sou · H1B360 · 2013-08-23 00:00:00 — Det är också oklart hur rovdjursturismen påverkar annan naturbaserad turism, t.ex. älgjakt eller eventuell turism kopplad till samer och deras verksamhet. Det är inte möjligt att bedöma hur ett ökningsrespektive minskningsscenario för respektive rovdjur skulle påverka rovdjursturismen kvantitativt. Ytterligare studier behövs. Det är dock viktigt att i sammanhanget understryka betydelsen av att hålla isär potential och allt annat lika-effekter av en ökad rovdjurstäthet. Även om rovdjursturismen har potential att öka förefaller det inte vara säkert att den skulle öka markant endast till följd av en marginell ökning i antalet rovdjur. Sannolikt krävs också marknadsföringsinsatser, vilket bör räknas som en samhällsekonomisk kostnadspost. Vidare är det fullt möjligt att ytterligare marknadsföringsinsatser skulle kunna öka storleken på sektorn. 5.4Jägare och jaktrelaterad näring Det finns i ca 300 000 jägare, vilket innebär att ungefär att var trettionde svensk är jägare. Jakten domineras av älgjakt, medan rådjur och hare kommer på andra respektive tredje plats när det gäller antalet jaktdagar. Därefter följer räv, grävling, vildsvin och andra arter. Dessa arter är värdefulla tillgångar för jägarna. Värdet består dels i vad som kan kallas rekreationsvärde, dvs. det välbefinnande som aktiviteten ger, dels i värdet av köttet. Enligt et al. (2008) består jaktens värde till ca två tredjedelar av rekreationsvärden och till ca en tredjedel av köttvärdet. Totalt jagade jägare under ca 7 miljoner persondagar under /2006 (et al., 2008). Bruttovärdet (dvs. den totala betalningsviljan för jakt) uppskattades till ca per jägare . Kostnaderna för jakten, t.ex. resor och jaktredskap, utgjorde av denna betalningsvilja. Totalt i landet uppskattades bruttojaktvärdet till ca . Jakten är i huvudsak en fritidssysselsättning som utövas på semestern, eller lediga dagar. Inte minst älgjakten är dock en viktig förvaltningsfråga, eftersom ett stort antal älgar leder till betesskador och trafikrisker. Därför regleras älgstammarna med jakt och jägarna kan därför anses bidra till samhällsnyttan. För jägarna kan rovdjursförekomst på jaktmarkerna leda till problem och kostnader, men rovdjuren kan också vara föremål för jakt. Jakten på björn, järv, lodjur och varg är dock mycket begränsad och hårt reglerad jämfört med jakten på t.ex. älg, rådjur, och många andra arter. 5.4.2 Kvalitativ identifiering av konsekvenser Nedan listas identifierade konsekvenser för jägare och jaktrelaterad näring till följd av en hypotetisk ökning av respektive rovdjursart. En minskning av rovdjursstammarna leder rimligtvis till motsatt effekt. Notera att en möjlig nytta av en ökning av rovdjursstammarna i princip skulle kunna leda till ökade rovdjursjaktmöjligheter. Vi har dock valt att inte ta med denna möjliga konsekvens i vår analys eftersom det kan antas att en ökning skulle bero på ett politiskt beslut om ökade rovdjursstammar. Därför är det inte säkert att ökningen i praktiken skulle innebära ökade rovdjursjaktmöjligheter. Minskad jakt i områden med björn, pga rädsla. Det finns en rädsla bland jägare att vara ute i områden med täta björnbestånd, och vissa jägare undviker att jaga i dessa områden (, , pers. komm.). I allmänhet är det dock ytterst sällsynt att människor skadas av björn i . Swenson (2003) har studerat skador och dödsfall i samband med björnmöten (notera dock att studien är ca ). Av 818 registrerade björnmöten hos forskare i och ledde inget av dem till någon personskada. Swenson tittar också historiskt på björnangrepp mot människor och finner att de var mer frekventa historiskt sett. Detta sägs kunna bero dels på att det då fanns mer björn, dels att fler personer arbetade i björnhabitat, och dels sannolikt också att fler av björnarna tidigare var skadade på grund av ineffektiva jaktvapen. Swenson menar att den skandinaviska björnen generellt inte är aggressiv, men att risken för aggressivitet ökar om björnen är skadad. skadades i åtta personer och en person dödades till följd av björnattacker. Sju av fallen inträffade i samband med jakt. Swenson et al. (1998) menar att människors oro i stor utsträckning beror på brist på information kring den faktiska låga sannolikheten att möta björn och den låga sannolikheten att björnen vid ett möte är aggressiv. Ur ett samhällsekonomiskt perspektiv är rädsla en komplicerad faktor att ta hänsyn till, men den kan uppenbart inte ignoreras, oavsett den faktiska sannolikheten att bli skadad eller dödad. Vidare – konsekvensen av rädslan blir minskad jakt och i och med det rekreationsvärde och köttvärde som kan anknytas till jakt leder rädslan till en samhällsekonomisk förlust. Storleken av förlusten är dock svårbedömd i och med att ingen kvantitativ information finns tillgänglig kring hur många som avstår från jakt på grund av risken att möta björn. Minskad tillgång till bytesdjur Som konstaterat i avsnitt 3 är björnen en betydande predator på älg, framförallt kalvar. Nettoeffekten av björnpredation på älgkalv är i björntäta områden. Omfattningen på predationen varierar lokalt, och det går inte att utesluta att älgjakt i vissa områden påverkas i en betydande utsträckning av björnen. Älgstammarna regleras med jakt för att inte bli för stora. förs argumentet därför fram att björnen genererar en samhällsnytta då den hjälper till att hålla älgpopulationerna i schack. Vi vill dock argumentera för att älgens predation på björn är att betrakta som en kostnad i och med att älgjakten i huvudsak är en fritidssysselsättning som genererar möjligheter till rekreation, avkoppling och friluftsliv. Vidare är värdet på älgkött en betydande intäkt för jägarna, och utgör ca en tredjedel av det totala värdet av jakten (et al., 2008). Björnar angriper ibland jakthundar. Enligt Viltskadecenter (2013b) skadades 2012 två hundar av björn och ingen hund dödades. Siffran är liten, i alla fall i förhållande till jaktens omfattning och t.ex. vargens angrepp på hundar, men det går inte att utesluta att konsekvensen av risken är att jaktbeteenden och antal jaktdagar påverkas i och med att den här risken finns. En hund är ofta betraktad som en familjemedlem. Vidare – för de jägare som drabbas av att familjens hund blir angripen av björn är händelsen förstås uppslitande. Inga betydande konsekvenser identifierade för jägarkåren eller jaktrelaterad näring. Minskad tillgång till bytesdjur Rådjur och ren är två betydande bytesdjur för lodjuret. I de centrala och södra delarna av är rådjuret lodjurets viktigaste bytesdjur (SOU 2012:22). I vissa områden kan rådjursstammen påverkas starkt av lodjur. Vi har inte tillgång till siffror som beskriver omfattningen av predationen, men enligt muntliga uppgifter är predationen i bl.a. och så pass stor att man där har fått en mycket negativ påverkan på rådjursstammen (, , pers. komm. och , , pers. Liksom älgstammarna regleras rådjursstammarna med jakt för att inte bli för stora. Vi vill dock, liksom för björnens predation, argumentera för att lodjurets predation på rådjur är att betrakta som en kostnad i och med att rådjursjakten i huvudsak är en fritidssysselsättning som genererar möjligheter till rekreation, avkoppling och friluftsliv. Vidare är värdet på rådjurskött en betydande intäkt för jägarna. Minskade fastighets- och markarrendevärden Förekomsten av varg i ett område kan påverka fastighets- och markarrendevärden. (2012) konstaterar att vargförekomst kan leda till att fastigheter dels tar att avyttra, dels säljs till ett lägre pris i varglänen än i andra områden. Man menar att anledningen kan vara försämrad möjlighet till verksamhet som genererar avkastning på fastigheten vid vargförekomst i området. Till exempel kan det bli svårare eller dyrare att hålla betesdjur, eller mindre lönsamt att bedriva viltbruk eller att arrendera ut marken till jakt. Forskningen på vargrevirens inverkan på fastighets- och markarrendevärden i är inte omfattande. Det förekommer dock ett antal siffror i examensarbeten och övrig litteratur. Den mest genomgående analysen görs av (2004), data i denna rapport bygger på en omfattande enkätundersökning riktad till markägare. beräknar att arrendepriset i genomsnitt reduceras i områden där det finns en etablerad rovdjursstam. Kvastegård (2013) kommer fram till att priset på fastigheter i kommuner med vargrevir är lägre än för motsvarande fastigheter utanför reviren. Dock konstaterar författaren i sina slutsatser att den är fullt möjligt att det är andra faktorer än vargförekomst som driver dessa skillnader. Analysen visar slutligen att prisutvecklingen inte signifikant skiljer sig mellan kommuner med vargrevir och övriga kommuner. I övre delen av skalan på skattningar finns en skattning av et al. (2011), där man beräknar att arrendevärdet inom ett vargrevir reduceras med ca per hektar och år på grund av att vargen tar av tillväxten i älgstammen i området. Möjligheten till att skjuta älg minskar då med . Ett revir som är tappar då enligt författarna ca i markarrende. Det bör dock noteras att ytterligare vetenskaplig transparens krävs för att bedöma tillförlitligheten i dessa siffror. Minskad löshundsjakt och skador på jakthundar skadas eller dödas ett antal jakthundar av vargangrepp. Jakt bedrivs ofta genom s.k. löshundsjakt där en eller två jakthundar ställer eller förföljer älg eller annat vilt. Hundarna befinner sig ofta långt ifrån föraren. Viltskadecenter (2013b) redovisar att 15 hundar dödades och 12 hundar skadades av varg 2012. Enligt muntliga uppgifter har risken för vargangrepp mot hundar lett till att löshundsjakten bedrivs i mindre utsträckning än tidigare, och att vissa jägare inte jagar alls (, pers. komm., , pers. komm.). (2012) bedömer att löshundsjakten i vissa områden helt eller delvis har upphört. Det här kan påverka både bl.a. älgjakten och harjakten negativt. Det behövs dock ytterligare studier för att bedöma omfattningen av den minskade löshundsjakten och de potentiella effekterna för löshundsjakten av ökningar respektive minskningar i vargbeståndet. Totalt betalades det 2012 ut i ersättning för skadade eller förlorade hundar på grund av vargangrepp (Viltskadecenter, Detta är en att betrakta som en samhällsekonomisk kostnadspost eftersom utbetalningarna syftar till att täcka ett ekonomiskt värde som går förlorat. Utöver denna kostnad kan förstås räknas lidande för hundägarna i samband med att deras familjemedlem skadas eller dödas, men denna effekt är svår eller omöjlig att kvantifiera monetärt. Som i fallet med björn kan det här argumenteras att risken för att hundar ska råka ut för ett vargangrepp är liten i förhållande till omfattningen på jakten. Vidare är risken liten i förhållande till andra risker som hunden utsätts för i samband med jakt, t.ex. trafikskador, skottskador eller skador från annat vilt. Dock är själva existensen av risk för vargangrepp en komplicerad faktor som uppenbart påverkar jaktbeteenden. Totalt kan antas att den faktiska ersättningen bara utgör en bråkdel av kostnaden förknippad med risken för vargangrepp mot hund – i och med att jägare ändrar sina jaktbeteenden eller slutar jaga går rekreations- och köttvärden förlorade. Omfattningen av de här effekterna är dock inte möjliga att kvantifiera eftersom kvantitativa data saknas över hur jaktbeteendena förändras till följd av den här risken. En möjlig konsekvens av den minskade löshundsjakten är att förvaltningen av älg påverkas negativt i områden med varg på så sätt att älgstammarna inte hålls i schack. I vissa områden är det därför möjligt att markägare påverkas sekundärt. Dock bör den här effekten ställas mot vargens predation på just älg. Nettoeffekten är svårbedömd och kan sannolikt variera mellan olika områden. Den minskade omfattningen av löshundsjakt kan även leda till att efterfrågan på jakthundar minskar. Denna tes framförs bl.a. av et al. (2011). har gjort en undersökning kring nyregistreringar av drever, stövare, jämthund och gråhund baserat på data från . Undersökningen visar på en statistiskt signifikant negativ effekt av vargtätheten inom län i vargbältet på nyregistreringen. Undersökningen är dock ännu opublicerad (men redovisas i viss detalj på Jägareförbundets hemsida11). För att ge ytterligare kvantitativ information krävs djupare analys som betraktar marginaleffekten på löshundsjakt av ett ökat vargbestånd. Det bör noteras att metoder finns för att undvika angrepp och skador, såsom vargpinglor och skyddshalsband. Effekten av dessa metoder är dock inte klarlagd. 11 /2013/06/jakthundar/ []. Minskad tillgång till bytesdjur Vargens viktigaste bytesdjur i är älg, som täcker av födobehovet. Ca 120 älgar tas per vargflock, oavsett flockstorlek (SOU 2012:22). Om vargen etablerar sig i södra delen av landet kan även vildsvin, dovhjort och kronhjort vara viktiga bytesdjur. Som vi tidigare argumenterade i avsnittet om björnens predation kan det vara rimligt att se vargens predation på älg som en samhällsekonomisk kostnad snarare än en nytta. En ökad predation på älg leder oundvikligen till mindre älgjaktmöjligheter. I och med att jakt ofta är en frivillig fritidssysselsättning går därmed nytta förlorad i termer av rekreationsvärden och köttvärden. Något som inte framkommit i litteraturen, men som kan vara en konsekvens att ta hänsyn till, är att vargens predation på älg (samt vargförekomstens inverkan på löshundsjakten) driver jägare till längre resor för att komma till områden med gynnsamma jaktförhållanden. Denna resekostnad skulle möjligtvis kunna värderas. är kostnadsposten dock en spekulation från författarnas sida. 5.4.4 Exempelfall, jaktrelaterad näring För att belysa de potentiella konsekvenserna för en jaktrelaterad verksamhet av rovdjursförekomst lyfts nedan fram ett exempel från ett gods i norra som bedriver utarrendering av jaktmark. Det bör noteras att det här exemplet inte nödvändigtvis är representativt för näringen som helhet. Godset ligger i och har egendomar om land. Företaget arbetar med skogsbruk, bergtäkt, gösodling, fastighetsförvaltning, jakt, jordbruk, fiske, naturvård och förvaltning av sin kulturbyggnadsmiljö. Jakten är en företagsekonomiskt viktig verksamhet. Strövargar har rapporterats i området ett tiotal gånger . Man befarar en fast etablering. Även lodjur har börjat etablera sig. Som en följd av predation har klövviltstammarna i regionen minskat betydligt. I ett närliggande område har älgjakten ställts in på grund av för få älgar. Kronviltet i området har förvaltats framgångsrikt sedan 60- talet till följd av ett långsiktigt utfodringsprogram och biotopförbättrande åtgärder. Det är (2007) möjligt att göra turistsafari för att lyssna på platshjortanas bröl under brunsten. Man befarar att de investeringar som gjorts, ca , kan komma att bli värdelösa vid en vargetablering. Även dovhjorten sprider sig i trakten och bedöms till följd av förvaltningsåtgärder kunna nå upp till en fullt jaktbar stam. Meravkastningen från dovhjorten beräknas kunna bli i storleksordningen räknat i nuvärde. kommer omkring hälften av omsättningen från jakten från utländska turistjägare. Godset befarar att de långsiktiga investeringar som gjorts inte ger önskad utdelning om rovviltstrycket fortsätter att öka. En allmän slutsats från avsnitten ovan är att rovdjurens inverkan på jakt och jaktmöjligheter kan vara betydande. Det är dock svårt att kvantifiera denna effekt. Predation som minskar den jaktbara viltstammen och inverkan på löshundsjakt är de två tunga posterna, vilket leder till ytterligare, mer indirekta konsekvenser som t.ex. lägre markarrendepriser och fastighetsvärden, samt inverkan på jakt- och hundrelaterade näringar. Vidare kan dessa konsekvenser leda till effekter som påverkar attraktiviteten i glesbygden. Storleken på effekterna bestäms av ett flertal komplicerade faktorer. Vad gäller den upplevda nyttan av jakt är det inte känt vilken relation som finns mellan rekreationsvärden och jaktbara stammar av t.ex. rådjur och älg. Sannolikt minskar rekreationsvärdet då sannolikheten att fälla ett djur minskar, men det är inte säkert att minskningen är proportionell mot antalet djur. Vidare – angrepp från varg och björn mot hundar leder dels till skador och dödsfall bland hundarna, dels till att löshundsjakten minskar av försiktighet, vilket innebär förlorade rekreationsvärden. Det är svårt att predicera hur mycket mer löshundsjakten skulle minska med en ökning av varg- och björnstammarna med ett visst antal. Sammantaget ser vi därför att det är mycket svårt att göra någon form av kvantitativ uppskattning kring hur våra scenarier enligt avsnitt 4 påverkar samhällsnyttan som genereras av jakt. Det bör också noteras att det i vissa lägen kan vara relevant att se på det totala rovdjurstrycket. Till exempel kan det spela en roll om det finns både varg och björn i ett område eller bara björn, och interaktionerna mellan arterna kan spela en komplicerad roll för jakten. 6 Resultat från intervjuer och fokusgrupper I detta avsnitt sammanfattas översiktligt resonemang som framkommit från intervjuer och fokusgrupper. Vad gäller intervjuerna har de delar som i huvudsak behandlat samhällsekonomiska konsekvenser av våra ökningsrespektive minskningsscenarier behandlats i texten ovan. Därför presenteras nedan mer övergripande resonemang kring några punkter som vi bedömer vara av allmänt intresse. Intervjuerna finns i sin helhet i Appendix B och mötesanteckningar från fokusgrupperna finns i Appendix C.12 Totalt har tio ca 45 – intervjuer genomförts för att erhålla fördjupad kunskap om vilka konsekvenser som en variation av olika intressenter i ser vid förekomst av björn, järv, lo och varg i . Intervjuerna genomfördes också för att fånga synpunkter gällande organisationernas syn på förvaltning av rovdjuren. En sammanfattning av intervjuernas övergripande resonemang presenteras nedan. Följande personer har intervjuats. HansHedlund (Kommuner och Landsting) , och () 12 Rapportens appendix publiceras på /publikationer och (WWF) De intervjuade representerar olika organisationer vars medlemmar kan tänkas uppleva konsekvenser i och med ökningar eller minskningar av de fyra stora rovdjuren. Inte oväntat skiljer sig åsikterna åt gällande vilka konsekvenserna är för de respektive medlemmarna, likaså om konsekvenserna ger sig tillkänna som kostnader eller nyttor för föreningens medlemmar. Se övriga delar i rapporten. Nedan redovisas tre punkter som vi bedömt vara av allmänt intresse. Svaren skiljer sig åt mellan organisationerna vad gäller frågan om vilka faktorer som är viktiga för en långsiktigt hållbar förvaltning av rovdjur i . En generell slutsats är att de organisationer som ser nyttor med rovdjur först och främst betonar vikten av det ekologiska perspektivet och att säkerställa nivåer för gynnsam bevarandestatus för samtliga rovdjursstammar. De organisationer vars medlemmar påverkas direkt av rovdjuren (tamdjurshållare och jägare) uttrycker en önskan om större hänsynstagande till sin näringsverksamhet genom mer självklar och fullgod ersättning för de skador, det förebyggande arbete och det allmänna merarbete som rovdjuren förorsakar. En viktig beståndsdel som majoriteten av de intervjuade tagit upp som betydande för förvaltningen är tidsperspektivet. En faktor för att nå en framgångsrik långsiktigt hållbar förvaltning är att det på ett transparent och tydligt sätt går att förutspå hur förvaltningen kommer att påverka både människor och rovdjur . Likaså tolkas lånsiktighet som att rovdjursstammarna ska justeras till önskvärda stamstorlekar . Tidsperspektivet kan också tänkas ge utrymme till den anpassningsönskan som finns från organisationerna. Övergripande verkar det finnas en samsyn i att anpassningen till en ny förvaltningsplan kan tillåtas ske , men det slutgiltiga beslutet om hur förvaltningen bör se ut bör inte dröja. Man efterlyser en större tydlighet och förutsägbarhet i politiken. Vidare råder konsensus bland organisationerna rörande den nuvarande förvaltningen: den brister i sitt sätt att leverera acceptans och trovärdighet. genomfördes två fokusgruppsmöten för att identifiera allmänhetens åsikter och tankar gällande förekomst av de fyra stora rovdjuren. Som tidigare nämnts anlitandes företaget för rekryteringen av deltagare till både Lycksele- och Torsbymötet. Rekryteringen skedde per telefon där de uppringda var slumpmässigt utvalda invånare i och . Ett screeningformulär användes dock för att skapa balanserade grupper om 8-9 personer med hänsyn till deltagarnas kön, ålder och intressen gällande t.ex. miljö- och jaktfrågor. Mötena i och hölls på kvälltid, var långa och följde samma dagordning. De leddes med avsikt av två olika moderatorer för att undvika upprepning av någon eventuell moderatoreffekt. Den allmänna uppläggningen var att i början ha så öppen diskussion som möjligt kring rovdjur, för att därefter smalna av samtalet mot hur deltagarna ser på förändringar i antalet rovdjur. Mer specifikt såg dagordningen ut så här: 1.Moderatorn säger några välkomstord. 2.Varje deltagare presenterar sig och säger något om sin egen relation till rovdjur. 3.Fråga från moderatorn: Vad är det första ni kommer att tänka på när ni hör talas om rovdjur? 4.Moderatorn säger några introducerande ord om de fyra stora rovdjuren. 5.Fråga från moderatorn: Vad är viktigt för er när det gäller rovdjur och rovdjurens närvaro i ? a)Varför är det ni har tagit upp viktigt? b)Vad är allra viktigast? 6.Fråga från moderatorn: Har ni upplevt några förändringar när det gäller rovdjuren ? I så fall vilken typ av förändringar? 7.Moderatorn förklarar: ska vi tala om förändringar av antalet rovdjur i och vad det kan få för konsekvenser. I denna diskussion ingår inte åtgärder som kan användas för att förändra antalet rovdjur i , dvs. åtgärder som insättning, förflyttning eller jakt på djur är inte en del av diskussionen. 8.Moderatorn introducerar situationen beträffande björn: finns det ca 3300 individer. Eftersom gör bedömningen att den skandinaviska björnpopulationen bör bestå av minst 2000 björnar för att på lång sikt vara livskraftig, innebär det att dagens nivåer kan behållas och björnstammen behöver alltså inte öka. a)Antag att antalet björnar förblir oförändrat de kommande 5 åren. Vilka konsekvenser tror ni att en situation med ett oförändrat antal björnar jämfört med skulle innebära? Finns det några positiva respektive negativa konsekvenser? Går det att säga något om storleken på de möjliga konsekvenserna? b)Antag att en minskning av antalet björnar sker jämfört med och att antalet björnar halveras så att det finns 1800 björnar i . Vilka konsekvenser tror ni att en situation med ett minskat antal björnar jämfört med skulle innebära? Finns det några positiva respektive negativa konsekvenser? Går det att säga något om storleken på de möjliga konsekvenserna? 9.Moderatorn introducerar situationen beträffande varg: Dagens bestånd av vargar uppskattas från vetenskapligt håll till ungefär 27113 individer. Antag att en ökning sker jämfört med och att antalet vargar ökar med så att det finns 450 vargar i . Vilka konsekvenser tror ni att en situation med ett ökat antal vargar jämfört med skulle innebära? Finns det några positiva respektive negativa konsekvenser? Går det att säga något om storleken på de möjliga konsekvenserna? Antag att en minskning sker jämfört med och att antalet vargar minskar med så att det finns 100 vargar i . Vilka konsekvenser tror ni att en situation med ett minskat antal vargar jämfört med skulle innebära? Finns det några positiva respektive negativa konsekvenser? Går det att säga något om storleken på de möjliga konsekvenserna? 10.Moderatorn introducerar situationen beträffande järv: finns ca 650 järvar i . 13 Detta var den senaste tillgängliga uppskattningen då fokusgrupperna hölls. a.Antag att en ökning sker jämfört med och att antalet järvar ökar med så att det finns 850 järvar i . Vilka konsekvenser tror ni att en situation med ett ökat antal järvar jämfört med skulle innebära? Finns det några positiva respektive negativa konsekvenser?