sou · H1B330 · 2013-05-03 00:00:00 — Av tabell 5.1 framgår att antalet programnybörjare på utbildningarna till speciallärare och specialpedagog sammantaget har ökat /07, efter en dipp /08. Dippen kan ha att göra med att vissa har avvaktat den nya utbildningen. Det syns än så länge ingen effekt av det ökade antalet program- nybörjare på antalet examinerade speciallärare och specialpedago- ger. Tvärtom var antalet examinerade speciallärare och specialpeda- goger lägre 2010/11 än 2006/07. Antalet bör dock stiga när det högre antalet programnybörjare slår igenom. Enligt finns cirka 13 100 förvärvsarbetan- de personer med speciallärar- eller specialpedagogutbildning. Efter- som av dessa är eller äldre – en konsekvens av att medianåldern för nyutexaminerade speciallärare/specialpeda- goger är – kommer många av dessa att gå i pension under de 37 (2012) Behovet av en särskild specialpedagogexamen och specialpedagogisk kompetens i den svenska skolan. Med nuvarande rekrytering till utbildningen och examination beräknas den rådande obalansen mellan rekryterings- behov och antal examinerade inte att jämnas ut förrän . Bristen på speciallärare och specialpedagoger beräknas kvarstå . Källa: (Rapport 2012:10 R) och officiella statistiska meddelanden UF 20 . 1) Endast program enligt examensordning. Det är uppenbart att ett stort hinder för att återinförandet av speciallärarutbildning ska leda till förbättrade studieresultat och ökad måluppfyllelse är den samlade bristen på specialpedagogisk kompetens. På kort sikt är det därför viktigt att skolan överhuvud- taget får tillgång till lärare med specialpedagogisk kompetens, oberoende av om dessa är speciallärare eller specialpedagoger. Införandet av en speciallärarutbildning bör leda till att allt fler lärare med specialpedagogisk examen utöver specialpeda- gogisk kompetens också kommer att ha rätt grundutbildning för den undervisning de ska bedriva. Det bör kunna bidra till förbätt- rade studieresultat. Effekterna av detta är självklart mycket viktig för den enskilda eleven. Om det kan leda till förbättrade studie- resultat som de mäts på nationell nivå är svårt att säga. Det handlar i så fall om en effekt på mycket lång sikt. En förutsättning för att en sådan effekt ska uppstå är också att återinförandet av speciallärarutbildningen inte leder till en återgång till traditionella sätt att undervisa elever med funktionsnedsättning eller i behov av särskilt stöd, med i onödan särskiljande lösningar. Forskningen är mycket tydlig på att elever med sådana särlösningar ofta inte får de utmaningar de behöver, och därför inte ges möjlig- het att nå så långt som de faktiskt har förutsättningar att göra. 5.3.1Beslutade och genomförda åtgärder Fortbildning av lärare är i första hand ett ansvar för skolhuvud- männen. När det ansetts särskilt motiverat med nationella initiativ har dock regeringen tagit initiativ till olika satsningar när det ansetts särskilt motiverat. och framåt utgör Lärar- lyftet I och Lärarlyftet II kraftfulla sådana nationella initiativ. I budgetpropositionen för 200738 aviserade regeringen en omfat- tande satsning på lärares kompetens. Satsningen, som senare kom- mit att kallas Lärarlyftet I, pågick . avsattes för att ge verksamma lärare möjlighet att förstärka sin ämnesteoretiska och ämnesdidaktiska kompetens. Målgruppen för Lärarlyftet I var lärare som hade en lärarexamen och som med skolhuvudmännens godkännande fick studera på uni- versitet eller högskola med en ersättning motsvarande av sin lön. Genom ett särskilt statsbidrag ersatte staten genom skolhuvudmannen för den större delen av lärarens löne- kostnad då läraren studerade. I uppdrag39 har även ingått att upphandla särskilda fortbildningskurser av uni- versitet och högskolor. Som en fortsättning på Lärarlyftet I har regeringen initierat Lärarlyftet II, som syftar till att alla elever ska få sin undervisning av behöriga lärare, dvs. av lärare som har såväl tillräckliga ämnes- kunskaper som god ämnesdidaktisk kompetens för den nivå och det ämne läraren undervisar i. Satsningen riktar sig enbart till lärare med lärarexamen som är anställda hos en huvudman, men som un- dervisar i ett ämne utan att ännu ha rätt utbildning för detta. Sats- ningen riktar sig även till fritidspedagoger för att ge dem behörig- het i ett eller två praktiska eller estetiska ämnen i årskurserna 1–6 i eller sameskolan. Lärarlyftet II planeras pågå 2012– 2015. beräknade regeringen för sats- ningen.40 2006/07:1 Budgetproposition . 39U2007/3168/S 2011/12:1 Budgetproposition samt Förordning (2007:222) om statsbidrag för fortbildning av lärare. Regeringen gav i uppdrag41 att svara för genomförandet av Lärarlyftet II. gav regeringen ett tilläggsuppdrag42 inom ramen för Lärarlyftet II, att skapa möjligheter för lärare och förskollärare att genom utbildning få en speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstör- ning. Syftet med utbildningen är att andelen lärare med legitima- tion och behörighet ska öka inom grundsärskolan, gymnasiesär- skolan respektive inom särskild utbildning för vuxna. Utvärderingar av satsningarna på fortbildning Utvärderingar av Lärarlyftet I visar sammantaget att lärare som del- tagit i satsningen har värderat den högt. Enligt lärarna fyller denna typ av satsning ett tomrum. Lärarlyftet I uppges ha lett till, eller förväntas leda till, förnyade arbetssätt. Fortbildningen har bidragit till att lärarna känner sig säkrare i sin roll, tryggare i sitt uppdrag och tydligare vetenskapligt förankrade. Lärarna upplever också att de har fått en ämnesfördjupning. De sätter vidare stort värde på ut- bytet med andra lärare. Lärarlyftet I har också enligt inneburit att nya disciplinöverskridande och mer praktiknära kur- ser tagit form på högskolor och universitet samt att det uppstått nya kontaktytor mellan skolhuvudmän och lärosäten.43 Av undersökning44 av myndighetens upphandlade kurser och framgår bland annat att av de lärarna ansåg att den kurs de gått i hög eller mycket hög grad45 gett dem ökade ämneskunskaper samt att av lärarna ansåg att den kurs de gått i hög eller i mycket hög utsträckning gett dem ökade ämnesdidaktisk kompetens. En- ligt var kursernas styrkor bland annat att de förändrade och påverkade lärarnas framtida undervisning och val av arbetssätt samt fördjupade både ämneskunskaper och ämnesdidaktiska kuns- kaper. Som svagheter lyfte fram de generella kompeten- ser som inte fått den plats i kursinnehållet på det sätt som var avsikten (särskilt gällde det bedömning och betygssättning) samt 41U2011/5531/S Uppdrag till att svara för Lärarlyftet II. 42U2012/1181/S Tilläggsuppdrag om speciallärarutbildning inom Lärarlyftet II. 43Skolverket (2011) Lägesbedömning 2011 Del 2 – Bedömningar och slutsatser. Rapport nr 364. 44Skolverkets promemoria Utvärdering av köpta kurser inom lärarfortbildningen, ht 2008 och vt 2009. 45På en femgradig skala. att många lärares möjligheter att delta begränsades av att det var svårt att praktiskt lösa deras arbetssituation. Den bild som Skolver- kets uppföljning ger sammanfaller i stort med den som framkom- mer när sammanställt lärosätenas egna kursutvärde- ringar46. Även Westlund47 redovisar att lärarna är mycket positiva till kurserna, som bidragit till att de känner sig engagerade, gladare och tryggare när de undervisar. De tycker sig enligt studien vara mer elevcentrerade och flexibla utifrån varje elevs behov samt uppger att de är mer målmedvetna, evidensbaserade och tydliga när det gäller att arbeta mot målen för undervisningen. Lärarna har enligt utvärderingen varit mycket drivande när det gäller sitt deltagande i Lärarlyftet I. Deltagandet har styrts mer av individu- ella behov än av organisationens behov av kompetens. Det senare har enligt utvärderingen inneburit att det i vissa fall varit svårt att sprida nyvunna kunskaper och erfarenheter till kollegor. Ingen av de uppföljningar och utvärderingar som genomförts visar vilka kortsiktiga och långsiktiga effekter satsningen har haft på elevernas studieresultat och måluppfyllelse. Det är för tidigt att redan nu göra denna slags bedömningar. Att särskilja effekterna av Lärarlyftet I från andra åtgärder inom det samlade reform- programmet låter sig dessutom knappast göra. Statskontoret48 menade dock i en utvärdering att det riktade statsbidraget fyllt sitt syfte genom att lärarna i utvärde- ringen ansåg att fortbildningen gett dem nya kunskaper och ändrat deras undervisning på ett sätt som hjälpte eleverna att nå bättre resultat och att de deltagande lärarnas rektorer bedömde att lärarna blivit bättre på att undervisa, att de deltog mer aktivt i utvecklings- arbetet på skolan och att de visade större självförtroende och arbetsglädje efter avslutad fortbildning. Satsningen hade således enligt Statskontoret lett till både mer och en annan typ av fort- bildning än vad som annars hade kommit till stånd. Det gick dock inte gick att säga något om satsningens slutliga effekt på elevernas måluppfyllelse. Såväl deltagagande lärare som rektorer och skol- huvudmän bedömde i utvärderingen att satsningens inriktning på 46Skolverket promemoria Rapport om lärosätenas utvärderingar. 47Westlund, (2012) Lärarlyftet. En utvärdering av upplevda effekter och processer i samband med lärares deltagande i Lärarfortbildningssatsningen inom Lärarlyftet. 2008/23-5 Ett lyft för den som vill. Utvärdering av den statliga satsningen på fortbildning av lärare. ämnesteori och ämnesdidaktik och de erbjudna kurserna i hög grad varit relevanta i förhållande till behoven. Lärarna bedömde också att fortbildningen hållit en hög kvalitet. En majoritet av de deltagande lärarna hade studerat svenska, matematik eller specialpedagogik. Statskontoret konstaterar dock att det inte var elevernas mål- uppfyllelse som var utgångspunkten för huvudmännens priorite- ringar av vilka lärare som skulle delta. I stället har det varit de en- skilda lärarnas intresse avgörande för vilka lärare som deltog i sats- ningen. Enligt är högre måluppfyllelse något som huvud- män och lärare nämner i begränsad utsträckning i samband med Lärarlyftet I. Det finns därför enligt anledning att vid kommande satsningar explicit poängtera att syftet med utbild- ningarna inte endast är tänkt att vara individuellt buren utan också vara en förmån för hela organisationen. menar också att fortbildningen i högre grad blivit en fråga för hela skolorganisationen i de fall politikerna tydligt mar- kerat vikten av att lärare deltar samt budgeterat medel för utbild- ningen. Offensiva rektorer har enligt utvärderingen varit en förut- sättning för att hela fortbildningsutrymmet, och därmed tilldelade resurser, kunnat utnyttjas. Huvudmannens aktivitet har även visat sig ha betydelse för att ny kompetens hos lärarna tillvaratas. Det saknas än så länge utvärderingar av Lärarlyftet II. Med tanke det tar för den nya lärarutbildningen och den nya speciallärarutbildningen att få genomslag i den dagliga verk- samheten i skolan, dvs. att påverka skolans praktik, är fortbildning- en av befintliga lärare betydelsefull. Vad säger statistiken om behovet? Av statistik framgår att av de lärare som tjänstgjorde i /12 hade en pedagogisk hög- skoleexamen. Andelen varierar mellan olika ämnen. Statistiken säger dock inget om i vilken utsträckning lärarna är utbildade för den skolform, den årskurs eller de ämnen de faktiskt undervisar i. För att få en bild av detta genomförde Statskontoret på regeringens uppdrag49 en kartläggning och analys av förekoms- ten av och orsakerna till att personer utan föreskriven lärarutbild- ning anställs i det offentliga skolväsendet och i fristående skolor. Av Statskontorets studie50 kan man utläsa att hade av lärarna i lärarexamen för den skolform och årskurs de undervisade i. Av övriga saknade hälften lärarexamen helt, medan hälften hade examen för en annan skolform/ årskurs. Tar man hänsyn till vilka ämnen lärarna undervisade i ser bilden sämre ut. För årskurserna 1–5 bedrevs av utbildningen av lärare med lärarexamen för skolformen/årskursen och utbildning i undervisningsämnet. Högst var andelen i svenska och lägst i de s.k. praktiskt-estetiska ämnena, moderna språk samt idrott och häl- sa. För årskurserna 6–9 bedrevs av undervisningen av lärare med lärarexamen för skolformen/årskursen och utbildning i undervisningsämnet. Högst var andelen i samhällsorienterande och naturorienterande ämnen och lägst i moderna språk. Lärare utan relevant utbildning var vanligare i fristående skolor än i kommunala skolor. Variationen mellan olika delar av landet var inte påtaglig. Generellt var resultaten något bättre för tillsvidare- anställda lärare än för samtliga lärare. Av studien framgår också att av de tillsvidareanställda lärare som saknade lärarexamen hade deltagit i lärarutbildning. En majoritet av dessa hade inte mer än tio högskolepoäng kvar till en lärarexamen. Sammantaget bedrevs enligt Statskontorets studie hälften av undervisningen i av lärare som hade lärarexamen för skolformen och årskursen de undervisade i och tillräcklig utbild- ning i utbildningsämnet. Det skulle innebära att drygt 46 000 lärare i antingen saknade lärarexamen eller inte hade en relevant lärarexamen för den undervisning de bedrev. /12 hade det totala antalet lärare minskat med när- mare jämfört med när Statskontoret gjorde sin mätning som andelen lärare med pedagogisk högskoleexamen ökat något. Vi uppskattar mot denna bakgrund att cirka 40 000 lärare i /12 saknade lärarexamen eller inte hade en relevant lärarexamen för den undervisning de bedrev. Med utgångs- punkt i uppgifter från Statskontorets studie51 uppskattar vi vidare 49U2006/5719/S och U2007/326/S. 50Statskontoret (2007) Lärares utbildning och undervisning i skolan. Kartläggning och analys. 51Av de 46 000 lärarna i som enligt Statskontorets studie antingen saknade lärarutbildning eller inte hade en relevant lärarexamen hade lärarutbild- att drygt 20 000 undervisade i ämnen de saknade utbildning för. Det bör observeras att det bland dessa 20 000 lärare kan finnas lära- re som undervisade i flera ämnen de saknar relevant utbildning för. Det bör också understrykas att det här handlar om räkneexempel som anger storleksordningen på problemet, inte faktiska uppgifter om detta. Deltagandet i Lärarlyftet I Totalt deltog cirka 18 800 lärare i Lärarlyftet I –2011. Regeringens ursprungliga ambition var att 30 000 lärare skulle nås av satsningen . Ungefär hälften av deltagarna läste de kurser upphandlat, och ungefär hälf- ten tog del av det reguljära utbudet. Av det totala antalet deltagan- de lärare undervisade cirka 12 200 i . I snitt läste varje lärare 25 högskolepoäng. Specialpedagogik var det mest efter- frågade ämnesområdet, följt av matematik och svenska. av de kommunalt anställda lärarna med peda- gogisk högskoleexamen deltog –2011 i kurser som upphandlat. Detta gäller för endast knappt 7 pro- cent av lärare anställda av enskilda huvudmän. konsta- terar att det är en utmaning att nå ut till små huvudmän och huvud- män för fristående skolor.52 Även Statskontoret53 pekar i sin utvärdering av Lärarlyftet I på stora skillnader i deltagandet mellan olika huvudmän. av kommunerna hade 2010 skickat lärare på fortbildning inom satsningen. Detta gällde dock endast för en fjärdedel av huvudmännen för fristående skolor. För majoriteten av skolhuvud- männen innebar satsningen, enligt Statskontoret, en ökning av resurserna för kompetensutveckling. Resultaten tydde dock på att den statliga satsningen i viss mån ersatt skolhuvudmännens egna satsningar. ning för skolformen/årskursen, men saknade utbildning i undervisningsämnet. hade lärarexamen för annan skolform/årskurs, varav en fjärdedel saknade utbildning i undervisningsämnet. saknade lärarexamen, varav knappt en tredjedel även saknade utbildning i utbildningsämnet. 52Skolverket (2011) lägesbedömning 2011. Del 2 – Bedömningar och slutsatser. Rapport nr 364. 53Statskontoret (dnr. 2008/23-5) Ett lyft för den som vill. Utvärdering av den statliga sats- ningen på fortbildning av lärare. Deltagandet i Lärarlyftet II har inom Lärarlyftet II upphandlat ämnes- kurser för lärare, ämneskurser i praktiska och estetiska ämnen för fritidspedagoger eller motsvarande samt speciallärarutbildning för lärare och förskollärare som är anställda inom särskolan. Totalt har för lärare köpts 273 ämneskurser vid 22 lärosäten. Speciallärarut- bildning med inriktning mot utvecklingsstörning har köpts vid sju lärosäten. deltog 536 lärare och deltog 2 221 lärare i Lärarlyftet II. Av samtliga dessa hade offentliga huvudmän. Antalet huvudmän med lärare i satsningen ökade från 181 (127 offentliga och 54 enskilda) till 324 (207 of- fentliga och 117 enskilda) . Av det totala antalet lärare undervisade i . Sammanlagt beräknas 222 personer ha påbörjat speciallärarut- bildningen inom Lärarlyftet II . Matchar satsningarna behoven? Genom inriktningen på ämneskompetens och ämnesdidaktik kom- pletterar satsningarna på fortbildning av lärare målsättningen med den nya lärarutbildningen och införandet av speciallärarutbildning. Det är dock svårt att härleda hur stor effekten av Lärarlyftet I har varit. Nästan alla kommuner har haft lärare som deltagit i sats- ningen, medan andelen har varit väsentligt lägre bland fristående skolor. Sammantaget har uppskattningsvis knappt var sjätte lärare i nåtts av insatsen. Om detta är mycket eller litet beror på vilket genomslag utbildningarna fått på skolorna. Utvärdering- arna visar att Lärarlyftet I visserligen har haft stor betydelse för de lärare som deltagit, men att spridningseffekten till andra lärare och effekten på skolan som organisation har varit begränsad. Positivt har varit i de fall lärare kompletterat sina kunskaper inom brist- områden, vilket varit fallet med exempelvis specialpedagogik. Lärarlyftet II knyter starkare an till skolans behov, genom att också bidra till att fler lärare ska bli behöriga för den undervisning de faktiskt bedriver. har endast en begränsad andel av de lärare som saknar behörighet i något ämne börjat utbildning inom Lärarlyftet II. Satsningen behöver fullföljas under ett flertal år för att nå en tillräcklig andel av de lärare som saknar behörighet i ett eller flera ämnen som de undervisar i. Utredningen konstaterar att fortbildningsinsatser av det slag som de båda lärarlyften representerar kan bidra till att öka lärares kunskap och kompetens, men att de i första hand får genomslag på de enskilda lärarnas kunskap och kompetens. Forskning och utvär- dering visar också att det är svårt att få spridningseffekter av att låta lärare gå på kurs. Detta kan dock vara gott nog, under förut- sättning att fortbildningen är inriktad på bristområden, dvs. områ- den där större grupper lärare behöver utveckla sin kunskap och kompetens, och är tillräckligt kraftfulla. Satsningarna på ämneskunskaper och ämnesdidaktik inom fortbild- ningen bör leda till en kompetenshöjning av lärarna i den svenska och bidra till förbättrade studieresultat och ökad måluppfyllelse. Detta gäller under förutsättning att tillräckligt många lärare förbättrar sina ämneskunskaper i och ämnesdidaktiska kunskaper för de ämnen de undervisar i. Utredning bedömer att de båda lärarlyften är kraftfulla. Vi menar att Lärarlyftet II har den långsiktigt största potentialen att påverka studieresultaten, helt enkelt därför att den är inriktad på lärare som faktiskt saknar utbildning i de ämnen de ges möjlighet att studera. sak- nas än så länge utvärderingsunderlag avseende Lärarlyftet II. När det gäller Lärarlyftet I är det långt ifrån säkert att de som haft störst behov av utbildningen är de som har deltagit. Om de lärare som redan har goda kunskaper är de som deltagit är risken stor att det lyft som utbildningen avsett att åstadkomma inte upp- står med den kraft som förväntats. Den brytpunkt som beskrivits ovan innebär att ytterligare ämneskunskaper för en lärare över en viss nivå inte kan förväntas få stora effekter på elevernas studie- resultat. I den mån avsikten är att utveckla arbetssättet på en skola är sannolikt stöd till arbetsplatsförlagd kompetensutveckling inom nationellt prioriterade områden, som formas utifrån en analys av det lokala utvecklingsbehovet, att föredra. Sådana satsningar har större förutsättningar att få genomslag i hela skolans organisation, inte endast på individnivå. Se vidare kapitel 7 om stöd till särskilda satsningar. Slutligen har flera personer har i kontakt med utredningen argu- menterat för att nyutbildade lärare regelmässigt ska genomgå en fortbildning efter sin grundutbildning. Bakgrunden till deras förslag är bland annat att man anser att lärare med egna erfarenheter bättre kan tillgodogöra sig till exempel de didaktiska inslagen i utbildningen än lärarstuderande med begränsad under- visningspraktik kan göra. Med en sådan konstruktion skulle nyexa- minerade lärare kunna få sin legitimation efter till exempel som verksam lärare och genomförd fortbildning. Utredningen finner att detta är en intressant tanke som vi inte kan underlåta att föra vidare, utan att för den skull ta ställning i sakfrågan. 5.4Skärpta behörighetsreglerna och införande av lärarlegitimation 5.4.1Beslutade och genomförda åtgärder gav regeringen – om behörighet och auktorisation (U 2006:07) nya direktiv. Uppdraget var bland annat att se över regleringen av lärares kompetens i syfte att stärka verksamhetens kvalitet och förbättra elevernas måluppfyllelse, att utforma behörighetsregler för lärare samt att lämna förlag till utformningen av ett statligt auktorisationssystem. Utredaren överlämnade sitt betänkande Legitimation och skärpta behörighets- regler (SOU 2008:52) . Legitimation för lärare och förskollärare (prop. 2010/11:20) lämnades förslag till det legitimationssystem som efter beslut54, med några smärre förändringar, infördes för lärare och för- skollärare . Lagändringarna skulle tillämpas fullt ut . Genom senare beslut55 av regering och riksdag ska bestämmelserna tillämpas fullt ut . Förändringarna innebär att det nu som huvudregel krävs legiti- mation som lärare respektive förskollärare för att få anställas i skol- väsendet utan tidsbegränsning, bedriva och ansvara för undervis- ning. Av legitimationen ska framgå vilka skolformer, årskurser och ämnen behörigheten avser och om behörigheten avser arbete i fri- tidshem. Denna precisering ska ses i samband med den bestäm- 2010/11:UbU5, rskr. 2010/11:171. 2011/12:144 tillämpning av vissa bestämmelser om legitimation för lärare och förskollärare och om särskild utbildning för vuxna, bet. 2011/12:UbU20, rskr. 2011/12:277. melse56 i skollagen (2010:800) som tillämpas av vilken framgår att endast den som har legitimation som lärare eller förskollärare och är behörig får bedriva undervisning. En legitimation ska kunna kompletteras med ytterligare behörighet om läraren vidareutbildat sig genom kompletterande kurser. En förutsättning för att få legitimation är att läraren ska ha en lärarexamen och förskollärare en förskollärarexamen, eller motsva- rande äldre examen. Examen kan ha uppnåtts på olika vägar. Lära- ren respektive förskolläraren kan ha en annan utbildning som lett till tillräckliga ämneskunskaper, eller tillägnat sig yrkeskunskaper som sedan validerats, och därefter fullföljt en kompletterande peda- gogisk utbildning som lett till en examen. Ett utländskt behörig- hetsbevis, till exempel en utländsk lärarexamen eller legitimation, kan också ligga till grund för svensk legitimation. För att bli legitimerad ska läraren eller förskolläraren också ha tjänstgjort minst ett läsår eller motsvarande på heltid med stöd av en (introduktionsperiod). Introduktionsperioden ska i hu- vudsak omfatta undervisning, och uppgifter som tillhör undervis- ningen, som svarar mot lärarens eller förskollärarens examen. Kra- vet på genomförd introduktionsperiod gäller inte lärare eller för- skollärare som före har avlagt behörighetsgivande examen eller har fått ett behörighetsbevis av och har arbetat sammanlagt minst ett läsår eller motsvarande i en eller flera anställningar som lärare eller förskollärare.