sou · H1B355 · 2013-09-06 00:00:00 — En utvecklad styrning kan även behövas för det omfattande förvaltningsuppdrag som staten lagt på , där avkastningskraven bör nyanseras med avseende på olika typer av fastigheter. Möjligheterna till uppföljning av för- valtningen bör också öka med avseende på typen av fastigheter. Sådana förslag framkom redan i utvärderingen av 1990-talets fastighetsreform samt i utredningen om statens fastighetsförvalt- ning sedan.2 Det kan sammantaget bidra till en lång- siktigt medveten och sammanhållen statlig förvaltning av kultur- arvet. En sådan sammanhållen, medveten och långsiktig ordning minskar riskerna för att underhåll och vård av statliga kulturfastig- heter eftersätts och att utvecklingen av en gemensam resurs för- summas. Långsiktigt bedömer utredningen att det innebär bespa- ringar för staten, även om underlag saknas för en närmare kvanti- fiering. En rad befarade, negativa konsekvenser som sammanhänger med förslagen om avyttringar, bör också kommenteras. 2SOU 1997:96 samt SOU 2011:31, s. 261 ff. Övriga konsekvenser av utredningens förslag ringarna ska inte ge några negativa effekter för kulturmiljön och kulturarvet. Det har under utredningens arbete diskuterats i vilken utsträckning statens ägande i sig skapar ett nödvändigt skydd för de kulturhistoriskt värdefulla fastigheterna. Mot bakgrund av de förändringar som skett inom det kulturhistoriska området med skärpta regelverk, utbyggda bidragssystem och tydliga stöd- och tillsynsuppgifter för utpekade myndigheter, bedömer utredningen att statligt ägande numera inte är nödvändigt av skyddsskäl. Det kan dock finnas skäl för staten att utveckla sitt tillsynsarbete, och då såväl inom det enskilt ägda som det statliga beståndet. För en rad objekt i statlig ägo kan det finnas skäl att formalisera skyddet av vissa byggnader m.m. inför en framtida avyttring. Detta berör främst bebyggda fastigheter, som endast i begränsad utsträckning prövats mot den statliga förordningen om byggnadsminnen. Motsvarande kommentar kan göras beträffande de gods och boställen i Statens fastighetsverks ägo, som utred- ningen anser bör kunna avyttras. Frågan har även aktualitet för de avyttringar som sker av ej klassade, och därmed av utredningen inte bedömda fastigheter inom trafikområdet och beträffande vissa försvarsfastigheter. Ytterligare farhågor kan anföras då det gäller möjligheterna för allmänheten, forskningen m.fl. att få tillträde till sådana kultur- fastigheter som avyttrats från staten till andra ägare. Utredningens bedömning är dock att förutsättningarna för ett fysiskt tillgänglig- görande snarare relaterar till den verksamhet som bedrivs i eller i anslutning till de aktuella fastigheterna, än ägandeformen. Så kan till exempel en stor del av de kulturfastigheter som disponeras av Försvarsmakten innebära restriktioner för allmänhetens tillträde. Säkerhetsskäl kan också göras gällande för kulturhistoriskt skydds- klassade objekt i trafikmiljöer, som lokstallar, vattentorn, väg- och järnvägsbroar. Allmänt sett är det positivt med ett levande kultur- arv, som nyttjas i sin ursprungliga eller anpassade form. Vid avytt- ring är det viktigt att detaljplaner och andra förhållanden som reglerar de aktuella fastigheterna ses över. Utredningens arbete med bedömningar av dagens bestånd ger förutsättningar att nedbringa, tydligare prioritera och kostnads- beräkna den framtida statliga förvaltningen av kulturfastigheter. Övriga konsekvenser av utredningens förslag Indikationer ges på de mycket osäkra och situationsbundna värden som kan frigöras vid avyttring av kulturfastigheter, uppskattningar görs också av de driftsunderskott de representerar i den statliga förvaltningen. De ekonomiska effekterna av utredningens förslag bedöms dock som måttliga, både totalt sett och med tanke på de omfördelningar som behövs mellan berörda utgiftsområden. Den mest påtagliga effekten blir närmast den ökade rationalitet i synen på det statliga kulturarvet och dess förvaltning som uppnås. Det innebär ett tydliggörande av ansvar och roller och en ökad långsiktighet i motiven för statens förvaltning av det kvarvarande beståndet. Utredningen bedömer att i årliga driftsunderskott kan lyftas bort från statsbudgeten som ett resultat av föreslagna avyttringar. Detta kan i sig generera ytterligare krav om utbyggnad av det statliga kulturmiljöbidraget, som söks via länsstyrelserna. Bidraget är bland annat avsett att lämnas för insatser som avser vård av byggnadsminnen och andra värdefulla kulturmiljöer samt för att tillgängliggöra dessa miljöer för allmän- heten och för att förmedla kunskap om de historiska företeelser och händelseförlopp som de representerar. Vid bidragsgivningen ska det läggas särskild vikt vid att kulturarvet så långt som möjligt bör göras tillgängligt och användbart för alla.3 Detta är en viktig utgångspunkt, som enligt utredningen bör vara vägledande i avytt- ringsarbetet då det gäller att finna lämpliga former för överföring av statliga kulturfastigheter till nya ägare. Utredningen har dock inte gjort någon bedömning av eventuella följdeffekter då det gäller kravnivå för det aktuella anslaget. Ytterligare kostnadsaspekter för staten gäller den ökade belast- ning på berörda centrala myndigheters och länsstyrelsernas hand- läggningsresurser som en överföring av kulturfastigheter kan inne- bära. Främst gäller det hanteringen av att statliga byggnadsminnen överförs till enskilda byggnadsminnen. Sammantaget finner dock utredningen att antalet ärenden per länsstyrelse och år blir mycket litet med utgångspunkt från de lagda förslagen. Visst merarbete kan vidare komma att uppstå som följd av det utökade tillsynsansvar som för avyttrade objekt flyttas från till länsstyrelserna. Också i detta avseende bedömer utredningen att den ökade arbetsbördan är av mindre betydelse med tanke på läns- styrelsernas nuvarande volym tillsyns- och samordningsuppgifter. 3 Förordning (2010:1121) om bidrag för förvaltning av värdefulla kulturmiljöer. Övriga konsekvenser av utredningens förslag En avyttring av sådana kulturfastigheter som inte längre behöver förvaltas inom staten ger dock upphov till vissa ekonomiska konse- kvenser. Dessa berör förutom samhällsekonomin olika aktörer i anslutning till fastighetsmarknaden, som kommuner, fastighets- bolag och olika tjänsteleverantörer. Ytterst berörs också med- borgarna. De slutliga intäkter som avyttringar kan ge staten, kan beräknas först i ett sent skede. Inför en avyttring kan staten fastställa de förutsättningar som råder och (därmed) också lättare marknads- värdera aktuella objekt. 7.3Företagande, sysselsättning m.m. Effekter för små företags arbetsförutsättningar och villkor Utredningen ska även beakta de eventuella övriga konsekvenser av förslagen som anges i kommittéförordningen, 15 §, bland annat om effekter beräknas uppstå som påverkar förutsättningarna för små företag. Utredningens förslag bedöms inte medföra några påtagliga effekter jämfört med dagens förhållanden. Avyttringarna föreslås ske under en förhållandevis utdragen tidsperiod till följd av de sär- skilda förhållanden som råder. Den avyttring som skett från statens fastighetsförvaltande myndigheter ligger på en så pass omfattande nivå att utredningens förslag inte påtagligt bedöms påverka volymen.4 Utrymmet för mindre företag på tjänstemark- naden i samband med myndighetsuppdrag kring värdering och avyttring bedöms därför motsvara senare års förhållanden. De tjänster som upphandlas för underhåll och vård, drift och förvalt- ning, beräknas också kvarstå på oförändrad nivå, men kommer att organiseras under olika huvudmän till följd av att de statliga fastig- heterna i viss utsträckning överförs till andra aktörer. Ett ökat fokus på besöksmålsutveckling och tillgängliggörande för de statliga objekten bedöms i någon utsträckning ge ökade affärsmöjligheter för de mindre företag som arbetar med besöks- näring, pedagogisk utveckling m.m. 4 Se t.ex. SOU 2010:92, som redovisar mer än 100 avyttringar från myndigheterna . Den nu aktuella utredningens förslag om ytterligare avyttringar omfattar närmare ett 170-tal fastigheter . Övriga konsekvenser av utredningens förslag Effekter på sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet Utredningens förslag kan ge vissa marginella effekter på syssel- sättningen i vissa delar av landet, i huvudsak positiva sådana. På de orter där utveckling av statliga kulturfastigheter sker kan en positiv efterfrågeeffekt uppstå för sysselsättning och tjänsteverksamhet. Bortfallet av statligt ägande bedöms inte ge några negativa syssel- sättningseffekter annat än inom den egna, statliga förvaltningen. Utredningen kan inte bedöma omfattningen av sådana effekter men håller för troligt att de organisatoriska och verksam- hetsmässiga förändringar som slutligen sker, totalt sett inte får mer omfattande sysselsättningseffekter. Även i en framtida statlig för- valtning av kulturfastigheter blir det avgörande att tillvarata det kunnande som finns i befintlig organisation. Avyttringar kan dock skapa andra effekter, en del negativa, genom den oro som ett förestående ägarbyte kan innebära för hyresgäster och arrenda- torer. Överföring av fastighetsansvar föreslås av utredningen främst ske från , och Sjöfarts- verket till . De förvaltningsuppdrag som i övrigt föreslås överföras är av blygsam omfattning och bör dess- utom genomföras successivt i takt med att kulturfastigheter tas ur verksamheter och drift. Förslagen underbyggs av utredningens direktiv, som anger att en samlad förvaltning ska föreslås inom . Utredningen har inte funnit att förslagen strukturellt påverkar övriga i kommittéförordningen angivna förhållanden, vilket rör den kommunala självstyrelsen, brottsligheten eller det brottsföre- byggande arbetet, jämställdheten mellan kvinnor och män eller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen i samhället. Det utvecklingsarbete som förutsätts ske genom ett väl sam- manhållet och genomtänkt bestånd statliga kulturfastigheter, skapar dock vissa förutsättningar. Levandegörandet av den statliga historien, den utveckling som skett och de förhållanden som präglat processen, ger möjligheter att ta upp angelägna samhälls- frågor för diskussion och göra fler delaktiga. Hit hör flera av de ovan nämnda aspekterna. De kommer därför på ett naturligt sätt Övriga konsekvenser av utredningens förslag att belysas i det arbete som sker för att presentera och levandegöra statens kulturarv. Omstrukturering av statens bestånd av vissa kulturfastigheter En särskild utredare tillkallas med uppgift att klarlägga vilka fastig- heter och byggnader som är kulturhistoriskt värdefulla för staten i bl.a. , , , med flera myndigheters förvaltning och som bör ägas av staten. Utredaren ska vidare föreslå en samlad förvaltning av statliga myndigheters kulturhistoriskt värdefulla fastigheter hos en myndighet, . I uppdraget ingår också att inventera vilka kulturhistoriskt värdefulla fastigheter som av kultur- historiska eller andra skäl inte behöver ägas av staten, och som därmed kan avyttras. En opartisk värdering av dessa fastigheter ska genom- föras i nära samarbete med utredningen om omstruktureringen av statens bestånd av försvarsfastigheter. Uppdraget ska redovisas . Regeringen gav en särskild utredare (dir. 2009:45) i uppdrag att göra en översyn av den statliga fastighetsförvaltningen i syfte att analysera grunderna för och organisationen av den nu- varande fastighetsförvaltningen samt lämna förslag till en mer effektiv struktur på fastighetsförvaltningen inom staten. överlämnade Utredningen om en översyn av statens fastighetsförvaltning (Fi 2009:04) betänkandet Staten som fastig- hetsägare och hyresgäst (2011:31) till regeringen. Inom kulturfastighetsområdet föreslår utredaren bl.a. principer för vilka fastigheter staten ska äga samt kriterier för vilka kulturhistoriskt värdefulla fastigheter som bör bevaras samt att de kulturfastigheter som förvaltas av andra myndigheter samlas under en för- valtare, . Utredningens betänkande remissbehandlades . Regeringen konstaterar i budgetpropositionen (prop.2011/12:1, utg.omr. 2) att de av 1991 beslutade riktlinjerna för statens fastighetsförvaltning i huvudsak ligger fast. Detta innebär bl.a. att fastighetsförvaltningen bör vara skild från brukandet av lokaler och mark, att statens fastighetsförvaltning bör bedrivas med ett så långt som möjligt marknadsmässigt avkast- ningskrav samt att de fastigheter som av historiska och andra skäl är olämpliga att föra över till bolag bör läggas i en samordnad för- valtning i myndighetsform. Regeringen anser att det finns behov av att tillsätta en särskild utredare för att klarlägga vilka fastigheter och byggnader som har ett kulturhistoriskt värde som motiverar att de fortsatt ägs av staten samt att samla förvaltningen av dessa fastigheter i . och för- valtar ett stort antal kulturfastigheter. Även i och bestånd finns fastigheter som bör omfattas. Uppdraget syftar till att de kulturhistoriskt värdefulla fastigheter som fortsatt ska ägas av staten samlas i en förvaltning, . Syftet är att skapa en ändamålsenlig och effektiv organisation för förvaltning av kulturhistoriskt värdefulla fastig- heter samt att på lång sikt och varaktigt rationalisera och effek- tivisera statens fastighetsbestånd. och innehar , vid sidan av , stora bestånd av fastigheter med kulturhistoriska värden inom staten. Även i , och verksamheter finns ett flertal fastigheter av kulturhistoriskt värde. -lämna förslag på statliga kulturhistoriskt värdefulla fastigheter som förvaltas av och som är lämpliga att föra över till , -lämna förslag på statliga kulturhistoriskt värdefulla fastigheter som förvaltar och som är lämpliga att föra över till , -lämna förslag på statliga kulturhistoriskt värdefulla fastigheter som förvaltas av andra statliga myndigheter, t.ex. Sjöfarts- verket och , och som är lämpliga att föra över till , -lämna förslag om eventuella behov av verksamhetsmässiga förändringar med anledning av Statens fastighetsverks utvidgade uppdrag, -lämna förslag på och redovisa vilka kulturfastigheter och bygg- nader som kan avyttras samt -tillsammans med utredaren för omstrukturering av statens bestånd av försvarsfastigheter värdera och redovisa värderingen av de kulturfastigheterna som bör säljas. I det följande ges vissa utgångspunkter för utredarens arbete. Vilka kulturfastigheter ska staten äga Utgångspunkten för vilka kulturfastigheter staten ska äga är att de ska vara fastigheter som är kulturhistoriskt särskilt betydelsefulla, har ett särskilt betydelsefullt symbolvärde eller har central bety- delse för rikets säkerhet. Förvaltningen av de kulturhistoriskt värdefulla fastigheter som staten ska äga bör ske på ett sådant sätt att de bevaras och utvecklas samt att de så långt möjligt kan göras tillgängliga för allmänheten. förslag om vilka kulturhistoriskt värdefulla fastigheter staten bör förvalta bör i princip tillämpas. Modellen kan fungera som en grund för urval av statens innehav och innebär bl.a. att kulturfastigheter, utifrån en s.k. berättelse- modell, kopplas till sin bärande kulturhistoriska berättelse. Kultur- fastigheter som inte uppfyller berättelsemodellens kriterier och därför inte ska ingå i den kulturhistoriska portföljen, måste analy- seras och hanteras utifrån sina individuella förutsättningar, bl.a. med utgångspunkt i tidigare statliga åtaganden som rör fastigheten. Värdering av fastigheter och byggnader Överföring av fast egendom mellan myndigheter sker till bokfört värde. Försäljning till någon annan juridisk person ska ske på mark- nadsmässiga villkor. Avyttring av fastigheter och byggnader Det är angeläget att staten avvecklar ägandet av kulturhistoriska fastigheter som staten inte av kulturhistoriska eller andra skäl bör behålla. Försäljning av fastigheter som det inte bedöms finnas skäl för staten att behålla bör hanteras av . Detta gäller för såväl Statens fastighetsverks nu- varande bestånd som det som kommer att tillföras från andra myndigheter. Utredaren ska lämna förslag på vilka fastigheter som kan och bör avyttras. Former och tidsplan för omstruktureringen Av effektivitetsskäl är det angeläget att överföring av ansvaret för berörda myndigheters fastigheter, anläggningar och mark sker skyndsamt. Utredaren är i övrigt oförhindrad att lämna andra förslag med anledning av omstruktureringen. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska inhämta uppgifter och få information från Forti- fikationsverket, , , För- svarsmakten och andra berörda myndigheter. Utredaren ska särskilt samråda med utredningen om omstruk- turering av statens bestånd av försvarsfastigheter. Utredaren ska hålla () informerat om hur arbetet fortskrider. Utredningen ska redovisas . Utredningen om omstrukturering av statens bestånd av vissa kulturfastigheter (S 2012:02) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om omstrukturering av statens bestånd av vissa kulturfastigheter (dir. 2012:07). Uppdraget skulle redovisas . Uppdraget ska i stället redovisas . Utredningens samråd och andra möten med olika aktörer som berörs av statens kulturfastigheter. Under rubriken myndigheter redovisas även de kontakter som skett med företrädare för avslutade offentliga utredningar inom området. ; kultur-, närings- respektive socialdepartementen Utredningen om omstrukturering av statens bestånd av försvars- fastigheter Utredningen om en översyn av statens fastighetsförvaltning Utredningen om en översyn av förordningarna om statens fastig- hetsförvaltning -Intressegrupp för bildandet av en svensk samt initiativgruppen för bildande av en nationell fyrstiftelse Skrivelser från ytterligare intressenter Experter som lämnat underlag , (i län) , () Wijkander, (bl.a. huvudsekreterare kultur- utredning) Bilagan redovisar de registerfastigheter som omfattas av utred- ningens urvalsram. Ramen definieras närmare i kapitel 3. Uppgifter som anges för varje fastighet i listan: Län, i bokstavsordning (nyckel i slutet av bilagan) Kommun, i bokstavsordning Registerfastighet, i bokstavsordning Benämning av det skyddsvärda objektet, t.ex. fornminne eller byggnadsminne på fastigheten Ägare/i förekommande fall delat ägarskap eller annan förvaltare Kunglig dispositionsrätt (K-markering i kolumn K) Donationsfastighet (D-markering i kolumn D) Fastigheter föreslagna att långsiktigt kvarstå i ett statligt fastig- hetsbestånd av kulturhistoriska skäl (markering i kolumn 1) Fastigheter som av andra skäl bör kvarstå i statlig ägo (marke- ring i kolumn 2) Fastigheter som staten bör avyttra eller diskutera den fortsatta förvaltningen av (markering i kolumn 3) Beteckningar för fastigheternas ägare/förvaltare: STÄ-DSF (Ståthållarämbetet-Drottningholms slottsförvalt- ning) STÄ-KDF (Ståthållarämbetet-Kungl. (delvis, produktionsanläggningen privatägd) , fornlämningsområde, gravfält , två skilda fastighetsdelar, jordbruks‐ och skogsmark RAÄ (3:92 kan avyttras) Skogalund, jordbruks‐ och skogsmark , jordbruks‐ och skogsmark Skogallund 1, Gåsholmens naturreservat 5:1, gravfält, del av fornborg SFV/STÄ förvaltar parken 1:1, 2:1, 3:1 , , bostadshus med uthus 1, , fornlämningar 2, , fornlämningar, gravar, husgrunder 1:2, 3, 15, 49 Outrett omr vid Mällsten 1:1 Måsknuv klocktorn, kronoholme Privat mark/SJÖV båk FORTV mark/SJÖV fyr Samfälld mark/SJÖV fyr SFV mark/SJÖV fyr Lindsunda 8:2 m fl SFV/STÄ förvaltar parken Engelska parken, gravfält, fornlämningar RAÄ samt annan part SFV/STÄ förvaltar parken Huvudsta 4:15, 4:16 FORTV, lagfart saknas SFV/STÄ förvaltar parken Skönntorp och Emmylund (del av ) Björnen och Loen 1 Brunkhuvudet 1, 4 Cepheus 2, 3 Nedere , lusthus, "" 1:9, 30, 32 Masten/Bellmanshuset, Långa längan, , bl a Tullpaviljong SFV, staden äger marken SFV, staden mark o sockel (se även fastigheterna 1:16, 18) , S Ronsenhanes palats Överkommissariens hus/JKs kontor Inteckningsbanken//läkarsällskapets hus m m Livgardets kavallerikasern, f d K1 FORTV förvaltande mynd. Mars och Vulcanus 1 Kanslihuset; kolonnportik mot Kv 14, bl a Skandiahuset Borgen, bl a Stora paviljongen Stora skuggan, bl a Engelska villan SFV staty/staden markäg. SFV staty/staden markäg. SFV staty/staden markäg. 1:16, 18 (Se även Gråmunkeholmen 3) hamn, vattentorn, perrongtak SFV/STÄ förvaltar parken Krogörnstenen (modern minnessten, mark 35 kvm) Bogesund 1:82, 83 /båk och fyrplats, SJÖV äger/FORTV förvalt. Klövholmen, fyr‐ och vakthus Privat mark/SJÖV äger fyr , gamla järnvägsbron (en av tre parallella broar) Rataskär fyrplats (f d Ratan Norra) och båk SJÖV/FORTV lotshuset Jörns station, perrongtak SFV marken/SJÖV fyren Holmögadd fyrplats, stenfyr, maskinhus, bostadshus /SJÖV äger fyren SFV/NV deltar i förvaltn. Bodens garnison, tygstation, Trångforsområdet Bodens garnison, Ballonghallen Bodens garnison, Intendenturområdet Bodens garnison, Kommendantsbyggnaden FORTV mark/SFV FORTV mark/SFV Bomyrberget, armebatteriet Viktoriafortet Malörens fyr och fyrplats SFV mark/SJÖV fyren m m , se bedömning av ingående enskilda objekt nedan Kaisepakte förråd, uthus Stenbackens omformarstation, vid stationen SFV, SJÖV äger fyrkuren på Rödkallen 1:1, 2:1 taket/Kommunen förv. äger/RAÄ förv. stenar och lott (jordbruksmark kan avstyckas) SFV/RAÄ förvaltar byggn. Ottarshögen 1, gravhög Ottarshögen 2, gravhög SFV herrgård och vissa Skärsättra 4:1 m fl byggn/park, resten privat Gamla Domkapitelhuset, Ecclesiasticum , mark mellan järnväg och väg SFV/RAÄ förvaltar högar 1, gravhög, toppen på Tunåsen högar 3, gravhögar Myrbyås, Bostadshus, (omges av "kyrkoreservat" 74:36) Lilla Myrby, Bostadshus oklar ägobild/RAÄ förv. högar 5, skogsmark högar 6, vattentäkt historiskt centrum (Museum), Tingslätten Hågahögen 1, gravhög Hågahögen 2, jordbruksmark RAÄ, kommunen disp.rätt Landshövdingens f d stall Lena‐Salsta 1:5 m fl Salsta kronoegendom, jordbruk SJÖV fyr/Skärgårds‐ 1:4 (Orresta 3:1) Perrongtak i anslutning till Flens stationsbyggnad Ådön f d kaptensboställe Hävringe båk, kronoholme Tomträtt till ägare av privat byggnad upplåten till 2042 + 40 år SFV/Privat byggnad Malmenius malmgård, gamla gymnastikhuset Paulinska gården (Ulfhällska huset) SFV/STÄ förvaltar parken SJÖV fyr o mark/Priv.bygg och Landstathus/Residens Rystads‐Tuna 1:1, 39 Samfällighet äger/RAÄ (en av tre parallella broar) Privat mark/RAÄ förv. Rönö kungsgård, ruin med ny byggnad ovanpå RAÄ tax äg., kronomark Klosterträdgårdarna, Isbergska villan och bostadshus Klosterträdgårdarna, Pilgrimscentrum, Gamla teatern 1, 4:70, SFV, kommunen viss mark 1, Klostret 1 Alvastra 5:1, Uckleby 2:1 SFV äger/RAÄ förv. Alvastra pålbyggnad, Dags mosse, Alptuna 2 Etabilissemang, garnison RAÄ/kommun förv. SFV/RAÄ förv. SFV omr., RAÄ inom vall. Huseby 1:1 m fl högar, staten äger halvt gravfält gravfält, staten äger kvarts gravfält RAÄ, Dädelsjö församl. Inglingehög 1, gravhögar äger/RAÄ förv RAÄ/Fören. /Helige , ruin. Kronomark/NV förvaltar Ismantorps borg 1, ruin av fornborg Ismantorps borg 2, ruin Av Fornborg Kapelluddens fyr och fyrplats FORTV mark fypl/SJÖV fyr Kronomark/RAÄ förvaltar Kronomark/RAÄ förvaltar norra uddes fyr, Långe SFV marken/SJÖV fyren Kronomark/RAÄ förvaltar Kronomark/RAÄ förvaltar uddes fyr, Långe SJÖV fyr, NV, SFV Bårby borg 3, alvarsmark Bårby borg 1, ruin av fornborg Kronomark/RAÄ förvaltar Bårby borg 2, ruin av fornborg Kronomark/RAÄ förvaltar Kronomark/RAÄ förvaltar Bårby borg 4, alvarsmark Kronomark/RAÄ förvaltar Kronomark/RAÄ förvaltar Eketorps borg, rekonstruerad fornborg Eketorps 2, nutida bostadshus mark/SJÖV båk, fyr och hus privat Bunge Bungenäs 1:5, 1:6, NV mark, byggn./SJÖV fyr m m, nationalpark NV mark, byggn./SJÖV fyr När fyr och fyrplats, omgivande mur. Fastigheten utgör i sin helhet naturreservat, riksintresse natur samt är klassat enligt NV mark/SJÖV fyr, FORTV Enholmen, bl a plomberade värn och anläggningar Ringmur ‐ muren ägs av , RAÄ äger två Dalmanska tornet, torn I ringmuren , gräsyta vid ringmuren Residenset och Landsstadshuset (f d Schwanska gården och Klosterlunden, grundmurar av klosterruin , markyta vid ringmuren S:t Drotten 3, mark invid ruinen