ett förlarm till räddnings- tjänsten. Om det är ett prio 1-larm kan 112-mottagaren larma ut ambulans om inte en sjuksköterska är tillgänglig.2 2.Samtidigt kopplas räddningstjänsten, vårdmottagaren och räddningsåtgöraren in på medlyssning för att kunna följa hela intervjun. 3.När 112-mottagaren/räddningsmottagaren genomfört intervjun larmar räddningsåtgöraren ut räddningsorganet mer detaljerat. Räddningsåtgöraren informerar också polisen eller kommunicerar med berört LKC om det finns behov av att skicka polis till platsen. 4.Om behov finns tar vårdmottagaren över intervjun och fortsätter vårdintervjun, ambulansdirigenten är då med på medlyssning. 5.Räddningsmottagaren informerar också KBX funktionen, vid SOS Alarm om det är en särskilt omfattande händelse som kan innebära konsekvenser för andra aktörer och funktioner i samhället. Dock är inte denna åtgärd integrerad i operatörens beslutsstöd. När SOS Alarm mottar ett larm om behov av räddningstjänst på kommunalt vatten larmas den kommunala räddningstjänstens resurser utifrån kommunens geografiska ansvar för räddningstjänst. 2 SOS Alarms chefsläkare har beslutat att 112-mottagaren kan larma ut ambulans om inte en sjuksköterska är tillgänglig. larmas vid behov av den ansvarige räddnings- ledaren. 1.När ett nödsamtal på 112 inkommer till SOS Alarm tas det emot av en 112-mottagare som efter den initiala intervjun vidarekopplar samtalet till berörd LKC genom att ringa på ett särskilt nummer. Varifrån den nödställde ringer avgör vilken LKC som kontaktas. 2.Operatören på LKC tar emot 112-samtalet och genomför en intervju där det fastställs vad som hänt och var, utifrån det beslutar operatören åtgärd. SOS-operatören lämnar över uppgifter muntligt till LKC, som LKC-operatören manuellt registrerar i ärendehanteringssystemet STORM. När positionering saknas begär LKC via RKC3 detta från teleoperatören.4 Polisen betalar teleoperatörerna för denna tjänst. Inte alltid är SOS-operatören kvar på medlyssning tills dess det är klart att samtalet är mottaget. 3.På LKC tas 112-samtalet emot av ledig operatör som samtliga andra operatörer ser på sin dataskärm att samtalet kommit. Om det inte är den geografisk ansvarige operatören som tagit emot samtalet tar den geografiskt ansvarige operatören över samtalet och fortsätter intervjun. LKC- operatören larmar ut och dirigerar resurser till platsen. LKC- operatörerna har ett nationellt gemensamt beslutsstöd/index som ligger till grund för prioriteringar. Länsvakthavande befäl och inre befäl stödjer LKC-operatören i dennes arbete. Länsvakthavande befäl har delegation från Länspolismästaren. 4.Om samtalet bryts vid vidarekopplingen eller innan LKC- operatören registrerat kontaktuppgifterna ringer LKC- operatören upp SOS Alarm på ett särskilt nummer. 5.Om polisen behöver samverka med en ambulans i insatsen ringer polispatrullen eller LKC-operatören 112. 4RKC skickar ett elektroniskt formulär till mobiloperatören som vanligtvis svarar . Polisen betalar operatörerna för denna tjänst. som tar emot samtalet kan inte se när samtalet mottas att det är polisen som ringer. Vidare tar operatörerna på LKC emot och hanterar larm om statlig räddningstjänst såsom fjällräddning och efterforskning av försvunna personer. Larm via telefon kan komma från andra aktörer än SOS Alarm. I de flesta fall har samverkansaktörerna direktnummer till LKC och genom en nummerpresentation ser operatören vem det är som ringer. Larm som föranleder en polisinsats behöver således inte komma från SOS Alarm och en SOS-operatör, vilket innebär att det förekommer att LKC kontaktar SOS Alarm för att informera om insatser. Enligt LSO ska polisen informeras om samtliga räddnings- insatser som genomförs. Vid larm som inte direkt inkluderar polisen och vid samverkanslarm meddelas polisen sist av räddnings- åtgöraren. Samtal om t.ex. en trafikolycka kan i komma direkt från räddningstjänsten eftersom räddningstjänsten i själva hanterar prioritering och dirigering av resurserna i egna ledningscentraler. har då initialt larmats av SOS Alarm men gör bedömningen att det finns behov av t.ex. avspärrningar och kontaktar då LKC. 7.5.5Larm om sjö- och flygräddning – JRCC Den vanligaste larmvägen är samtal till räddnings- central JRCC som vidarekopplas från SOS Alarm, totalt 1 923 samtal 2012. Andelen larm som inkommer via nödnummer 112 ökar eftersom mobiltelefonerna i princip har samma täckning som VHF . Det förekommer också att larm om sjöräddning inkommer via 16 och VHF DSC som är ett digitalt larm som t.ex. handelsfartyg kan avge. Varningen behöver inte vara ett larm om sjönöd. VHF kanal 16 är en maritim anrops- och nödkanal. Sjöfarten ska ha och förväntas ha passning på kanal 16 vilket gör att detta är en viktig larmväg. Personal Locator Beacon (PLB) är en personlig nödsändare för larmning i en nödsituation genom Cospas/Sarsat-systemet. Nödsändaren fungerar på samma sätt som sjöfartens och flygets nödsändare. PLB kan programmeras med olika identiteter. Nödraketer kan också vara ett sätt att larma men då leder det oftast till att allmänheten larmar JRCC via 112. Larm till sjö- och flygräddningen och JRCC kan alltså tas emot direkt i /JRCC ledningscentral. Larmet kommer då inte först till SOS-alarm och en SOS-operatör. Antalet sjöräddningsinsatser har uppgått till 1 028 fall. Av samtliga fall har i inledningsskedet 621 klassats som beredskap, 114 som ovisshet och 146 som nöd samt 84 som sjuktransporter från fartyg. 1.När ett samtal inkommer till SOS Alarm tas det emot av en 112- mottagare som efter den initiala intervjun vidarekopplar samtalet till JRCC genom att ringa på ett särskilt nummer. 2.Om antas kunna göra en snabb insats medlyssnas räddningsåtgörare och vid behov även ambulansdirigent så att resurserna kan larmas ut parallellt. 3.SOS-operatören stannar kvar i samtalet för att kunna ge ytterligare ytterligare information samt för att på begäran av JRCC kunna larma resurser från och/eller ambulans. 4.Om olyckan inträffat på statligt vatten bygger utalarmeringen från JRCC, på överhörning, där inblandade räddningsorgan hör allt. Först sker utlarmning via Sellcall till () och anrop på kanal 70 (VHF) till handelssjöfarten. Sedan sker allmänt anrop på kanal 16 – som alla kan höra. Tidsskillnaden mellan dessa två är enligt JRCC . Larmen kan inte ske eftersom de då skulle störa varandra. Alla fartyg och båtar i närheten larmas och är enligt internationella konventioner anmodade att hjälpa till. Vid omfattande insatser, eller där flera räddningsenheter deltar, kan den operativa samordningen på plats, på uppdrag av räddnings- ledaren, ledas av en OSC5 som lyder under räddningsledaren på JRCC. 5.Räddningsledaren på JRCC kontaktar SOS Alarm på särskilt nummer vid behov av ytterligare resurser såsom ambulans eller . 5 On Scene Co-ordinator 6.Räddningsledaren vid JRCC beslutar när insatsen avslutas. Vid en så kallad vilandeförklaring6 av ett räddningsfall sker detta enligt fastställd rutin i samråd mellan räddningsledaren vid JRCC, aktuella räddningsenheter och chef i beredskap. En stor del av larmen avseende flygräddning inkommer till JRCC från () eller annan leverantör av flygtrafiktjänst såsom t.ex. en flygplats som ansvarar för den så kallade alarmeringstjänsten vid en befarad händelse.7 1.Exempel på larm är varningslarm, befarat haveri, haveri samt aktiverade nödsändare. Alla luftfarkoster har i förväg meddelat planerad rutt och avgångs- och ankomsttider via en så kallad färdplan. Om dessa preliminära tider överskrids med mer är utlöses larm på LFV som startar eftersök. LFV eller annan leverantör av flygtrafiktjänst har ansvar för att relevant information och underlag lämnas till JRCC som leder arbetet. 2.Vid larm ringer flygledartornet 112 eller på särskild linje till SOS Alarm, om avtal om detta finns. 3.SOS-operatören vidarekopplar samtalet till JRCC, som medlyssning sker med räddningsåtgörare och ambulans- dirigent. Samtalet förs mellan flygledartornet och JRCC. 7.5.6Larm om miljöräddningstjänst till sjöss Larm om utsläpp av skadliga ämnen i vatten som innebär behov av miljöräddningstjänst kommer till () på flera olika sätt. Larm om utsläpp av skadliga ämnen i svenskt vatten kan komma från allmänheten som ringer direkt till ledningscentralen eller 112. KBV har två ledningscentraler placerade i och . SOS-operatören vidarekopplar samtalet till KBV:s lednings- centraler genom att ringa på särskilt nummer efter initial intervju. 6när räddningsledaren beslutar om att tillfälligt avbryta en räddningsinsats 7http:///sv/Om-oss/Organisation/Affarer/Sjo--och- Flygraddningscentralen/Larmvagar/Larm-via-flygtrafikledning/ Larm och information om utsläpp utanför gränser, när svenska resurser behövs kommer till KBV:s ledningscentral i från HELCOM, med stöd av , och EU-systemet Safe Sea Net (SSN). Larmen från länder inom HELCOM och kommer per fax, inom används både fax och e-post . Inom SSN kommer ett meddelande per e-post. KBV har i avtal med SOS Alarm reglerat att få information om händelser som kan innebära att KBV:s resurser kan komma behövas. KBV anser att de på detta sätt skapar möjlighet att förbereda sig och dimensionera sin eventuella insats. KBV:s bedömning är dock att avtalet inte räcker för att informations- överföringen ska vara heltäckande. Vid behov av andra räddnings- organs resurser kontaktar KBV:s ledningscentraler SOS Alarm på särskilt nummer. Nödnumret 112 ska i enlighet med alarmeringsavtalet (bilaga 5) användas även i följande situationer: Larm om räddningstjänst vid utsläpp av radioaktiva ämnen () Larm om räddningstjänst vid utsläpp av radioaktiva ämnen vidare- befordras från SOS Alarm till . Särskilda larmplaner som inkluderar berörda aktörer beroende på geografiskt område används. En förfrågan om flygambulans och möjligheten att kunna genomföra en insats med SNAM8 vidarebefordras via SOS Alarm till MSB, som bedömer frågan. Om insatsen är möjlig och om det finns finansiering kan MSB efter samråd med besluta att genomföra insatsen. MSB leder insatsen från en 8 Svenska Nationella Ambulansflyget (SNAM) är en resurs som kan användas vid större olyckor, katastrofer eller terroristattacker för att transportera sjuka och skadade. SNAM kan användas både nationellt och internationellt när samhällets ordinarie resurser inte räcker till. I ledningscentralen finns även representanter från vårdansvariga och flygbolaget. När ett samtal inkommer till SOS Alarm där behovet av insats inte bedöms vara akut kan samtalet hänvisas till 1177 (sjukvårds- upplysningen) för fortsatt bedömning. Larm som avser socialtjänst vidarekopplas eller hänvisas till kontaktnummer som berörd kommun har uppgivit till SOS Alarm. När ett samtal som avser narkotikatips inkommer till 112 vidare- kopplar 112-mottagaren samtalet till genom att ringa ett särskilt angivet nummer. När ett larm om förgiftning som inte är livshotande mottas av 112 upprättas ett ärende i ärendehanteringssystemet och 112- mottagaren/vårdmottagaren vidarekopplar samtalet efter utförd vårdbedömning (om den inringade befinner sig i ett landsting som har krav på detta) till Giftinformationscentralen genom att ringa ett särskilt nummer. 8Observationer och problem i nuvarande system 8.1Utredningens kartläggning – observationer och problembild har i jämförelse med många andra europeiska länder haft ett väl samordnat system. En styrka har varit dels ett enda larm- nummer 112 (tidigare 90 000), gemensamt för alla hjälporgan, men också den samordning i larmbehandlingen som skett genom SOS Alarm. I flera andra länder har dessa funktioner varit uppdelade på flera räddningsorgan och aktörer som haft egna larmnummer. finns problem i den nuvarande modellen. Över- gripande handlar det om att en anpassning inte har skett till de omvärldsförändringar som ägt rum , då SOS Alarm bildades. har blivit medlem i EU innebärande en gemensam och större marknad och gemensamma regler för konkurrens och fri rörlighet för varor, tjänster, personer och kapital. Inom offentlig sektor har kraven ökat på effektivitet i resursanvändningen och på en ökad marknadsutsättning av verksamhet. Därtill kommer ökad ekonomisk press på kommuner och landsting och olika förut- sättningar i olika delar av landet. En annan stor förändring är den tekniska utvecklingen, som innebär att fler aktörer kan erbjuda olika former av larmtjänster. Utredningens kartläggning och observationer ger i samman- fattning följande problembild: Larmkedjan – ett komplex system med många aktörer. SOS Alarm som enda modell för samordning utmanas. 1 SOS Alarm fick 2012 utmärkelsen 112-system av den europeiska organisationen (). Ökade krav på specialisering i larmbehandlingen. Olika tekniska system försvårar samverkan. Brister i reglering, styrning och tillsyn. Alarmeringens roll och ansvar i samhällets krisberedskap behöver klargöras. Ingen aktör i dagens system har helhetsansvar. Larmkedjan – ett komplext system med många aktörer Larmkedjan är ett komplext system med flera olika aktörer som vid ett larm utför olika delar i en samlad larmkedja. SOS Alarm är en huvudaktör i systemet genom ansvaret för mottagning och förmedling av larm på nödnummer 112, den s.k. 112-tjänsten. SOS Alarm utför också fortfarande en stor del av alarmeringen av och ambulans. Polisen och statliga myndigheter med räddningstjänstuppgifter har aldrig anslutit sin alarmering till SOS Alarm, utan haft egna lednings- och räddnings- centraler med separata tekniska system och larmrutiner. Kartläggningen visar att kommuner och landsting ställer ökade krav på larmbehandlingen. För larm till räddningstjänst respektive vård/ambulans finns numera en rad olika varianter av larm- behandlingsmodeller, en konsekvens av de olika krav som har ställts vid upphandlingar eller förhandlingar om uppdrag. Det kan också finnas skillnader i definitioner, rutiner och informations- delning som påverkar samverkan mellan olika aktörer i larm- behandlingen. har nya aktörer tillkommit. Inom vårdsektorn finns privata aktörer som utvecklat larmtjänster i anslutning till annan verksamhet, t.ex. sjukvårdsrådgivning. En parallell utveckling är att en kommun, räddningsförbund eller landsting vill driva larmtjänster i egen regi, som alternativ till att upphandla tjänster av SOS Alarm eller av andra utförare. En utveckling med flera privata eller offentliga aktörer som utför larmtjänster ökar komplexiteten i systemet. SOS Alarm som enda modell för samordning utmanas Förutsättningarna för SOS Alarms verksamhet och ägarformer har förändrats markant då bolaget bildades. finns inte samma samförstånd kring en gemensam och samordnad lösning för alarmering. Många kommuner och landsting betonar i stället behovet av att utveckla larmtjänster som är mer anpassade till egna verksamhetsbehov. Flera landsting och kommuner överväger andra lösningar med andra leverantörer än SOS Alarm . Några landsting har ingått eller avser att ingå avtal med annan larmcentral för prioritering och dirigering av vårdärenden. Andra överväger att bedriva larmcentraler i egen regi. Det förekommer också att kommuner och landsting samarbetar i upphandlingar för att kunna påverka tjänsternas pris och kvalitet, även om syftet inte alltid är att byta leverantör av tjänsterna. Generellt finns en osäkerhet hos kommuner och landsting om hur reglerna för offentlig upphandling ska tolkas när det gäller alarmeringstjänster, och om det finns en upphandlingsskyldighet i förhållande till SOS Alarm, där kommuner och landsting genom är delägare. Några kommuner och landsting anser sig vara tvungna att upphandla tjänster i enlighet med reglerna för offentlig upphandling. Andra gör bedömningen att SOS Alarm är den aktör som ska användas för alarmeringstjänster med hänsyn till verksamhetens krav på säkerhet och väl inarbetat samarbete. Bland kommuner och landsting märks ett ifrågasättande av bolagsformen och kraven på affärsmässighet i SOS Alarms verksamhet. Det ifrågasätts om SOS Alarms verksamhet är lämplig att bedriva som affärsdrivande verksamhet i aktiebolagsform, dessutom med avkastningskrav. SOS Alarms ekonomiska situation har blivit allt mer ansträngd. Flera avtal och verksamhetsområden är under- finansierade. Grundersättningen från staten har legat på nominellt oförändrad nivå . Underskotten har fram till kunnat täckas av det överskott som genereras av de kommersiella tjänsterna, som utgör det största enskilda verksamhets- området sett till omsättning och intäkter. har det ekonomiska läget ytterligare försämrats som följd av de intäkter som bortfallit genom att några landsting och en region upphandlat annan utförare för prioritering och dirigering av ambulans. Sammantaget har detta tvingat fram kostnadseffektiviseringar i verksamheten. En avveckling av tre SOS-centraler genomförs –2013. Ökade krav på specialisering i larmbehandlingen Flera aktörer ställer ökade krav på sakkompetens i bedömning av ett larm på nödnummer 112. Nära samtliga landsting har krav på att vårdärenden ska bedömas av sjuksköterska. På räddnings- sidan finns liknande krav, t.ex. att ett inre befäl på räddningscentral ska utföra bedömningar av prioritet och larma ut resurser. En annan observation gäller ambitionen från räddningsorganen att vara med i larmfasens tidigare skeden, dvs. redan då operatören hanterar samtalet. Motivet är att kunna stödja larmbehandlingen, bedöm- ningar och kunna påverka utlarmningen av resurser. Kritik finns också mot SOS- operatörernas kompetens, som bedöms vara otillräcklig inom respektive räddningsområde. har kritiken även gällt brister i kontinuitet och underbemanning vid vissa SOS-centraler. Till bilden av en ökad specialisering hör också krav på anpassningar av beslutsunderlag och larmplaner. Även om SOS Alarm har en grundmodell som bas leder förhandlingar med kommuner och landsting till anpassningar till de krav som varje aktör ställer. Olika tekniska system försvårar samverkan Som konstateras ovan finns flera aktörer i larmkedjan som behöver koordineras vid ett larm på nödnummer 112. Kommunikation och information om larm försvåras dock som följd av att det inte finns något krav på aktörerna att samverka inom samma tekniska system. Grovt taget finns ett tekniskt system inom SOS Alarm som hanterar 112-trafik och utlarmning. Till detta system är några ytterligare aktörer anslutna på eget initiativ, främst större räddningsförbund inom .