sou · H1B342 · 2013-06-12 00:00:00 — Kommittén har bedömt att enskilda inte ska kunna anmäla olika frågor och händelser till granskning (se avsnitt 12.5). För föreslås dock att nämnden även fortsättningsvis ska vara skyldig att utföra vissa kontroller på begäran av enskild (se avsnitt 14.3). I samband med en sådan begäran kan enskilda komma att lämna olika typer av uppgifter till myndigheten. Det kan inte heller uteslutas att enskilda även i övrigt kan komma att lämna in tips eller andra uppgifter på eget initiativ, som blir att anse som inkomna till myndigheten. Att lämna uppgifter mellan myndigheter En allmän föreskrift om att myndigheterna ska samverka och lämna varandra hjälp finns i 6 § förvaltningslagen. I 6 kap. 5 § OSL anges – när det gäller uppgiftsskyldighet mellan myndigheter – att en myndighet på begäran av en annan myndighet ska lämna uppgift som den förfogar över, om inte uppgiften är sekretessbelagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång. Uppgifter som är sekretessbelagda omfattas således inte av detta stadgande. När det är fråga om att lämna ut sekretessbelagda uppgifter från en myndighet till en annan måste bestämmelserna i beaktas. Som huvudregel gäller sekretess mellan myndigheter. För att kunna lämna ut sekretessbelagda uppgifter till en annan myndighet finns det särskilda bestämmelser som bryter sekretessen. Huvudsakligen finns dessa bestämmelser i 10 kap. OSL. I 10 kap. 2 § OSL anges att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en enskild eller till en annan myndighet, om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet. Bestämmelsen ska dock tillämpas restriktivt. Sekretessen får bara efterges i sådana fall då utlämnande av sekretessbelagda uppgifter är en nödvändig förutsättning för att myndigheten ska kunna fullgöra ett visst åliggande.1 I 10 kap. 17 § OSL anges att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en myndighet, om uppgiften behövs där för tillsyn över den myndighet där uppgiften förekommer. Enligt 10 kap. 28 § OSL hindrar vidare inte sekretess att en uppgift 1979/80:2 Del A s. 465 och 494. Sekretess och tillsynsmyndighetens tillgång till information lämnas till en annan myndighet om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Om det finns en sådan preciserad skyldighet kan en myndighet lämna ut en uppgift utan att göra någon sekretessprövning. 17.3Skyldighet att lämna uppgifter till tillsynsmyndigheten Kommitténs förslag: Det ska införas en sekretessbrytande bestämmelse med en uttrycklig uppgiftsskyldighet för de förvaltningsmyndigheter som omfattas av tillsynsmyndighetens tillsyn. Dessa myndigheter ska på begäran av tillsynsmyndigheten lämna de upplysningar, tillhandahålla de handlingar och annat material samt ge det biträde som tillsynsmyndigheten begär. Även domstolar och andra myndigheter som kan lämna upplysningar eller innehar handlingar och annat material som avser den granskade verksamheten ska vara skyldiga att på tillsynsmyndighetens begäran lämna upplysningar, handlingar och annat material. I föregående avsnitt beskriver kommittén att om det finns en i lag eller förordning preciserad skyldighet att lämna ut en uppgift till en annan myndighet, kan myndigheten lämna denna utan att göra någon sekretessprövning. Av tydlighetsskäl och för att bredda uppgiftsskyldigheten föreslår kommittén att det ändå ska införas en uttrycklig bestämmelse om att de granskade myndigheterna ska lämna uppgifter till tillsynsmyndigheten. Även andra myndigheter som kan lämna upplysningar eller innehar handlingar och annat material som avser den verksamhet som tillsyn utövas över, ska vara skyldiga att på tillsynsmyndighetens begäran lämna upplysningar, handlingar och annat material. Detta innebär att även myndigheter som inte står under tillsynsmyndighetens tillsyn, som t.ex. domstolar och förvaltningsmyndigheter som bistår polisen på olika sätt, är skyldiga att lämna upplysningar till tillsynsmyndigheten. Även om uppgiftsskyldighet föreslås föreligga för de granskade myndigheterna, är det viktigt att påpeka att tillsynsmyndigheten måste beakta den princip som allmänt gäller vid informationsutlämnande, nämligen att en myndighet inte ska begära in fler upp- Sekretess och tillsynsmyndighetens tillgång till information gifter än vad som behövs för det aktuella ändamålet. Självfallet bör berörda myndigheter också lämna de upplysningar i övrigt som tillsynsmyndigheten behöver för sin tillsyn. I skyldigheten att lämna upplysningar ligger en sanningsplikt. Någon straffsanktion för de som lämnar uppgifter till förmån för tillsynen behöver dock, enligt kommitténs mening, inte införas. Skyldigheten att lämna uppgifter bör regleras i den av kommittén föreslagna lagen (xxxx:xx) om tillsyn över polisverksamhet och viss annan brottsbekämpande verksamhet.2 17.4Sekretess för uppgifter som finns hos tillsynsmyndigheten Kommitténs bedömning: Genom att tillämpa befintlig reglering i OSL uppnås ett fullgott sekretesskydd för uppgifter i tillsynsmyndighetens tillsynsverksamhet. Något behov att hos tillsynsmyndigheten sekretesskydda uppgifter som inte omfattas av sekretess i den verksamhet som granskas torde inte finnas. Sekretesskydd för uppgifter i förberedande tillsynsverksamhet Enligt 17 kap. 1 § OSL gäller sekretess för uppgift om planläggning eller andra förberedelser för sådan inspektion, revision eller annan granskning som en myndighet ska göra, om det kan antas att syftet med granskningsverksamheten motverkas om uppgiften röjs. Paragrafen innehåller ett rakt skaderekvisit enligt vilket sekretess gäller endast om det kan antas att syftet med granskningsverksamheten motverkas om uppgiften röjs.3 kan följaktligen tillämpa bestämmelsen för att sekretessbelägga viss information som gäller förberedande av ett tillsynsärende. 2Jfr SOU 2008:10 s. 103. 3Se Zeteos lagkommentar till 17 kap. 1 § OSL. Sekretess och tillsynsmyndighetens tillgång till information Sekretesskydd för uppgifter som tillsynsmyndigheten hämtat in I 11 kap. 1 § OSL regleras förhållandet att om en myndighet i verksamhet som avser tillsyn får en sekretessreglerad uppgift från en annan myndighet, blir sekretessbestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande myndigheten. En förutsättning för att bestämmelsen ska bli tillämplig är att myndighetens tillsynsbefogenhet har författningsstöd.4 Eftersom den verksamhet som tillsynsmyndigheten ska ägna sig åt kommer att ha författningsstöd – och då den kan anses utgöra tillsyn i tryckfrihetsförordningens (TF) och OSL:s mening5 – bör bestämmelsen om överföring av sekretess vara tillämplig på tillsynsmyndighetens verksamhet. Om en uppgift för vilken överförd sekretess gäller begärs ut hos för polisen ska tillsynsmyndigheten göra en självständig prövning av om uppgiften omfattas av sekretess enligt 2 kap. 14 § TF. Det framgår av förarbetena till den tidigare sekretesslagen att en tillsynsmyndighet i många fall omfattas av samma primära sekretessbestämmelser som den kontrollerade myndigheten.6 För tillsynsmyndigheten för polisen skulle det kunna bli aktuellt att tillämpa de primära sekretessbestämmelser som rör utrikessekretess (15 kap. 1 § OSL), försvarssekretess (15 kap. 2 § OSL), förundersökningssekretess (18 kap. 1–2 §§ OSL) och vissa bestämmelser till skydd för uppgifter om enskildas hälsa, sexualliv och bostadsadress (21 kap. 1 och 3 §§ OSL) på uppgifter som inhämtats inom ramen för tillsynsverksamheten. Genom att tillämpa befintlig reglering i OSL uppnås, enligt kommitténs mening, ett fullgott sekretesskydd för uppgifter i tillsynsmyndighetens verksamhet. Något behov att hos tillsynsmyndigheten sekretesskydda uppgifter som inte omfattas av sekretess i den verksamhet som granskas torde, enligt kommitténs mening, inte finnas. Det ska särskilt påpekas att tillsynsmyndighetens verksamhet måste präglas av öppenhet och insyn. Myndighetens arbete kommer att mynna ut i rapporter och sammanställningar. Handlingar som tas fram i tillsyns- och granskningsarbetet och som rör granskningens inriktning, vidtagna åtgärder och analyser blir 4 A.a. 11 kap. 1 § OSL. 5 När det gäller diskrepansen mellan tillsynsbegreppet i TF och OSL å ena sidan och tillsynsbegreppet i förvaltningsrätten å andra sidan, se prop. 2008/09:150 s. 355 f., prop. 2009/10:231 s. 30 och 36, prop. 2010/11:116 s. 67 f., RÅ 2010 ref. 121 samt artikeln Allmänna handlingar och sekretess i myndigheternas kvalitetsarbete, U. i FT 2010 s. 53. Se Zeteos lagkommentar till 11 kap. 1 § OSL. 1979/80:2 Del A s. 317. Sekretess och tillsynsmyndighetens tillgång till information generellt sett allmänna och bör i regel utformas så att de inte omfattas av sekretess. Det bör dock, mot bakgrund av definitionen av överförd sekretess i 3 kap. 1 § OSL, noteras att det inte är självklart att en överförd (sekundär) sekretess till tillsynsmyndigheten kan överföras i ytterligare ett led. 17.5Särskilt om viss sekretess för de särskilda beslutsorganen 17.5.142 kap. 5–8 §§ OSL och Kommitténs bedömning: 42 kap. 5–8 §§ OSL bör tillämpas på Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet även efter att nämnden ombildats till ett särskilt beslutsorgan. I 42 kap. 5 § OSL anges att sekretess gäller hos i dess tillsynsverksamhet enligt lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet endast i den utsträckning som följer av 6–8 §§ samma kapitel. 42 kap. 5 § OSL, i förening med 6–8 §§ samma kapitel, reglerar uttömmande i vad mån sekretess gäller i nämndens tillsynsverksamhet. 42 kap. 6 § OSL innehåller bestämmelser om sekretess till skydd för uppgifter som nämnden i sin tillsynsverksamhet har fått från en enskild. Uppgifterna kan lämnas inom ramen för nämndens löpande tillsyn eller i ett särskilt kontrollärende på begäran av enskild. I 42 kap. 7 § OSL finns en bestämmelse om sekretess för uppgift som nämnden har fått direkt från en utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation. Enligt bestämmelsen gäller sekretess under förutsättning att uppgiften skulle ha varit sekretessreglerad om den funnits hos myndighet som det aktuella tillsynsärendet får anses avse. 42 kap. 8 § OSL reglerar överföring av sekretess. Kommittén bedömer att det är ändamålsenligt att de nuvarande bestämmelserna i som gäller nämndens verksamhet kan tillämpas även fortsättningsvis. Mindre ändringar i de befintliga sekretessbestämmelserna bör dock genomföras för att anpassa bestämmelserna till den nya organisationen. Kommittén har under sitt arbete blivit uppmärksammad på att det finns vissa sekretessfrågor som skulle kunna ses över när det Sekretess och tillsynsmyndighetens tillgång till information gäller nämndens verksamhet. Detta ligger dock utanför kommitténs uppdrag. Bland annat rör det frågor om när sekretess i nämndens verksamhet får brytas, t.ex. i samband med underrättelse till enskild, och om den överförda sekretess som gäller hos nämnden gäller även hos exempelvis JK när nämnden anmäler förhållanden dit. 17.5.218 kap. 1–2 §§ OSL och Registerkontrolldelegationen I 18 kap. 1 § OSL finns regler till skydd för det allmännas brottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet. Denna bestämmelse kan även efter den föreslagna organisationsförändringen tillämpas på Registerkontrolldelegationens verksamhet. I 18 kap. 2 § OSL anges bl.a. att sekretess gäller för uppgift som hänför sig till sådan verksamhet som avses i 2 kap. 7 § 1 eller 5 kap. 1 § 1 polisdatalagen, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas. Även denna bestämmelse bör fortsättningsvis kunna tillämpas på delegationens verksamhet. Naturligtvis kan även vissa andra primära sekretessbestämmelser tillämpas för delegationens verksamhet, exempelvis utrikes- och försvarssekretessen (se avsnitt 17.4). 17.5.318 kap. 5 § OSL och Skyddsregistreringsdelegationen I 18 kap. 5 § OSL regleras att sekretess gäller för uppgift som hänför sig till ärende enligt lagen om kvalificerade skyddsidentiteter, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den ansökande myndighetens verksamhet motverkas. Bestämmelsen kommer även efter den föreslagna organisationsförändringen att vara tillämplig på Skyddsregistreringsdelegationens verksamhet. I likhet med vad som gäller för Registerkontrolldelegationen kan även vissa andra primära sekretessbestämmelser tillämpas för delegationens verksamhet. Sekretess och tillsynsmyndighetens tillgång till information 17.5.4Blir de särskilda beslutsorganen självständiga verksamhetsgrenar? Om olika delar av en myndighets verksamhet tillämpar helt olika uppsättningar av sekretessbestämmelser är det fråga om olika verksamhetsgrenar i OSL:s mening. För att en sekretessgräns ska uppstå måste dock verksamhetsgrenarna, enligt 8 kap. 2 § OSL, ha organiserats på ett sådant sätt att de förhåller sig självständiga till varandra.7 Kommitténs förslag innebär att nämnden inom och delegationerna blir särskilda beslutsorgan inom för polisen. Det innebär dock inte, enligt kommitténs mening, att nämnden eller delegationerna bör betraktas som självständiga verksamhetsgrenar i den mening som avses i 8 kap. 2 § OSL. Som särskilt beslutsorgan kommer visserligen att fatta självständiga beslut om uttalanden i initiativärenden och kontrollärenden, men nämnden och övriga delar av tillsynsmyndigheten ska utöva samma typ av verksamhet, dvs. Dessutom ska tillsynen avse delvis samma myndigheter. kommer också att delta i beslutsprocessen när det gäller den allmänna inriktningen på tillsynsmyndighetens tillsyn genom det förfarande som föreslås för antagande av tillsynsplanen. Det administrativa stödet för nämnden föreslås bestå av samma tjänstemän som för myndigheten i övrigt. Vidare ska nämnden inte ha någon egen budget eller ekonomisk ram. Mot denna bakgrund gör kommittén bedömningen att nämndens verksamhet inte kommer att vara en självständig verksamhetsgren inom tillsynsmyndigheten. Några sekretessgränser kommer alltså inte att uppstå mellan nämnden och övriga delar av tillsynsmyndigheten, och handlingar som utväxlas inom myndigheten exempelvis utkast till tillsynsplan kommer inte att anses expedierade. När det gäller delegationerna kommer primära sekretessbestämmelser att gälla, vilka i viss mån också kan tillämpas på verksamheten i övrigt vid tillsynsmyndigheten. Utgångspunkten, enligt kommittén, bör därför vara att delegationerna inte kommer att utgöra olika verksamhetsgrenar i OSL:s mening.8 2008/09:150 s. 357 f. 8Beroende på hur delegationernas verksamhet slutligt organiseras skulle de dock kunna ses som självständiga verksamhetsgrenar i den mening som avses i 2 kap. 8 § TF (jfr prop. 2003/04:152 s. 250 f.). Sekretess och tillsynsmyndighetens tillgång till information Sammanfattningsvis kan inga sekretessgränser anses uppstå mellan de särskilda beslutsorganens verksamhet och övriga delar av tillsynsmyndighetens verksamhet. Detta innebär dock inte att anställda vid olika delar av myndigheten fritt kommer att kunna utbyta sekretessbelagda uppgifter. Uppgifter som omfattas av sekretess ska i princip bara lämnas till andra anställda vid myndigheten om det framstår som objektivt försvarbart, såsom till personal som deltar i beredningen av samma ärende.9 17.6Tillsynsmyndighetens samverkan med andra tillsynsorgan När flera myndigheter har ett gemensamt intresse behöver de samverka. I föregående kapitel har kommittén föreslagit att för polisen ska samverka och samarbeta med andra tillsynsorgan som har uppdrag som rör polisens verksamhetsområde. En sådan samverkan kan ske på olika sätt och i olika omfattning. Exempelvis kan samverkan ske genom gemensamma tillsynsbesök, fortlöpande diskussioner och gemensam planering. Gemensamt för all form av samverkan är dock att den förutsätter visst utbyte av information. Utbyte av information kräver i sig särskilda hänsyn till de sekretessbestämmelser som finns. Även om en uppgift kan beläggas med sekretess så finns, som ovan beskrivits, s.k. sekretessbrytande regler som gäller mellan myndigheter.10 Dessa bestämmelser återfinns generellt i 10 kap. OSL, och även i de speciella bestämmelserna för varje enskild myndighet. 9Se t.ex. prop. 2003/04:152 s. 251 och JO 1983/84 s. 262. 103 kap. 1 § OSL. En sekretessbrytande bestämmelse är en bestämmelse som innebär att en sekretessbelagd uppgift får lämnas ut under vissa förutsättningar 18Kompetens, volym, kostnader och finansiering Kommittén har lämnat förslag om för polisen uppdrag och uppgifter (kapitel 12), liksom om den organisationsform som myndigheten bör ha (kapitel 14). Utifrån de förslagen tar kommittén i detta kapitel ställning till frågor som rör behovet av kompetenser vid den nya myndigheten, antalet medarbetare samt kostnader och finansiering. 18.2Behov av hög kompetens Kommitténs bedömning: för polisen har behov av kvalificerad personal med bakgrund i och erfarenheter från polisverksamheten, men också av personal med goda tillsynskunskaper samt kompetens inom exempelvis juridik, statistik och statskunskap. har vidare behov av att behålla den kompetens som finns hos . Tillsyn som förvaltningspolitiskt instrument behandlades bl.a. i årliga rapport . Där konstateras att tillsynen inte fått en tillräckligt stark position och att tillsynsmyndigheterna själva anger kompetensproblem som en av orsakerna till detta.1 När det gäller kunskaper om själva sakområdet råder det ibland obalans mellan den verksamhet som står under tillsyn och tillsyns- 1 2007:14 s. 8 ff. Kompetens, volym, kostnader och finansiering Djupare kunskap om verksamheten, dess förutsättningar och problem finns vanligen hos tillsynsobjektet. Vad gäller för polisen är det en förutsättning för att det ska vara hög kvalitet i utövandet av den nya tillsynen att tillsynsmyndigheten har medarbetare med en bred sakkompetens inom polisområdet samt att det finns medarbetare som är väl förtrogna med förhållandena inom polisen och hur polisen arbetar. behöver vidare juridisk kompetens för att kunna utöva tillsyn i form av granskning av regelefterlevnad, dvs. analysera hur väl polisen följer lagar och andra bindande föreskrifter. Flera av de företrädare för befintliga tillsynsorgan som kommittén har träffat har betonat att det, utöver personal med insyn i själva sektorsområdet och verksamheten, även finns behov av personal med goda generella kunskaper inom tillsyn. Kommittén anser därför att det hos tillsynsmyndigheten behöver finnas medarbetare som har en god metodkompetens inom tillsyn samt stor analytisk förmåga. Sådan kompetens finns som regel hos personer med utbildningsbakgrund inom samhällsvetenskapliga discipliner såsom statsvetenskap och nationalekonomi. Det bör i sammanhanget noteras att Tillsynsforum har inlett ett samarbete med Förvaltningshögskolan i som har kurser som riktar sig till medarbetare vid myndigheter och enheter som har gransknings- och tillsynsuppdrag. behöver också statistiker som kan bidra med att ta fram uppgifter till underlag för tillsynsplaneringen. En samlad kompetens från polisområdet men också personal med goda tillsynskunskaper och med annan akademisk bakgrund kan, enligt kommittén, bidra till en enhetlig och professionell tillsyn, vilket är av yttersta vikt för tillsynsmyndighetens trovärdighet hos både tillsynsobjekten och medborgarna. Eftersom kommittén har föreslagit att verksamheten vid ska fogas till för polisen, kommer tillsynsmyndigheten att ha behov av att också behålla den kompetens som finns inom nämnden. Detta kompetensbehov borde bli tillgodosett genom att den personal som arbetar vid nämnden följer med organisationen till den nya tillsynsmyndigheten. Utöver personal till granskningsverksamheten behövs administrativt stöd bl.a. i form av funktioner för it, personal, ekonomi m.m. Här kan tillsynsmyndigheten lämpligen bygga vidare på de personal- SOU 2013:42 Kompetens, volym, kostnader och finansiering funktioner som finns hos . Information och kommunikation om resultaten av tillsynsmyndighetens granskning är väsentligt för att den ordinära tillsynen ska få genomslag i polisverksamheten. Särskild kompetens behövs därför på det området. kan dock sannolikt inte vara utrustad med egna anställda på alla de områden som verksamheten kommer att omfatta, utan det kan, enligt kommitténs mening, i vissa fall bli aktuellt att på konsultbasis anlita personer med relevant kompetens. anlitar Statens servicecenter för ekonomiadministration och det är sannolikt så att även den nya tillsynsmyndigheten behöver göra det. Kommitténs bedömning: volym bör byggas upp successivt. En utgångspunkt kan vara att myndigheten ska ha minst cirka trettio årsarbetskrafter, inklusive den personal som hör till . Verksamhetsmässigt finns det skäl för att i förlängningen bygga upp en större organisation. Volymen på tillsynsmyndigheten fullt utbyggd bör därför fortsatt övervägas. Kommittén har träffat företrädare för en rad befintliga tillsynsfunktioner både på polisområdet och inom andra samhällssektorer. Genom dessa möten har kommittén försökt få underlag för en bedömning av bemanningsbehovet hos den nya tillsynsmyndigheten. Den bild som kommittén fått är dock inte enhetlig eftersom variationerna i storlek på tillsynsorganen är stora. Variationerna beror bl.a. på antalet tillsynsobjekt, tillsynsobjekten som sådana, verksamheten vid tillsynsobjekten och omfattningen av tillsynen. Som jämförelse kan nämnas att Inspektionen för arbetslöshetsförsäkring respektive Inspektionen för socialförsäkring har cirka 50–60 anställda. Avgörande för hur stor för polisen bör vara är den inriktning och de uppgifter som kommittén föreslår att tillsynsverksamheten ska ha samt omfattningen av polisens verk- Kompetens, volym, kostnader och finansiering Enligt kommitténs förslag ska myndigheten ha som huvuduppdrag att granska och Säkerhetspolisen med avseende på regelefterlevnad. Det rör sig om organisationer med närmare 30 0002 anställda som bedriver omfattande och bred verksamhet över hela landet. En väl utvecklad tillsynsverksamhet kräver en viss volym för att granskningen ska kunna utövas effektivt, men också för att kunna rekrytera och behålla kompetent personal vid myndigheten. En risk med en underdimensionerad verksamhet är att vissa viktiga områden kan komma att bli eftersatta och att tillsynen inte kan ske med tillräckligt hög kvalitet. De uppgifter som utövar ska infogas i organisationen för den nya tillsynsmyndigheten. Nämnden har 14 anställda vid kansliet, varav ett tiotal utövar faktisk tillsynsverksamhet. De flesta som arbetar i kansliet är kvalificerade jurister. Kommittén gör bedömningen att verksamheten vid tillsynsmyndigheten bör byggas upp successivt. En utgångspunkt kan vara att myndigheten ska ha minst cirka trettio årsarbetskrafter, inklusive de anställda som hör till . Verksamhetsmässigt finns det skäl för att i förlängningen bygga upp en större organisation. Volymen på tillsynsmyndigheten fullt utbyggd bör därför fortsatt övervägas. Kommitténs bedömning: Kostnaderna för för polisen beräknas till , till , samt – med nu föreslagen volym – till . Det är viktigt att inrättandet av för polisen samordnas i tiden med organisationsförändringen av polisen. Det är, enligt kommitténs mening, därför rimligt att beräkna kostnaderna för tillsynsmyndigheten (se kapitel 20). 2 Antalet anställda vid och de 21 polismyndigheterna var vid utgången av 2011 totalt 28 382 () och vid cirka 1 000 (). Kompetens, volym, kostnader och finansiering I detta inledande sammanhang bör nämnas att anslaget till för uppgår till , inklusive anslagssparande från 2012.3 Med hänsyn till den tid det kommer att ta att rekrytera kvalificerade medarbetare bedömer kommittén att i genomsnitt 20 personer kommer att vara verksamma vid för polisen . Vid det årets utgång beräknas antalet medarbetare vara uppe i närmare 25 personer. Inledningsvis är det i en nyinrättad organisation ofta fråga om att besätta chefspositionerna. kommer i uppstartsfasen att vila på .