sou · H1B336 · 2013-05-30 00:00:00 — att anse som en lindrigare påföljd att anse som en lindrigare påföljd Särskilt avseende skall fästas vid ska fästas vid omständigheter som omständigheter som talar för att talar för att påföljden kan stanna påföljden kan stanna vid varning. I Försvarsmakten skall ären- I Försvarsmakten ska ären- den som avses i 19 § prövas av den som avses i 19 § prövas av chefen för det förband eller den chefen för det förband eller den enhet av annat slag där den enhet av annat slag där den 2 Senaste lydelse SFS 2002:277. Försvarsmakten får dock besluta, att någon annan chef vid förbandet eller enheten som har lägst överstelöjtnants eller kommendörkaptens tjänstegrad får pröva ärendena. Sådana frågor får dessutom avgöras av chefen för taktisk stab eller chefen för en kontingent i en internationell militär insats, om han eller hon har lägst överstelöjtnants eller kommendörkaptens tjänstegrad. Försvarsmakten får besluta, att någon annan chef vid förbandet eller enheten som har lägst överstelöjtnants eller kommendörkaptens tjänstegrad får pröva ärenden enligt första stycket. Beslut om disciplinpåföljd ska efter det att beslutet har vunnit det att beslutet har vunnit laga I beslut om extratjänst får det bestämmas att beslutet skall verk- ställas trots att det inte vunnit laga samtycker till detta eller det behövs av hänsyn till ordningen inom förseelsen har begåtts. Extratjänst får inte verkställas . Löneavdrag får verkställas med högst en fjärdedel av dagersättning eller motsvarande ersättning vid varje utbetalningstillfälle. 3Senaste lydelse SFS 2002:277. 4Senaste lydelse SFS 2002:277. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Tidigare beslutad extratjänst ska omräknas till löneavdrag i den del det inte verkställts före ikraftträdandet. Vid omräkningen ska två timmars extratjänst motsvara en dags löneavdrag. förordning om ändring i förordningen (1995:241) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1995:241) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. att 3 kap. 1–5 §§ ska upphöra att gälla. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2007:1164) om Försvarshögskolan Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2007:1164) om Försvarshögskolan att 4 kap. 7 § ska ha följande lydelse. Disciplinära åtgärder mot studenter som är antagna till och bedriver högskoleutbildning vid får vidtas enligt bestämmelserna i 10 kap. högskoleförordningen (1993:100). Försvarsmakten får, i enlighet med vad som framgår av lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m., besluta om disciplinära åtgärder mot studenter som är antagna till och bedriver högskoleutbildning vid . Denna förordning träder i kraft . Bestämmelserna om disciplinansvar inom totalförsvaret har i huvudsak formats i ett försvar som grundade sig på värnplikt och där den huvudsakliga verksamheten som bedrevs var att utbilda värnpliktiga. För anställd personal har i stor utsträckning tillämpats. Den pågående omställningen av Försvarsmakten innebär att försvaret omformas från en organisation för främst utbildning av värnpliktiga och befäl till en organisation som i ökande grad används för nationella och internationella insatser. Insatsförbandens ökade användbarhet och tillgänglighet är det överordnande målet för reformen. kartlägga och analysera de senaste årens praxis inom Försvarsmakten för disciplinärenden och göra jämförelser med regleringen av disciplinansvar i andra jämförbara länders försvarsorganisationer, överväga och föreslå vilka författningsändringar och övriga åtgärder som är nödvändiga för att anpassa disciplinansvarssystemet inom totalförsvaret till dagens uppgifter för Försvarsmakten, redovisa ett samlat förslag till reformerad författningsreglering av disciplinansvar inom totalförsvaret som står i överensstämmelse med , och andra internationella konventioner. Kommittédirektiven (dir. 2012:40) finns i sin helhet i bilaga 1. Utredningens uppdrag och arbete Utredningen inledde sitt arbete och har hållit sex utredningssammanträden, varav ett tvådagarsinternat. Vi har däremellan haft ett antal arbetsmöten. För kartläggning av de senaste årens praxis har utredningen inhämtat underlag genom att skicka frågeformulär till förband inom Försvarsmakten som bedriver utbildning (bilaga 4) samt till Försvarsmaktens högkvarter (bilaga 5). När det gäller frågan om disciplinansvar avseende officersaspiranter har Försvarshögskolan, och ombetts svara på ett frågeformulär (bilagorna 6–8). Utifrån vårt uppdrag att göra jämförelser med regleringen av disciplinansvar i andra jämförbara länders försvarsorganisationer har vi skickat frågeformulär de svenska ambassaderna i , , , , , , , och för att få information om de ländernas disciplinlagstiftningen (bilaga 9). Vi har även haft kontakt med ansvarigt departement i och Generaladvokat för förtydliganden. Vi har varit angelägna om att ha en öppen dialog och samverka med myndigheter och organisationer som på olika sätt kan beröras eller ha intresse av vårt arbete. Vi har därför fortlöpande haft möten och kontakter med arbetstagarorganisationer och myndigheter. Syftet har varit att både informera om utredningens arbete och att inhämta synpunkter som kan vara av betydelse för vårt uppdrag. Enligt direktivet ska utredaren samråda med berörda arbetstagarorganisationer. Utredningen har haft samrådsmöte med och med . Vid dessa möten gick vi igenom utredningens uppdrag och fick del av respektive förbunds synpunkter på gällande disciplinansvarsregler. Inför utredningens internat den 3–har utredningen skickat utkast till betänkandetext till synpunkter på våra förslag och överväganden. Förbunden har yttrat sig. hade utredningen möte med Militärpolisens chef. Vid mötet diskuterades vilken roll militärpolisen har i tillämpningen gällande disciplinärenden enligt LDT och . höll utredningen ett samrådsmöte med rättsbefäl och officerare som arbetar med rättstjänstärenden vid olika Utredningens uppdrag och arbete Syftet med mötet var att få del av de kunskaper och synpunkter som finns på förbanden gällande disciplinansvarssystemet. hade utredningen ett möte med företrädare för Försvarsmakten () och Försvarshögskolan för att diskutera disciplinansvaret avseende officersaspiranter vid och för att inhämta synpunkter på vårt författningsförslag avseende 1 § 2 LDT. deltog utredaren i ett möte vid Totalförsvarets skyddscentrum i där han träffade förbandschef, rättsvårdsbefäl och auditörer. Utredaren har även deltagit i ett möte som Försvarsmakten anordnat för auditörer 2012. Sekretariatet har därutöver varit i kontakt med företrädare för , Saco-S och FMV samt gjort ett förbandsbesök på Södra skånska regementet P 7 och träffat rättstjänstföreträdare och förbandschef. I det inledande kapitlet, kapitel 1 redovisas utredningens författningsförslag. Det närmast följande kapitlet, kapitel 3 innehåller bakgrundsbeskrivningar som belyser disciplinansvarssystemet historiskt, totalförsvaret, det reformerade försvaret samt systembeskrivningar av Försvarsmaktens uppdrag och personal. Till bakgrunden hör även gällande rätt avseende disciplinansvar inom försvaret. Kapitel 4 innehåller en redogörelse för tillämpningsområdet avseende lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. (LDT). Kapitel 5 innehåller en redovisning av utredningens kartläggningsarbete och sammanfattande slutsatser. I kapitel 6 görs en jämförelse med jämförbara länders reglering av disciplinansvar inom försvaret. Kapitel 7 och 8 innehåller närmare redovisningar av de förhållanden och överväganden som leder fram till utredningens förslag. I kapitel 8 presenteras också utredningens förslag. Dessutom redovisas i kapitel 9–11 ikraftträdande- och övergångsbestämmelser, konsekvenser av utredningens förslag och författningskommentar. Slutligen har som bilagor till betänkandet tagits in Försvarsmaktens mallar för bedömning av militära disciplinärenden, utredningens enkäter och internationella utblickar. 3 Bakgrund och gällande rätt I detta kapitel beskrivs hur det nuvarande disciplinansvarssystemet har vuxit fram, gällande rätt och det svenska totalförsvaret. Kapitlet innehåller även fördjupande avsnitt om de reformer och utredningsförslag som är av intresse för uppdraget. Det militära ansvarssystemet byggde på allmänna straff- och straffprocessrättsliga regler. Då upphävdes det tidigare disciplinansvarssystemet som var reglerat i militära rättegångslagen och lagen om disciplinstraff för krigsmän och ersattes med ett utomstraffrättsligt ansvarssystem. Genom reformeringen fick disciplinlagstiftningen i huvudsak sin nuvarande utformning. Närmast beskrivs rättsutvecklingen gällande det militära ansvarssystemet. 3.1.1År 1948–1987 De militära straffbestämmelserna infördes i allmänna strafflagen. Detta innebar att det militära straffsystemet var utformat på straffrättslig grund och att även tillrättavisningar beslutades med brottsbalksbrott som bakgrund. Som disciplinstraff upptogs i lagen arrest och disciplinbot. infördes bestämmelserna om straff- och disciplinmedel i . Särskilda straffbestämmelser om brott av krigsmän fanns i 21 kap. , och i 22 kap. sammanfördes ansvarsbestämmelser som med något undantag var tillämpliga endast under krig och beredskapstillstånd. För mindre förseelser kunde vissa militära befattningshavare åläggas tillrättavisning istället för disciplinstraff. Tillrättavisning utgjordes av varning, extratjänst och utegångsförbud. Vid sidan av de allmänna Bakgrund och gällande rätt påföljder som kunde utdömas enligt fanns disciplinstraff för krigsmän som en särskild påföljdsform. Bestämmelser om när disciplinstraff fick användas fanns i lagen (1948:499) om disciplinstraff för krigsmän. 1973 trädde en ny lag om disciplinstraff för krigsmän i kraft. Vid sidan av disciplinbot (och tillrättavisning) infördes genom den nya lagen ett nytt disciplinstraff benämnt fritidsstraff. avskaffades arreststraffet vars betydelse ansågs begränsad i krigsförhållanden. 3.1.2Lagen om disciplinförseelser av krigsmän (1987–1995) Den reform av det militära straffsystemet som genomfördes genom lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. innebar ett nytt utomstraffrättsligt ansvarssystem. Enligt detta skulle förseelser i tjänsten av Försvarsmaktens militära personal beivras genom en disciplinpåföljd som meddelades i administrativ ordning genom beslut av tjänstgöringsmyndigheten. I fred omfattades inte anställd personal av detta system. Denna personalkategori kom att jämställas med övriga statsanställda för vilka reglerna i lagen om offentlig anställning (äldre ) tillämpas. Som främsta skäl för detta anfördes att den offentliga anställningen, liksom den privata, bygger på ett civilrättsligt synsätt med ett avtalsförhållande mellan anställd och arbetsgivare. infördes ett nytt disciplinansvarssystem för värnpliktiga genom disciplinlagen. Vad gällde värnpliktig personal ansågs att ett arbetsrättsligt synsätt inte kunde användas, eftersom det inte fanns något anställningsförhållande mellan Försvarsmakten och de värnpliktiga de fullgjorde sin tjänstgöring. En strävan vid utformningen av ansvarssystemet enligt disciplinlagen var att så långt som möjligt anpassa detta till det system som gällde för anställd personal. Om landet hamnade i krig skulle det särskilda militära disciplinansvarssystemet tillämpas på alla som var tjänstgöringsskyldiga vid Försvarsmakten samt även på vissa andra grupper med uppgifter inom totalförsvaret. Krigsmannabegreppet bildade utgångspunkt för tillämpningsområdet för disciplinlagen och 21 kap. . De disciplinpåföljder som kunde komma i fråga enligt lag var varning, extratjänst, löneavdrag och utegångsförbud. Genom en lagändring 1993 gjordes lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. tillämplig på alla som anställts vid Försvarsmakten för tjänstgöring i den särskilda utlandsstyrkan, när de Bakgrund och gällande rätt 1994 gjordes ändringar i samma lag till följd av Försvarsmaktens omorganisation. 3.1.3Lagen om disciplinansvar inom totalförsvaret (1995–) Lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. och bestämmelserna om tillrättavisning i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst ersattes 1995 av den nu gällande lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. (LDT). Detta skedde i samband med införandet av lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Systemet med ansvar för disciplinförseelser behölls i den nya lagen om disciplinansvar, men tillämpningsområdet utsträcktes till att även omfatta sådana totalförsvarspliktiga som utan att vara krigsmän fullgjorde civilplikt. Därför togs begreppet krigsman bort ur disciplinlagstiftningen och ersattes med begreppet disciplinansvarig. Disciplinansvaret och disciplinpåföljderna skulle vara enhetliga oavsett om den disciplinansvarige fullgjorde värnplikt eller civilplikt med lång eller kort grundutbildning. Den nya lagen innebar i stora delar en teknisk anpassning av de tidigare gällande disciplinansvarsreglerna för krigsmän till bestämmelserna om en totalförsvarsplikt. 2002 avskaffades påföljden utegångsförbud, och det infördes en ny möjlighet att kombinera påföljden extratjänst med löneavdrag. Den disciplinansvarige gavs även möjlighet att i disciplinärenden begära inhämtande av yttrande från auditör. 2003 togs kravet på särskild anställning i utlandsstyrkan bort för anställda i Försvarsmakten. Den särreglering som gällde för anställda i utlandsstyrkan avseende disciplinansvar (1 § 5 LDT) ändrades till att även fortsättningsvis omfatta samtliga som tjänstgör utomlands i utlandsstyrkan, oavsett anställningsform. 2010 beslutade om en övergång till ett personalförsörjningssystem grundat på i första hand frivillighet och inte huvudsakligen på totalförsvarsplikt. I samband med detta ändrades LDT så att lagen även kom att omfatta dem som genomgår militär utbildning på frivillig grund inom Försvarsmakten. 2011 upphävdes lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten och ersattes av lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser. Den nya lagen föranledde vissa följdändringar i LDT. Bakgrund och gällande rätt 3.2Huvuddragen i gällande rätt om disciplinansvar Anställd personal inom Försvarsmakten omfattas i fredstid av de disciplinära reglerna i lagen (1994:260) om offentlig anställning (). Totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt eller civilplikt lyder under lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. (LDT). Denna lag är även tillämplig på personal som är anställd i Försvarsmakten och tjänstgör utomlands i en internationell militär insats, på rekryter och officersaspiranter, på hemvärnsmän som de är tjänstgöringsskyldiga och på krigsfrivillig personal. Ansvarssystemet för totalförsvarets personal omfattar även ett specialstraffrättsligt (lagen om totalförsvarsplikt) och ett straffrättsligt () system, se avsnitt 3.3. Att det finns ett lagstiftat ansvar för statligt anställda har sin grund i det som anses utgöra den offentliga anställningens särart. Disciplinansvarets syfte är att trygga medborgarna i att offentliga funktioner fullgörs på ett riktigt sätt. Det avser också att se till att arbetstagaren fullgör sina arbetsuppgifter och skyldigheter i övrigt gentemot myndigheten som arbetsgivare. Detta syfte gör sig även gällande då det gäller personalkategorier som inte är statsanställda, men som omfattas av genom att vara verksamma inom totalförsvaret. Disciplinansvar avser de överträdelser som i förhållande till straffrätten anses vara av mindre allvarligt slag och som det inte finns behov av att ingripa mot med straffrättslig påföljd. 3.2.2Lagen (1994:260) om offentlig anställning Lagen (1994:260) om offentlig anställning () innehåller bl.a. bestämmelser om bisysslor, vissa föreskrifter om upphörande av anställning, arbetskonflikter, periodiska hälsoundersökningar och disciplinansvar. Statligt anställda omfattas av bestämmelserna. För att ska kunna tillämpas krävs en hel- eller deltidsanställning som kan gälla tills vidare eller tidsbegränsat. Det disciplinrättsliga ansvaret regleras i 14–21 §§ och i 13 § anställningsförordningen (1994:373) och avser fall då en arbets- Bakgrund och gällande rätt tagare uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter sina skyldigheter i anställningen, och felet med hänsyn till samtliga omständigheter inte är ringa. Det disciplinrättsliga ansvaret avser inte förseelser som har lett till åtal eller måste anmälas till åtal av myndigheten. De fel som kan föranleda disciplinpåföljd kallas tjänsteförseelse. Åtskilliga av de förseelser som kan föranleda disciplinansvar kan betecknas som myndighetsinterna förseelser, t.ex. sen ankomst eller olovlig frånvaro. Påföljden för tjänsteförseelse är varning och löneavdrag. Disciplinpåföljd får inte meddelas en arbetstagare för att han eller hon har deltagit i en strejk eller i en därmed jämförlig stridsåtgärd. Frågor om disciplinpåföljd prövas av arbetsgivaren, i regel den myndighet hos vilken arbetstagaren är anställd. I myndighetsförordningen (2007:515) finns bestämmelser om hur en myndighet ska vara sammansatt när den fattar beslut i frågor om disciplinansvar m.m. Om regeringen har bestämt att det ska finnas en personalansvarsnämnd vid myndigheten, ska nämnden bl.a. pröva frågor om disciplinansvar. Myndighetschefen ska vara ordförande i personalansvarsnämnden. Nämnden ska i övrigt bestå av personalföreträdare och de ledamöter som myndigheten utser. Försvarsmakten har enligt förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten en personalansvarsnämnd (FPAN) som beslutar om disciplinansvar enligt för de anställda som inte är anställda genom beslut av regeringen. Beslut om disciplinansvar kan enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister överklagas till arbetsdomstolen eller tingsrätten. 3.2.3Lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. (LDT) gäller enligt 1 § i lagen för 1. totalförsvarspliktiga då de är skyldiga att fullgöra värnplikt eller civilplikt enligt lagen om totalförsvarsplikt, 2. dem som genomgår utbildning för att få militär anställning i Försvarsmakten eller i övrigt genomgår militär utbildning inom myndigheten, 3. hemvärnsmän då de är tjänstgöringsskyldiga, 4. dem som genom krigsfrivilligavtal eller annat avtal åtagit sig att tjänstgöra frivilligt i befattningar i Försvarsmaktens krigsorganisation, då de är tjänstgöringsskyl- Bakgrund och gällande rätt diga och 5. dem som är anställda i Försvarsmakten och tjänstgör utomlands i en internationell militär insats. Om är i krig gäller lagen enligt 2 § även för 1. alla som, utöver det som sägs i 1 §, är tjänstgöringsskyldiga i Försvarsmakten, 2. polismän som utan att vara tjänstgöringsskyldiga i Försvarsmakten är skyldiga att delta i försvar, 3. skyddsvakter som förordnats med stöd av skyddslagen (2010:305), 4. alla som annars vistas vid avdelningar av Försvarsmakten, när avdelningarna är i fält eller verkar under liknande förhållanden, och 5. medlemmar av den organiserade motståndsrörelsen. Enligt 5 § gäller lagen också för krigsfångar m.fl. Den som lagen gäller för benämns disciplinansvarig. En disciplinansvarig som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter vad han eller hon på grund av instruktioner, förmäns eller andra chefers order eller i övrigt ska iaktta i tjänsten ska enligt 8 § åläggas disciplinpåföljd för disciplinförseelse. I ringa fall ska någon påföljd inte åläggas. Disciplinpåföljderna är enligt 10 § varning, extratjänst och löneavdrag. Vid val av påföljd är varning att anse som en lindrigare påföljd än extratjänst och löneavdrag. Varning innebär enligt 11 § att den felande erinras om att han eller hon för framtiden ska iaktta sina skyldigheter i tjänsten. Extratjänst innebär enligt 12 § att den felande vid högst fem tillfällen utöver den vanliga tjänsten ska utföra handräckning eller någon annan särskild uppgift. Löneavdrag får enligt 13 § bestämmas för och innebär avdrag på dagersättning eller motsvarande ersättning. Av 16 § framgår att om en disciplinansvarig kan antas ha begått en disciplinförseelse och han eller hon genom sitt förfarande skäligen kan misstänkas även ha gjort sig skyldig till brott, ska han eller hon anmälas till åtal för brottet. Detta gäller om inte brottet är sådant att svårare straff än böter inte föreskrivs, eller utgör vissa andra i paragrafen uppräknade brott i . Enligt 20 § ska i Försvarsmakten disciplinärenden prövas av chefen för det förband eller den enhet där den disciplinansvarige tjänstgör eller senast har tjänstgjort, såvida chefen har lägst överstes eller kommendörs tjänstegrad. Viss delegering till annan chef kan göras av Försvarsmakten. Enligt 21 § kan även viss delegering göras av bestraffningsberättigad chef dock lägst till kompanichef eller motsvarande. I fråga om disciplinansvarig som tjänstgör eller har tjänstgjort hos ett bolag, en förening eller andra enskilda prövas Bakgrund och gällande rätt frågor om disciplinansvar av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. För att biträda de myndigheter, kommuner eller landsting som har att handlägga disciplinärenden ska det enligt 23 § finnas auditörer. Dessa ska vara jurister och förordnas av Försvarsmakten eller av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Auditören har också till uppgift att generellt utöva tillsyn över handläggningen av disciplinärenden, lämna råd i verkställighetsfrågor och medverka i utbildning och information om tillämpningen av LDT. Innan en disciplinpåföljd beslutas eller en åtalsanmälan görs ska enligt 24 § yttrande inhämtas från auditören. Det behövs dock inte om förseelsen inte kan antas utgöra brott, förseelsen har erkänts, förseelsen inte bör medföra svårare påföljd än varning, och den disciplinansvarige inte begär att yttrande ska inhämtas i ärendet. Dessa undantag motsvarar de fall där det enligt 21 § är tillåtet för behörig chef att delegera ansvarsprövningen till underställd chef. Auditören är medansvarig för de beslut som fattas på hans eller hennes tillstyrkan. Disciplinärenden ska enligt 25 § handläggas skyndsamt. Muntligt förhör ska enligt 26 § hållas med den disciplinansvarige. Beslut om disciplinpåföljd ska enligt 31 § underrättas den disciplinansvarige. Beslut om disciplinpåföljd ska enligt 34 § verkställas möjligt efter det att beslutet har vunnit laga kraft. Ett beslut om extratjänst kan dock i vissa fall få verkställas trots att det inte vunnit laga kraft. Lagen innehåller också bestämmelser om tvångsmedel. Den som enligt särskilda föreskrifter är förman i Försvarsmakten får enligt 41 § omhänderta en disciplinansvarig som tjänstgör i Försvarsmakten, om denne inom ett område eller utrymme som används av Försvarsmakten eller klädd i uniform på allmän plats anträffas så berusad att han eller hon inte kan ta hand om sig själv eller annars utgör en fara för sig själv eller någon annan, eller uppträder så att han eller hon stör den allmänna ordningen eller ordningen inom Försvarsmakten eller utgör en fara för disciplinen. Alkoholdrycker eller andra berusningsmedel som påträffas hos den som har omhändertagits på grund av berusning ska enligt 46 § tas ifrån honom eller henne. Enligt 47 § kan en disciplinansvarig som tjänstgör i Försvarsmakten underkastas kroppsvisitation om det finns anledning att anta att han eller hon olovligen bär på sig föremål som tillhör Försvarsmakten eller som den disciplinansvarige annars inte får inneha. Bakgrund och gällande rätt Enligt 48 § kan ett beslut i ett kompanichefsärende omprövas av den chef som delegerat beslutanderätten till kompanichefen dvs. som regel förbandschefen. Förbandschefs beslut kan enligt 50 § överklagas till tingsrätt. Detsamma gäller beslut i disciplinärenden som tagits av annan myndighet än Försvarsmakten, eller av en kommun eller ett landsting. Tingsrättens avgörande kan överklagas till hovrätten. Överklaganden handläggs i domstolarna som ärenden. LDT innehåller även bestämmelser om handläggning av ersättningsärenden.