sou · H1B325 · 2013-04-09 00:00:00 — Utredningens förslag medför ökad administration för Pensions- myndigheten. Vissa av de förslag som berör föreslås träda i kraft . Detta gäller förslagen om ökade ekono- miska drivkrafter för de personer som uppbär garantipension och bostadstillägg samt höjningen av åldersgränsen för tidigast uttag av ålderspension från 61 till . Även förslaget om att personer ska kunna tillgodoräknas med försäkringstid, om de fortsätter att förvärvsarbeta efter föreslås träda i kraft . IT- systemen behöver anpassas till de nya bestämmelserna, dessutom behöver informera om de nya förmånligare reglerna. behöver också informera allmänheten om den nya riktåldern och de ändringar i pensionssystemets olika åldersgränser som detta innebär. IT-systemen behöver anpassas till de nya åldersgränserna. Utredningens bedömning är att de administrativa merkostna- derna sammantaget uppgår till och till för åren därefter till och med när riktål- dern åter beräknas höjas. Kostnadsutvecklingen därefter beror på hur ofta man behöver ändra riktåldern. Den aktuella befolkning- prognosen tyder på att det kan dröja ända innan en höjning åter blir aktuell. Många av de förmåner som administreras av kommer, enligt utredningens förslag och bedömningar, att knytas till riktåldern. behöver ändra informations- material, styrande dokument, stödjande dokument samt utbild- ningsmaterial. För de flesta förmånerna rör det sig dock om mindre ändringar då det enbart är pensionsåldern som ska revideras, medan även beräkningen av framräkningstid behöver revideras för sjuk- ersättning och aktivitetsersättning. IT-systemen behöver ändras. I de flesta fall behövs endast mindre ändringar vidtas. Behovet av förändringarna av IT-systemet för sjukersättning och aktivitetsersättning bedöms däremot som mer omfattande. En höjd pensionsålder bedöms även innebära att fler försäkrade kan få sjukpenning, förebyggande sjukpenning eller rehabiliterings- ersättning vid högre ålder än . Antalet personer som ansöker och beviljas bilstöd, handikappersättning och arbetshjälpmedel bedöms öka något. De nya åldersreglerna för sjukersättning och arbetsskadelivränta föreslås enbart gälla nybeviljade ersättningar. Belastningen på administrationen bedöms endast vara marginell . Utredningens bedömning är att de administrativa kostnaderna sammantaget uppgår till . Utredningen räknar med att detta är en permanent höjning av administrationskostnaderna. kommer visserligen kostnaderna för IT-systemen att falla bort. Istället beräknas sjuker- sättnings- och livränteärenden att öka. I vissa fall kan medge att tjänstepensionen kan betalas ut . Undantag kan bland annat göras vid varaktig arbetsoförmåga eller när det finns särskilda skäl. I det senare fallet kan det exempelvis vara fråga om anställda i yrken med tidig pen- sionering. Enligt har det inte kommit in några ansök- ningar om dispens . En pensionsförsäkring kan i princip inte återköpas. infördes emellertid regler om att återköp får ske i vissa lägen. Med återköp menas att försäkringen avslutas och att försäkrings- företaget betalar ut ett belopp som motsvarar värdet av försäkr- ingen. kan medge återköp om det finns synnerliga skäl. Det framhålls i förarbetena att en dispens är avsedd som en säkerhetsventil i de fall då mer säregna förhållanden medför ett uppenbart och trängande behov av pensionskapitalet (prop. 1993/94:85 s. 52 och 60). Vidare kan medge dispens för bl.a. avslutning av pensionssparkonton om pensionsspara- ren är på obestånd och denne genom ett återköp kan få en varaktig lösning på sina ekonomiska problem. Enligt är antalet dispensärenden få. Utredningen kan inte utesluta att antalet ärenden om dispens ökar hos på grund av förslaget att höja åldersgränsen för tidigaste utbetalning av tjänstepension och privat pensions- sparande. kom det in ca 250 anmälningar och ca 170 enskilda anmälningar från enskilda personer som rör diskriminering som har samband med ålder. Utredningens förslag kan i sig inte förväntas medföra att antalet anmälningar avseende åldersdiskrimi- nering inom nu aktuella områden ökar. Förslagen medför sannolikt inte någon särskild påverkan på dom- stolarnas arbetsbörda. Det gäller såväl de allmänna domstolarna som de allmänna förvaltningsdomstolarna samt Arbetsdomstolen. Möjligen kan de nya reglerna inom studiestödet och den höjda LAS-åldern inklusive införandet av skriftigt besked till personer som fyllt innebära viss ökad belastning. Det är dock svårt att med någon precision ange graden av ökad belastning. Viss ledning kan hämtas av den höjda åldern för LAS som infördes . Erfa- renheterna ger vid handen att arbetsbördan mätt i antal mål och ärenden inte ökade i särskilt stor utsträckning. I övrigt förslås att åldersreglerna i ett flertal bestämmelser höjs, vilket inte bör inne- bära någon nämnvärd ökad belastning. Sammantaget görs bedömningen att förslagen inte medför någon sådan ökning av arbetsbördan vid ovan nämnda domstolar som inte kan tas om hand med befintliga resurser. 21.15 EU och internationella åtaganden Utredningens förslag innebär att när pensionsåldern i höjs kommer denna att vara högre än . Frågan är om detta är för- enligt med den Europeiska balken för social trygghet och dess protokoll, som har förbundit sig att följa. Balkens regler utgör en minimistandard inom det sociala trygghetsområdet. I artiklarna 26–29 balken regleras ålderspension. Enligt artikel 26 måste vissa förutsättningar vara uppfyllda för att en högre ålder än ska bestämmas som pensionsålder. Enligt utredningens inhämtade uppgifter från avdel- ning för den Europeiska balken om social trygghet kan nämnda artikel tolkas på följande sätt. Om antalet medborgare representerar eller mer av den aktiva befolkningen (medborgare som är ) får pensionsåldern högre ålder än . Utredningen har med stöd av uppgifter från SCB:s hemsida om befolkningsstatistik och befolkningsframskrivning jämfört antalet medborgare i och antalet medborgare mellan 15– . Utredningen konstaterar att beräknat för uppgår antalet personer i till av den aktiva befolkningen mellan 15–. beräknas andelen utgöra av den aktiva befolkningen i åldrarna 15– och beräknas andelen äldre utgöra . Utredningens förslag att höja de åldersrelaterade reglerna i SFB och kringliggande system kan därför anses förenlig med bestämmelserna i den Europeiska balken om social trygghet och dess protokoll. I art. 27–29 anges vissa miniminivåer för ersättningsnivåerna och inträdeskraven för att få ålderspension. Utredningen lämnar inte några förslag vad gäller dessa frågor. I nr 128, del III om åldersförmåner anges i artikel 15.2 att den föreskrivna åldersgränsen för rätt till pension inte får överstiga . Konventionen redogörs för närmare i kapitel 3 Bakgrund. Högre ålder får dock fastställas av behörig myndighet i enlighet med de särskilda grunder som anges i kon- ventionen. I ILO-rekommendation nr 162 om äldre arbetstagare anges vidare i del IV punkten 21 att åtgärder i mån av möjlighet bör vidtas för att göra den ålder som kvalificerar för ålderspension flexi- bel. I punkten 29 rekommenderas att äldre arbetstagare som är arbets- dugliga bör kunna uppskjuta sina anspråk på åldersförmåner utöver den ålder, som normalt kvalificerar arbetstagare för sådana för- måner, i syfte exempelvis att uppfylla alla kvalifikationer för för- måner eller att förbättra sina förmåner med hänsyn till den högre ålder då förmånerna tas ut och i förekommande fall det ytterligare arbete som utförts eller de ytterligare avgifter som erlagts. bakgrund härav anser utredningen att förslagen är förenliga med antaganden enligt de nu nämnda . Av de som har ratificerat är det sär- skilt tre som är av betydelse när det gäller inskränkningar i det kollektivavtalsbara området. Det är konvention om facklig föreningsfrihet och skydd för facklig organisationsrätt (nr 87), konvention om tillämpningen av principerna för organisa- tionsrätten och den kollektiva förhandlingsrätten (nr 98) samt konvention om främjande av kollektiva förhandlingar (nr 154). När det gäller avtalsfrihet har frågor om statens möjlighet att via lagstiftning inskränka det för arbetsmarknadens parter förhand- lingsbara utrymmet och att via lag göra ingrepp i gällande kollektiv- avtal uppmärksammats. Ingrepp i gällande kollektivavtal bör gene- rellt undvikas. Enligt praxis bör ny tvingande reglering i princip inte få direkt effekt på gällande kollektivavtal utan få genomslag först när tiden för avtalen löpt ut. Den ökande medellivslängden och den senare debuten i arbetslivet parallellt med de demografiska förändringar som står inför påvisar en än mer påtaglig ökning av andelen äldre under de när- maste decennierna. Den längre livslängden behöver därför balanse- ras med ett längre arbetsliv. övergår flertalet av personerna i ålderspension eller tidigare. Det har således inte skett någon nämnvärd förändring i pensionsbeteendet. Syftet med de förslag som utredningen lämnar i detta betänkande är att utträ- desåldern framöver ska följa medellivslängdens utveckling så att de äldre får en tillräcklig pensionsnivå, att pensionssystemets stabilitet säkras och att försörjningsbördan utvecklas på ett uthålligt sätt. Situationen kräver således ett nytt förhållningssätt och utredningen föreslår därför att åldersgränserna inom socialförsäkrings- och pensionsområdet, LAS-åldern och uttagsåldern för tjänstepension höjs. Förslagen åtföljs av relativt generösa övergångsregler så att det finns tid för anpassning. Den föreslagna riktåldern för pension kommer t.ex. att tillämpas först efter det att den fastställts. Utredningen har väsentligen baserat förslagen på de rekommen- dationer som lämnats. Utredningens referensgrupp, experter m.fl. har lämnat värdefulla synpunkter på förslagen. Arbetsmarknadens parter har uttryckt att förslagen kommer att medföra svårigheter och att kollektivavtal kan behöva omförhandlas. Utredningen är medveten om att möjligheterna till inskränkningar är begränsade. Utredningen har så långt möjligt försökt att anpassa förslagen med hänsyn till parternas önskemål. I kapitel 9 bedömer utredningen att trepartsdiskussioner bör vara lämpligt för att på frivillig basis anta riktlinjer för framtida pension m.m. Genom sådana ytterligare ansträngningar kan en fullständig överenskommelse med arbets- marknadens parter nås. Enligt utredningen finns det dock anled- ning att redan nu föreslå reglering inom mest angelägna områden. Lösningen bör godtas då bakomliggande skäl är godtagbara. Enligt utredningen medför lagförslagen förbättringar för det stora flerta- let arbetstagare. Förslagen kan därför antas vara förenliga med de nu nämnda . Förslagens förenlighet med nämnda behandlas närmare i kapitel 14 och i kapitel 17. Enligt utredningen får förslagen även i övrigt anses förenliga med och övriga internationella konventioner m.m. som redovisas i kapitel 3 Bakgrund. 21.16 Konsekvenser för de integrationspolitiska målen Utredningen bedömer att förslagen kommer att ha positiva konse- kvenser för de integrationspolitiska målen. Garantipensionens utformning utgör ett hinder för dem som flyttat till i vuxen ålder. Utredningen föreslår en ändring för att minska omfattningen av detta hinder. Endast den som tillgodoräknats försäkringstid i har rätt till full garantipension. Om pensionstagaren har färre än 40 försäkringsår minskas garantipensionens basnivåer motsvarande förhållandet mellan antalet tillgodoräknade år och talet 40. En per- son som har 20 försäkringsår kan således få 20/40 delar av en full garantipension. Dessa bestämmelser utgör ett hinder för personer med färre än 40 försäkringsår. Många personer som flyttat till Sve- rige i vuxen ålder har som en följd av dessa regler inga möjligheter att påverka sin pension genom arbete. Det lönar sig inte för dem att fortsätta att arbeta efter . För att även personer med färre än 40 försäkringsår ska ha en möjlighet att höja sin pension genom arbete behövs bestämmelserna ändras. Utredningen anser att en person som fortsätter att arbeta efter att ha fyllt ska kunna tjäna in sådan tid som försäkringstid. På detta sätt möjlig- görs för personer som flyttat till i vuxen ålder att påverka sin pension genom arbete. Förslaget påverkar främst dem som har bott i . Förslagen väntas inte ha miljökonsekvenser eller konsekvenser för brottslighet eller brottsförebyggande arbete. 22.1Förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken 2 kap. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om -socialförsäkringens administration, m.m. i 2 §, -socialförsäkringens finansiering, m.m. i 3 och 4 §§, -internationella förhållanden i 5 §, -prisbasbelopp m.m. i 6–10 §§, -riktålder för pension i 10 a–c §§, och -definitioner och förklaringar i 11–16 §§. Paragrafen har behandlats i kapitel 11. En ny strecksats har införts med en hänvisning till att det i kapit- let finns närmare bestämmelser om riktåldern för pension. 2 kap. 10 a § Vissa förmåner som anges i denna balk ska anknytas till en riktålder för pension som beräknas enligt bestämmelserna i 10 b §. Den beräknade riktåldern för pension ska gälla för det fjärde året efter beräkningsåret. Paragrafen, som är ny, har behandlats i kapitel 11. Den nya paragrafen innehåller bestämmelser om den nya ålders- regeln – riktåldern för pension. Avsikten är att begreppet riktålder för pension ska fungera som ett riktmärke för enskildas individuella pensionsbeslut. Förslaget om riktåldern ersätter den gällande pensionsnormen . I syfte att få en sammanhållen strategi för alla pensionsrelaterade åldersgränser anknyter de flesta förmånerna i SFB till riktåldern för pension. Även förmåner och ersättningar i andra kringliggande system anpassas till riktåldern för pension. För- slag när det gäller övriga förmåners anknytning respektive anpassning lämnas i kapitel och 18. Vidare anges i den nya paragrafen att riktåldern ska beräknas . Den beräknade riktåldern för pension gäller fjärde året den har beräknats. 2 kap. 10 b § Riktåldern för pension räknas fram enligt följande. Till bastalet 65 ska läggas 2/3 av differensen mellan -den återstående medellivslängden för befolkningen i närmast före det år personerna fyllde för beräkningsåret och -motsvarande värde för . Den framräknade riktåldern för pension ska avrundas till närmaste Paragrafen, som är ny, har behandlats i kapitel 11. I den nya paragrafen regleras hur riktåldern för pension be- räknas. Riktåldern för pension räknas fram genom att med utgångs- punkt i bastalet 65 jämföra den återstående medellivslängdens utveckling för befolkningen i för en femårsperiod omedel- bart före fyllda för beräkningsåret och motsvarande för . Det värde som räknats fram avrundas sedan till närmast . 2 kap. 10 c § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om riktåldern för pension. Paragrafen är ny och har behandlats i kapitel 11. Det kan behöva fastställas en del frågor som rör organisatoriska förhållandena, arbetsuppgifter och inre verksamhetsformer. I be- stämmelsen anges att det ankommer på regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer att meddela tillämpningsföreskrifter av administrativt slag och kompletterande föreskrifter om rikt- åldern för pension. 26 kap. 17 § SGI-skydd gäller under tid då den försäkrade inte förvärvsarbetar av någon anledning som ger rätt till ersättning i form av 2.ersättning för arbetsresor i stället för sjukpenning, 4.ersättning från arbetsskadeförsäkringen enligt 38–42 kap. som motsvarar ersättning enligt 1–3 eller någon annan jämförbar eko- nomisk förmån. Första stycket gäller endast för tid före uppnådd riktålder för pension. Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen innebär att åldersregeln ersätts av orden upp- nådd riktålder för pension. Genom ändringen anknyts SGI-skyddet till riktåldern för pension. SGI-skyddet omfattar härmed tid före det att den försäkrade uppnår riktåldern. 26 kap. 18 § SGI-skydd gäller i följd för en försäkrad som avbryter sitt förvärvsarbete, oavsett om avsikten är att för- värvsavbrottet ska pågå . Första stycket gäller endast för tid före uppnådd riktålder för pension. Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen i andra stycket innebär att åldersregeln 65 ersätts av orden uppnådd riktålder för pension. Genom ändringen anknyts SGI-skyddet till riktåldern för pension och skyddet omfattar tiden före det att den försäkrade uppnår riktåldern. 26 kap. 22 a § Vid utgången av en period då en försäkrad helt eller delvis har fått sjukersättning eller aktivitetsersättning, ska den sjukpenninggrund- ande inkomsten motsvara den sjukpenninggrundande inkomst som den försäkrade skulle ha varit berättigad till före en eller flera sådana perioder. från den tidpunkt när sjukersättningen eller aktivitetsersättningen började lämnas ska den sjukpenninggrundande inkomsten räknas om enligt 31 § för varje helt år som har förflutit. Första stycket gäller endast för tid före uppnådd riktålder för pension. Ändringen i paragrafen behandlas i kapitel 15. Ändringen i andra stycket innebär att åldersregeln ersätts av orden uppnådd riktålder för pension. Genom ändringen anknyts SGI-skyddet till riktåldern för pension. 26 kap. 25 § Om en försäkrad får tjänstepension i form av ålderspension eller därmed likställd pension före utgången av den månad han eller hon uppnår riktåldern för pension, ska sjukpenninggrundande inkomst fastställas endast om den försäkrade har ett förvärvsarbete som beräknas pågå i följd. Den sjukpenning- grundande inkomsten ska då beräknas enligt bestämmelserna i 25 kap. Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen innebär att orden i bestämmelsen ersätts av orden uppnår riktåldern för pension. Genom ändringen knyts SGI-skyddet till riktåldern för pension. 27 kap. 36 § Har den försäkrade fått sjukpenning efter ingången av den månad när han eller hon uppnådde riktåldern för pension, får besluta att sjukpenning inte längre ska lämnas till den försäkrade. Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen innebär att rätten till sjukpenning efter 180 dagars sjukskrivning knyts till riktåldern för pension. 27 kap. 37 § För tid efter ingången av den månad då den försäkrade fyllt får sjukpenning lämnas under . Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen innebär att åldersregeln i bestämmelsen har höjts från 70 till . Syftet är att stärka rätten till sjukpenning för för- säkrade som väljer att fortsätta att arbeta längre upp i åldrarna efter det att anställningsskyddet har upphört. 28 a kap. 7 § Sjukpenning i särskilda fall lämnas längst till och med månaden före den när den försäkrade uppnår riktåldern för pension Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen innebär att åldersgränsen för sjukpenning i särskilda fall anknyts till riktåldern för pension på så sätt att sådan sjukpen- ning kan lämnas längst till och med den försäkrade uppnår rikt- åldern för pension. 31 kap. 4 § Rehabiliteringsersättning lämnas längst till och med månaden före den när den försäkrade uppnår riktåldern för pension. Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen innebär att rätten till rehabiliteringsersättning anknyts till riktåldern för pension. Rehabiliteringsersättning kan beviljas längst till och med den månad före den när försäkrade uppnår rikt- åldern för pension. 33 kap. 16 § Sjukersättning kan lämnas tidigast från och med den månad då den försäkrade fyller och längst till och med månaden före den månad då han eller hon uppnår riktåldern för pension. Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen innebär att rätten till sjukersättning anknyts till rikt- åldern för pension. Sjukpenning kan beviljas längst till och med den månad före den när försäkrade uppnår riktåldern för pension. 35 kap. 4 § Försäkringstid för rätt till garantiersättning tillgodoräknas en för- säkrad 1.enligt 6–11 §§ från och med det år då han eller hon fyllde till och med året före försäkringsfallet (faktisk försäkringstid), 2.enligt 12 och 13 §§ för tiden därefter till och med året före det år då han eller hon uppnår vid försäkringsfallet gällande riktålder för pension (framtida försäkringstid), och 3.enligt 14–17 §§ om försäkringsfallet har inträffat . Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen i andra punkten innebär att försäkringstiden för rätt till garantiersättning som tillgodoräknas en försäkrad anknyts till riktåldern för pension. 35 kap. 12 § Om den faktiska försäkringstiden enligt 6–11 §§ utgör minst fyra femtedelar av tiden från och med det år då den försäkrade fyllde till och med året före försäkringsfallet räknas därefter till och med året före det år då den försäkrade uppnår den för honom eller henne vid försäkringsfallet gällande riktåldern för pension som framtida försäkringstid. Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen innebär att försäkrade tillgodoräknas tiden till och med året före det år då den försäkrade uppnår den för honom eller henne vid försäkringsfallet gällande riktåldern för pension som fram- tida försäkringsfall. 35 kap. 13 § Om den faktiska försäkringstiden motsvarar mindre än fyra femte- delar av tiden från och med det år då den försäkrade fyllde till och med året före försäkringsfallet gäller följande. Som framtida försäkringstid räknas en så stor andel av tiden för försäkringsfallet, till och med året före det år då den försäkrade uppnår den för honom eller henne vid försäkringsfallet gällande riktåldern för pension, som motsvarar kvoten mellan den faktiska försäkringstiden och fyra femtedelar av tiden från och med det år då den försäkrade fyllde till och med året före försäk- ringsfallet. Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen i andra stycket innebär att försäkrade tillgodoräknas tiden till och med året före det år då den försäkrade uppnår den för honom eller henne vid försäkringsfallet gällande riktåldern för pen- sion som framtida försäkringsfall. 35 kap. 15 § För en försäkrad som är svensk medborgare ska som försäkringstid räknas tiden från och med det år då han eller hon fyllde till och med året före det år då han eller hon uppnår den för honom eller henne vid försäkringsfallet gällande riktåldern för pension. Hänsyn ska dock inte tas till tid då den försäkrade efter fyllda inte har uppfyllt förutsättningarna för tillgodoräknande av försäkringstid enligt 6–11 §§. Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen innebär att försäkrade tillgodoräknas tiden till och med året före det år då den försäkrade uppnår den för honom eller henne vid försäkringsfallet gällande riktåldern för pension som framtida försäkringsfall. 41 kap. 5 § Livränta lämnas längst till och med månaden före den då den försäk- rade uppnår riktåldern för pension, om inte något annat anges i 6 §. Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen innebär att gällande åldersregel tas bort och i stället lämnas livränta till och med månaden före den då den försäk- rade uppnår riktåldern för pension. 41 kap. 6 § Livränta lämnas längst till och med månaden före den då den för- säkrade fyller , om -skadan inträffar den månad då den försäkrade uppnår riktåldern för pension eller senare, och -en sjukpenninggrundande inkomst kan fastställas för den för- säkrade enligt 25 kap. 3 §. Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 15. Ändringen innebär att den utsträckta rätten till livränta anpassas till den föreslagna LAS-åldern. Det innebär att en person som arbetar efter att hon eller han uppnått riktåldern för pension men inte och är försäkrad för sjukpenning samt till följd av arbets- skada får sin arbetsförmåga bestående nedsatt ska kunna ha rätt till livränta enligt bestämmelserna i . 56 kap. 3 § Inkomstgrundad ålderspension lämnas tidigast från och med den månad då den försäkrade fyller . För garantipension finns särskilda bestämmelser om förmånstid i 66 och 67 kap. Ändringen i paragrafen har behandlats i kapitel 12.