sou · H1B321 · 2013-04-04 00:00:00 — Betänkande av Utredningen om internationell straffverkställighet SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att uppdra åt en särskild utredare att genomföra EU-rambeslut och att göra en översyn av internationella verkställighetslagen (dir. 2011:28). Som särskild utredare förordnades hovrättsrådet, tillika vice ord- förande på avdelning, . förordnades som experter i utredningen kammaråklagaren (i ), professorn (), juristen (), kanslirådet (), advokaten (För- svarsadvokaterna ), chefsjuristen (Kriminalvården) och rådmannen, tillika enhetschef, (Förvaltningsrätten i ). Genom beslut den 15 novem- ber 2012 entledigades från och med den 15 novem- ber 2012 och i hennes ställe förordnades från och med rättssakkunnige vid . Hovrättsassessorn har varit utredningens sekreterare . Utredningen har antagit namnet Utredningen om internationell straffverkställighet. Utredningen överlämnar härmed betänkandet Internationell straffverkställighet (SOU 2013:21). Experterna har ställt sig bakom utredningens överväganden och förslag. Betänkandet har därför formulerats i vi-form. Utredningens uppdrag är därmed slutfört. 2Förslag till lag (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom 3Förslag till lag (2014:000) om erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder inom Europeiska 5Förslag till lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med , , och 6Förslag till lag om ändring i lagen (1978:801) om internationellt samarbete rörande kriminalvård i 7Förslag till lag om ändring i lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär 12Förslag till lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk 13Förslag till lag om ändring i lagen (2005:500) om erkännande och verkställighet inom Europeiska 15Förslag till lag om ändring i lagen (2011:1165) om överlämnande från enligt en nordisk 17Förslag till förordning (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom 18Förslag till förordning (2014:000) om erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder inom tilläggsprotokoll och .. 163 2.1.3Verkställighet enligt andra internationella 2.2Lagen om internationellt samarbete rörande 2.4Överförande av straffverkställighet inom Europeiska 2.4.1Lagen om erkännande och verkställighet av 2.4.2Lagen om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska 2.5Överförande av straff utdömda av internationella 3.1Överförande av verkställighet av frihetsberövande 3.1.3Överförande av straffverkställighet till följd 3.2Överförande av verkställighet av frihetsberövande 3.2.3Andra överenskommelser och förordnande 3.2.5Överförande av verkställigheten till följd av 3.3Överförande av verkställighet av bötesstraff och 3.3.3Erkännande och verkställighet av bötesstraff 3.3.4Erkännande och verkställighet av beslut om 4.4Krav på den dömdes samtycke vid överförande av 5.1Internationell straffverkställighet och de svenska 5.2.1Rätt till domstolsprövning och en rättssäker 5.3Internationell straffverkställighet och regler om 6.2Överförande av verkställigheten av frihetsberövande 6.3Överförande av verkställigheten av frihetsberövande 6.4Överförande av verkställigheten av böter och 7.5.3Överlämnande till särskild vård för unga och Del II Överväganden och förslag om en ny lag om 10.2Beslutsordningen vid verkställighet av en svensk 10.3Beslutsordningen vid verkställighet i av en 13.2Verkställighet av en svensk brottmålsdom om böter 13.3Verkställighet i av en utländsk brottmålsdom 14.5Särskilda bestämmelser om förfarandet vid 15.1Rambeslutet om erkännande och verkställighet av 16En ny lag om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen, tillämpningsområdet och behöriga 16.1En ny lag om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen ... 477 17.4Beslut och översändande av en svensk dom om 17.5Återkallelse av en begäran om erkännande och 17.9Översändande av en svensk dom om frihetsberövande påföljd till följd av en europeisk 18Erkännande och verkställighet i av en utländsk dom om frihetsberövande påföljd som har 18.13Erkännande och verkställighet av en utländsk dom om frihetsberövande påföljd till följd av en europeisk 21.1En ny lag om erkännande och verkställighet av 22.2Beslut och översändande av en svensk dom om 22.4Återkallelse av begäran om erkännande och 23Erkännande och verkställighet i av en dom om frivårdspåföljd som beslutats i en annan 25.2Sammanställning av ärenden som kan hamna i 27.5Konsekvenser för brottsligheten och det 28.1Förslaget till lag (2014:000) om internationell 28.2Förslaget till lag (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom 28.3Förslaget till lag (2014:000) om erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder inom Europeiska 28.4Förslaget till lag om ändring i 28.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med , , och 28.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1978:801) om internationellt samarbete rörande kriminalvård i 28.8Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:620) om 28.9Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:343) om 28.10Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:562) om 28.11Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:329) om 28.12Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk 28.13Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:500) om erkännande och verkställighet inom Europeiska 28.14Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:615) om 28.15Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:1165) om överlämnande från enligt en nordisk 2Rådets rambeslut /909/RIF av om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på brottmålsdomar avseende fängelse eller andra frihetsberövande åtgärder i syfte att 3Rådets rambeslut /947/RIF av om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på domar och övervakningsbeslut i syfte 4Rådets rambeslut /299/RIF av om ändring av rambesluten /584/RIF, 2005/214/RIF, 2006/783/RIF, 2008/909/RIF och 2008/947/RIF och om stärkande av medborgarnas processuella rättigheter och främjande av tillämpningen av principen om ömsesidigt f.följande sida ff. följande sidor Överförande av straffverkställighet mellan olika länder är en del av det internationella straffrättsliga samarbetet. Samarbetet bygger på olika överenskommelser mellan stater såsom konven- tioner och bilaterala avtal. har för sin del ansett sig även kunna samarbeta på området utan avtal under vissa förutsättningar. Samarbetet inom bygger i stället på lagharmonisering som byggt på frivillig anpassning och mellan medlemsstaterna inom EU har samarbetet utvecklats genom olika rambeslut. Det grundlägg- ande syftet med samarbetet är att underlätta den dömdes sociala återanpassning genom att möjliggöra att påföljden verkställs där den dömde är medborgare eller har sin hemvist. För detta finns såväl kriminalpolitiska skäl som humanitära skäl. När det gäller böter och förverkande syftar samarbetet framför allt till att underlätta en effektiv brottsbekämpning. Inom EU har det beslutats om flera rambeslut på området och två av dessa ingår i utredningens uppdrag. Det handlar om rådets ram- beslut (2008/909/RIF) om erkännande och verkställighet av fri- hetsberövande påföljder och rådets rambeslut (2008/947/RIF) om erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder. har godkänt att har tillträtt dessa.1 Utredningens uppdrag be- står i att föreslå hur dessa rambeslut ska genomföras i svensk rätt. Vid genomförandet ska beaktas de ändringar som skett genom rådets rambeslut (2009/299/RIF) om verkställighet av utevarodomar. Rambesluten bygger på principen om ömsesidigt erkännande av 2007/08:84 och prop. 2008/09:19. Detta samarbete innebär ett åtagande att, i viss omfattning, som verkställande stat erkänna och verkställa andra medlemsstaters domar och skiljer sig på så sätt från det traditio- nella samarbetet. I uppdraget ingår även att göra en översyn av lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmåls- dom (IVL) och föreslå en tydligare och mer ändamålsenlig regle- ring. IVL, som omfattar såväl frihetsberövande påföljder som böter och förverkande, tillkom ursprungligen för att möjliggöra ett till- träde till brottmålsdomskonventionen . Lagen har där- efter byggts ut och anpassats till olika nya internationella åtaganden och avtal som tillträtt. Detta har medfört strukturella brister, vilket innebär att lagen är svåröverskådlig och svårtillämpad. Vi föreslår att de två rambesluten ska genomföras i varsin ny lag samt att IVL ska ersättas av en ny lag. Vi bedömer att en upp- delning i olika lagar är det mest ändamålsenliga mot bakgrund av de skillnader som föreligger mellan det traditionella samarbetet och samarbetet inom EU som bygger på principen om ömsesidigt er- kännande. Vidare finns det betydande skillnader i rambesluten gäll- ande bl.a. förfarandet vid överförande av frihetsberövande påföljder respektive frivårdspåföljder. En utgångspunkt vid utformningen av lagarna har varit att så långt som möjligt hitta gemensamma lösningar för likartade fråge- ställningar och skapa ett enhetligt, samordnat och överskådligt regel- verk. Detta gäller t.ex. beslutsordningarna i de olika lagarna. En annan utgångspunkt för den nya regleringen har varit att möjliggöra överförande av straffverkställighet från och till i så stor utsträckning som möjligt. Syftet är att uppnå ett effektivt, men rättssäkert förfarande där den enskildes intressen be- aktas. Vid utformningen av våra förslag har även beaktats intresset för som stat att inte verkställa domar och beslut som strider mot svenska grundläggande straffrättsliga principer. Sådana intressen kan emellertid i vissa enskilda fall behöva vägas mot humanitära skäl, dvs. intresset av att låta den dömde avtjäna sitt straff i . Vi föreslår en gemensam beslutsordning som ska gälla vid samtliga ärenden om straffverkställighet som omfattas av uppdraget. har regeringen en stor roll i det internationella straff- rättsliga samarbetet utom . Vid verkställighet i av frihetsberövande påföljder är regeringen beslutande instans och vid verkställighet utomlands kan de svenska verkställande myndig- heternas beslut överklagas till regeringen. En utveckling mot en decentralisering talar för att beslutsfattandet i stället ska förläggas på myndighets- och domstolsnivå. Detta anges även som en ut- gångspunkt i utredningens direktiv. Vår bedömning är att förfaran- dena kan bli mer effektiva och att överföranden kan ske i en större utsträckning än tidigare om regeringens roll minskar. Vi föreslår därför att beslutsordningen ska flyttas från regeringen till myndighets- och domstolsnivå vid verkställighet i av utländska domar. Vår bedömning är att det är de verkställande myndigheterna som är bäst lämpade att vara beslutande instanser. Det handlar om Kriminalvården, vid frihetsberövande påföljder som kan antas verk- ställas som fängelse eller sluten ungdomsvård och vid frivårds- påföljder, , vid frihetsberövande påföljder som kan antas verkställas som rättspsykiatrisk vård, och Kronofogdemyn- digheten, vid böter och förverkande. Dessa myndigheter beslutar redan om verkställighet av svenska domar utomlands. Förslagen innebär en helhetslösning som kan leda till effektivitet och ett gott resursutnyttjande. För att tillgodose kravet på ett rättssäkert förfarande ska de verk- ställande myndigheternas beslut kunna överklagas till domstol. Vid valet av överinstans är vårt förslag att överklagande ska ske till allmän domstol. Det är i första hand allmän domstol som hanterar frågor inom ramen för det internationella straffrättsliga samarbetet. Överklagande av Kriminalvårdens och beslut ska kunna ske till . be- slut ska kunna överklagas till tingsrätt enligt 18 kap. 1 § utsök- ningsbalken. Förslaget om en ny lag om internationell straffverkställighet Vårt förslag i denna del innebär att IVL ersätts med en ny lag om internationell straffverkställighet. Den nya lagen ska vara tillämplig i den utsträckning det följer av en internationell överenskommelse som är bindande för . En sådan konventionsneutral utform- ning innebär att lagen kan tillämpas även på internationella över- enskommelser som ingås . Lagen är i huvudsak tillämp- lig på samarbete på området med stater utanför och EU. Liksom tidigare ska lagen kunna tillämpas även utan avtal. Vi föreslår att detta ska kunna ske om det föreligger särskilda skäl, vilket i praktiken motsvarar den praxis som finns . I lagen an- ges olika huvudregler, men skillnader kan förekomma om det följer av en internationell överenskommelse som är bindande för . Lagen föreslås omfatta, på motsvarande sätt som IVL, frihets- berövande påföljder, böter och förverkande. Till skillnad från IVL behandlas i den nya lagen frihetsberövande påföljder för sig samt böter och förverkande för sig. De svenska frihetsberövande på- följder som föreslås kunna verkställas i en annan stat är fängelse, överlämnande till rättspsykiatrisk vård och sluten ungdomsvård. Som angetts ovan föreslås en ny beslutsordning som innebär att Kriminalvården, och är behöriga myndigheter såväl vid överförande av straffverkställighet från som till . Vi föreslår att den möjlighet som finns för den behöriga myndigheten att överlämna ett ärende till regeringen för avgörande ska finnas kvar. Möjligheten föreslås gälla generellt och ska alltså även vara tillämplig vid överförande av straff- verkställighet till . Möjligheten föreslås gälla endast i undan- tagsfall om det föreligger synnerliga skäl, t.ex. när det inte finns någon överenskommelse mellan staterna och det behöver tas sär- skild hänsyn till relationer med den andra staten. I brottmålsdomskonventionen ställs särskilda krav på förfaran- det, bl.a. krävs det en åklagar- eller domstolsprövning och i fall där överförande ska ske ersätts den utländska domen med en svensk dom. Konventionen har i praktiken tillämpas mycket sällan. I den nya lagen finns därför särskilda bestämmelser om förfarandet vid tillämpning av brottmålsdomskonventionen. Dessa bestämmelser överensstämmer i huvudsak med vad som gäller enligt IVL. Framställningar och andra handlingar enligt lagen ska alltjämt skickas via . Direktkommunikation är tillåten om det följer av en den internationella överenskommelse som åbe- ropas i det enskilda fallet. Verkställighet av en svensk brottmålsdom utomlands När det gäller frihetsberövande påföljder föreslår vi att det på ett tydligare sätt än ska framgå av lagen när en svensk brottmåls- dom får verkställas i en annan stat. Dessa förutsättningar tillämpas emellertid i praxis. I vissa fall kan den internationella överenskommelse som tillämpas i det enskilda fallet innebära att andra förutsättningar gäller. Som huvudregel krävs att den dömde är medborgare eller bosatt i den andra staten och att det kan antas att hans eller hennes sociala återanpassning underlättas av att verk- ställigheten överförs dit. Det krävs även normalt den andra statens medgivande samt den dömdes samtycke. Vidare krävs att domen har vunnit laga kraft, att den dömde befinner sig i eller i den andra staten och att det återstår av påföljden att avtjäna eller att särskilda skäl finns för att ändå överföra verkställig- heten. Vidare krävs att det kan anses lämpligt att verkställigheten överförs till den andra staten. Härvid kan bl.a. beaktas anpassning av påföljden i den andra staten eller hur verkställigheten kommer se ut där. Ett överförande av verkställigheten får aldrig ske om för- hållandena är sådana att det föreligger hinder enligt utlänningslagen (2005:719) att verkställa avvisning eller utvisning dit eller om det skulle strida mot svensk grundlag eller . När det gäller överförande av en svensk brottmålsdom om böter eller förverkande får en bedömning av förutsättningarna göras utifrån den aktuella överenskommelse som tillämpas. I samtliga fall ska dock domen ha vunnit lag kraft och ett överförande ska antas ge fördelar vid verkställigheten. En nyhet i den nya lagen är att Kronofogde- myndigheten ges möjlighet att skicka en framställning om verk- ställighet av svensk brottmålsdom till flera stater i den mån det är möjligt enligt den överenskommelse som tillämpas. Vidare får verkställigheten fortsätta i , även efter det att en framställning gjorts till en annan stat, om det är möjligt enligt den aktuella överenskommelsen. har att i dessa fall bevaka att det sammanlagda värdet av det som verkställs inte överstiger det belopp som anges i domen. Verkställighet i av en utländsk brottmålsdom Även vid överförande av verkställighet till framgår det i den nya lagen på ett tydligare sätt vilka förutsättningar som ska gälla. Vid frihetsberövande påföljder gäller som huvudregel att den dömde ska vara svensk medborgare eller bosatt i och att det kan antas att den sociala återanpassningen underlättas av ett överför- ande hit. Den dömdes samtycke krävs även normalt. Vidare ska domen ha vunnit laga kraft och vara verkställbar, den dömde be- finna sig i eller i domslandet och det ska återstå av påföljden att avtjäna eller föreligga särskilda skäl för att ändå överföra verkställigheten. I lagen anges under vilka omstän- digheter det råder hinder mot verkställighet i . Dessa över- ensstämmer i stort med vad som gäller . En nyhet är att vägrans- grunderna är utformade som tvingande, men att det finns möjlighet att ändå verkställa den utländska brottmålsdomen med hänsyn till den dömdes inställning och omständigheterna i övrigt. På så sätt ges möjlighet att beakta särskilda humanitära skäl i det enskilda fallet. Om det krävs för att en utländsk brottmålsdom om frihets- berövande påföljd ska kunna verkställas i får den behöriga myndigheten själv meddela föreskrifter eller överlämna åt åklagar- myndigheten att göra en ansökan hos om att ny påföljd ska bestämmas. Detta motsvarar de möjligheter till anpass- ning som regeringen har . Som utgångspunkt ska, på samma sätt som , någon anpassning av den utländska påföljden inte ske i normalfallet. Kriminalvården kan behöva meddela föreskrifter t.ex. när en påföljd som rör en ung lagöverträdare i ska verkställas som sluten ungdomsvård. I undantagsfall kan det även finnas anledning att justera längden av ett utländskt fängelsestraff. Det kan t.ex. handla om fall där skillnader i reglerna om villkorlig frigivning innebär att en verkställighet i skulle bli markant längre än i den utfärdande staten, vilket kan strida mot Europa- konventionen. Även i andra undantagsfall kan omständigheterna i det enskilda fallet vara sådana att det skulle vara stötande att över- föra verkställigheten utan en anpassning. Förfarandet med påföljds- omvandling ska på samma sätt som användas när det är fråga om påföljdsformer för psykiskt störda lagöverträdare. Enligt lagen ska beträffande en utländsk brottmålsdom om böter eller förverkande pröva och besluta om verkställighet kan ske här. Detta innebär en nyhet eftersom brott- målsdomskonventionens bestämmelser om förfarandet gäller även vid överförande enligt andra internationella överenskommel- ser. När det gäller förfarandet har bestämmelser om förfarandet i lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff inom Europeiska unionen och lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen använts som förbild. Vissa skillnader har emellertid bedömts som nödvändiga. Förslaget om en ny lag om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen En ny lag som genomför rambeslutet I betänkandets andra del föreslår vi att rambeslutet om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder ska genomföras genom en ny lag om erkännande och verkställighet av frihets- berövande påföljder inom Europeiska unionen. Denna lag ska tillämpas i stället för lagen om internationell straffverkställighet vid överförande av verkställighet av frihetsberövande påföljder mellan och en annan medlemsstat. Enligt rambeslutet finns det mellan medlemsstaterna ett tving- ande samarbetsområde. Detta innebär att den verkställande staten är skyldig att erkänna och verkställa en utländsk dom när den dömde är medborgare och bosatt i den verkställande staten eller när den dömde är medborgare och utvisad till den verkställande staten, om inte en i rambeslutet angiven vägransgrund tillämpas. Ram- beslutet innebär vidare en nyhet, gentemot tidigare överenskom- melser, på så sätt att den dömdes samtycke inte krävs för ett över- förande om han eller hon är medborgare och bosatt i den verk- ställande staten. Den föreslagna nya lagen är utformad i enlighet med detta och innebär därför i praktiken en större möjlighet att överföra verkställigheten av svenska domar till en annan medlems- stat och en större skyldighet att ta emot verkställigheten av utländska domar. Vi föreslår vidare att det tvingande samarbetsområdet ska utvidgas i ett fall. Detta gäller när den dömde är bosatt och har vistats lagligt utan avbrott under i den verkställande staten. Denna utvidgning gäller i förhållande till andra medlemsstater som har anmält att medgivande inte krävs i motsvarande fall. Rambeslutet innebär att de behöriga myndigheterna i de olika medlemsstaterna ska ha direktkommunikation med varandra. Någon kommunikationsväg via behövs därför inte. Tillsammans med en dom som översänds för erkännande och verk- ställighet ska bifogas ett intyg enligt bilaga 1 till rambeslutet. Detta intyg ska innehålla i princip all den information som krävs för be- slut i frågan. Intyget ska översättas till den verkställande statens språk eller ett språk som den staten förklarat att den godtar. Erkännande och verkställighet av en svensk dom om frihetsberövande påföljd i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen Den föreslagna lagen innebär att Kriminalvården, avseende fängelse och sluten ungdomsvård, och , avseende överläm- nande till rättspsykiatrisk vård, får sända över en svensk dom till en annan medlemsstat för erkännande och verkställighet om det kan antas att den dömdes sociala återanpassning underlättas av att verk- ställigheten överförs dit. I fall utanför det tvingande samarbets- området eller det utvidgade tvingande samarbetsområdet krävs den verkställande statens medgivande för ett sådant översändande. Vidare krävs den dömdes samtycke om inte han eller hon är medborgare och bosatt i den verkställande staten, är utvisad dit eller har flytt dit. Dessutom krävs att domen har vunnit laga kraft, att den dömde befinner sig i eller i den verkställande staten och att det återstår att avtjäna av påföljden eller särskilda skäl talar för att verkställigheten ändå överförs. Ett överförande ska slutligen bedömas som lämpligt. I denna bedömning ingår bl.a. att se på hur verkställigheten kommer att se ut i den andra staten. När en svensk dom har sänts över till den verkställande staten får verkställigheten av den påföljd som avses med begäran påbörjas i endast om den dömde är häktad. Påföljden får dock verk- ställas i om den behöriga myndigheten har återkallat be- gäran om erkännande och verkställighet eller om den verkställande staten har meddelat att begäran avslagits eller att verkställighet inte kan äga rum där. Om den dömde befinner sig i ska han eller hon över- föras till den verkställande staten efter det att den verkställande statens beslut vunnit laga kraft eller senast . Överförandet får ske senare om det finns särskilda Kriminalvården ska se till att den dömde transporteras till den verkställande staten.