sou · H1B341 · 2013-06-14 00:00:00 — Ett grundläggande villkor för föräldrapenning på sjukpenningnivån är enligt 12 kap. 21 § SFB att föräldern är försäkrad för arbets- baserad föräldrapenning enligt 6 kap. 6 § 2 SFB. Vidare krävs det att en SGI kan fastställas för föräldern enligt 25 kap. 3 § SFB. SGI är i princip den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att få tills vidare för eget arbete. Se vidare avsnitt 3.1. gäller dessutom ett 240-dagarsvillkor enligt 12 kap. 35 § SFB. För att föräldrapenning på sjukpenningnivån ska kunna lämnas krävs det att föräldern under minst före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten för födelsen varit försäkrad för sjukpenning och under hela skulle ha haft rätt till en sjukpenning som överstiger lägstanivån för föräldrapenning. Det ställs med andra ord ett särskilt kvalifikationskrav. Om 240- dagarsvillkoret inte är uppfyllt, eller om hel föräldrapenning på sjukpenningnivån i annat fall inte överstiger , lämnas i stället föräldrapenning på grundnivån. gäller emellertid inte längre 240-dagarsvillkoret för att föräldern ska kunna få föräldrapenning på sjukpenningnivån. Beräkning av inkomstrelaterad föräldrapenning Hur inkomstrelaterad föräldrapenning beräknas framgår av 12 kap. 22 § SFB. För hel föräldrapenning ska sjukpenningnivån motsvara förälderns beräkningsunderlag för sjukpenning på normalnivån enligt 28 kap. 7 § 1 SFB grundat på en särskild SGI beräknad enligt 12 kap. 25–31 §§ SFB. Det betyder att föräldrapenningen i stort sett motsvarar förälderns ersättningsnivå för sjukpenning, det vill säga av SGI. Mer exakt motsvarar den av förälderns SGI sedan denna har multiplicerats med 0,97. Beloppet ska därefter divideras med 365, eftersom förmånen ska beräknas per dag: Hel inkomstrelaterad föräldrapenning per dag = SGI x 0,97 x 0,8 / 365 Skulle beräkningen leda till att beloppet är per dag eller mindre ska föräldrapenning på grundnivån lämnas i stället. Har föräldern en låg SGI är minimibeloppet alltså per dag. SGI för inkomstrelaterad föräldrapenning När man känner till förälderns SGI är det alltså enkelt att beräkna föräldrapenningen. Det som gör saken komplicerad är att förälderns SGI fastställs på ett särskilt sätt, som avviker något från vanliga bestämmelser. Hur det går till framgår av 12 kap. 25–31 §§ SFB och vi ska nämna några av de viktigaste särbestämmelserna. När föräldrapenningen beräknas ska man till att börja med bortse från det vanliga taket för SGI, som är 7,5 prisbasbelopp. I stället ska taket vara 10 prisbasbelopp. Prisbasbeloppet uppgår till , vilket betyder att högsta möjliga SGI i fråga om föräldrapenning är . Det medför i sin tur att högsta möjliga föräldrapenning är . När föräldrapenning beräknas ska man vidare bortse från bestämmelserna i 26 kap. 19–22 §§ SFB, vilket i praktiken innebär att vissa studerande, arbetslösa och andra personer kan få en mer förmånlig SGI än annars. De kan nämligen använda sin tidigare SGI i stället för den som gäller eller motsvarande. Fram till dess att barnet fyller kan dessutom en särskild beräkningsgrund användas i fråga om föräldrapenning. Fram till dess ska föräldrapenningen nämligen inte sänkas, även om förälderns vanliga SGI sänks. I stället ska föräldrapenningen beräknas lägst på grundval av den SGI som gällde innan sänkningen eller på den högre inkomst som kan följa av ett löneavtal. Beräkningsgrunden är ett komplement till det SGI-skydd vid föräldraledighet som framgår av 26 kap. 15 § SFB men som kan upphöra när barnet fyllt . Den särskilda beräkningsgrunden ska användas för all föräldra- penning som lämnas till föräldern, det vill säga även om föräldern får föräldrapenning för vården av ett äldre barn. Den särskilda beräkningsgrunden ska också användas när en kvinna blir gravid på nytt innan barnet fyllt . I den situationen kan föräldra- penningen grundas på förälderns tidigare SGI till dess att det nya barnet fyller två. Den bestämmelsen gäller för båda föräldrarna. De grundläggande kraven för väntepenning på sjukpenningnivån bör motsvara de som gäller för föräldrapenning på denna nivå. Det ska alltså krävas att föräldern är försäkrad för arbetsbaserad vänte- penning och att det enligt 25 kap. 3 § SFB kan fastställas en SGI för föräldern. Det bör däremot inte krävas att 240-dagarsvillkoret är uppfyllt. Den förälder som fått vänta för länge på förskoleplats kommer att ha fått föräldrapenning i och ett 240-dagarsvillkor skulle därmed innebära att det ställs hårdare krav för väntepenning på sjukpenningnivån än för fortsatt föräldrapenning på samma nivå. Det framstår som orimligt. Beräkningen av väntepenning på sjukpenningnivån bör i övrigt helt och hållet motsvara beräkningen av föräldrapenning på samma nivå. Hel väntepenning på sjukpenningnivån bör därför motsvara förälderns beräkningsunderlag för sjukpenning på normalnivån grundat på en SGI beräknad enligt 12 kap. 25–31 §§ SFB. Den särskilda SGI som gäller för inkomstrelaterad föräldrapenning ska alltså gälla även i fråga om väntepenning. Hel väntepenning på sjuk- penningnivån kommer därmed att vara av SGI multi- plicerad med 0,97 och dividerad med 365. Förmånen kommer att vara precis lika stor som den inkomstrelaterade föräldrapenningen. Vårt förslag: Den kommun som inte erbjuder förskoleplats ska betala för den väntepenning som lämnas. I vissa fall ska kommunen också betala en sanktionsavgift som tillfaller staten. Sanktionsavgiften ska göra att kommunen sammanlagt får betala ett belopp som motsvarar väntepenning på högsta möjliga nivå för hela den tid dröjsmålet varar. skulle det vara per dag, eller nästan . Sanktionsavgiften ska i första hand användas till att finansiera administration av väntepenningen och de statliga ålderspensionsavgifter som betalas för väntepenningen. Att kommunen ska betala för väntepenningen är en grundtanke i vårt förslag. Det förstärker kommunens incitament att erbjuda förskole- plats inom lagstadgad tid och kommer sannolikt att vara ett effektivt verktyg för att så många barn som möjligt ska erbjudas plats . Det är ingen nyhet att delar av socialförsäkringen finansieras genom särskilda betalningar från kommuner. Denna möjlighet nämns i 2 kap. 4 § SFB och delar av den assistansersättning som regleras i 51 kap. SFB finansieras genom sådana betalningar. Förutom väntepenningen föreslår vi att betalningsansvaret i vissa fall också ska omfatta en sanktionsavgift som tillfaller staten. Syftet med den är att alla dröjsmål ska vara lika kostsamma för kommunen oavsett vilka inkomster föräldrarna har och oavsett om de tar ut väntepenning för hela perioden eller för en enstaka dag. Den kommun som inte erbjuder förskoleplats ska betala för den väntepenning lämnar för vården av ett barn. Betalningsansvaret ska omfatta all väntepenning som lämnas för barnet, oavsett hur många föräldrar som tar emot ersättning. När kommunen har erbjudit förskola, eller när skyldigheten annars upphört, ska sammanställa hur stor ersättning som lämnats och kommunen ska sedan ersätta dessa kostnader. I det här sammanhanget måste det betonas att kommunen inte fullgör sin skyldighet att erbjuda förskola genom att betala för den väntepenning som lämnas. Kommunen kan alltså inte välja att betala för väntepenning i stället för att erbjuda barnet en förskoleplats. Tvärtom är Skolinspektionen oförhindrad att ingripa mot en kommun som inte erbjuder plats även om kommunen har fått eller kommer att få betala för väntepenning. Som vi sett i avsnitt 9.6 finns det inte något hinder mot ett vitesföreläggande eller utdömande av vite. Man hade kunnat stanna vid att kommunen ska betala för den väntepenning som lämnas. Följden skulle dock bli att kommunens betalningsansvar varierar beroende på föräldrarnas inkomster (deras SGI) och i vilken omfattning de väljer att ta ut väntepenning (för hela perioden eller för någon enstaka dag). Det framstår som klart olämpligt. Alla dröjsmål bör vara lika kostsamma för kommunen. Vi förslår därför att kommunen vid sidan av väntepenningen även ska betala en sanktionsavgift som tillfaller staten. Den ska jämna ut kostnaderna för dröjsmålet, så att de blir lika stora oavsett vilka barn och föräldrar som drabbas och oavsett om de tar ut väntepenning för hela perioden eller för en enstaka dag eller del av . Den lösning vi förordar är att kommunen alltid ska betala ett belopp som motsvarar väntepenning på högsta möjliga nivå för hela den tid som dröjsmålet varar. Kommunen ska således betala det belopp som en förälder med högsta möjliga SGI hade kunnat få för hela den period som dröjsmålet varar, inklusive veckoslut och . Kommunen ska med andra ord betala ett maximibelopp och sanktionsavgiften är verktyget för att uppnå det. Sanktionsavgiften ska helt enkelt vara mellanskillnaden mellan den väntepenning som faktiskt lämnat till föräldrarna och maximibeloppet, det högsta belopp som hade kunnat lämnas. Sanktionsavgiften kommer därmed att variera från fall till fall. Konstruktionen kan beskrivas med hjälp av en enkel formel: Sanktionsavgift = maximibelopp - lämnad väntepenning 2013 är maximibeloppet per dag, eftersom det är högsta möjliga väntepenningen. kommer därmed att kosta kommunen 28 380 (x ). Hur stor del som är sanktionsavgift beror på hur mycket väntepenning som lämnas. Är väntepenningen exempel- vis , så är sanktionsavgiften . Är vänte- penningen i stället , så är sanktionsavgiften hela . Avgiften varierar i syfte att kommunen alltid ska betala ett sammanlagt belopp som motsvarar maximibeloppet. Konstruktionen bygger dock på att minst en av barnets föräldrar ansöker om och beviljas väntepenning för åtminstone någon del av . Först då kan kräva kommunen på betalning för väntepenning och sanktionsavgift. Om ingen förälder ansöker om väntepenning, eller om avslår ansökan, kommer kommunen inte att behöva betala något belopp alls. När maximibeloppet fastställs bör hela förmånstiden räknas. Man bör alltså bortse från det krav på anmälan till som ställs i 11 kap. 12 § SFB. Oavsett när föräldern gjort anmälan bör maximibeloppet motsvara hel väntepenning på högsta möjliga nivå från och med vardagen efter platsdagen till och med vardagen före den dag barnet kan börja förskola eller den dag skyldigheten att erbjuda förskola upphör av något annat skäl. Ingen finansiering genom socialavgifter Tanken är att väntepenningen helt och hållet ska finansieras av de kommuner som inte erbjuder förskoleplats . Den ska alltså inte bekostas av socialavgifter. Detta behandlas närmare i avsnitt 12.8. Sanktionsavgiften bör enligt vår mening inte heller flyta in i statskassan i stort. I stället bör den i första hand användas till att finansiera administration av väntepenningen och de statliga ålderspensionsavgifter som vi föreslår att staten ska betala för väntepenningen. Den användningen bör framgå direkt av lagtexten. Om sanktionsavgiften genererar ett överskott, vilket är möjligt, ska det dock kunna användas även till andra ändamål. Vårt förslag: ska handlägga ärenden om väntepenning och betalningsansvar. Kommunen är inte part i ärenden om väntepenning men ska få tillfälle att yttra sig om det inte är obehövligt. Kommunen ska även underrättas om innehållet i beslut som innebär att väntepenning beviljas. Kommunen ska för sin del underrätta när kommunen erbjuder förskola till ett barn vars förälder har beviljats väntepenning. Samma sak ska gälla när skyldigheten att erbjuda förskola upphör av något annat skäl. När den så kallade förmånstiden har upphört ska Försäk- ringskassan fatta ett beslut om kommunens betalningsansvar. Enligt 8 kap. 5 § SFB handläggs ärenden om föräldrapennings- förmåner av och vi föreslår att det ska gälla även för väntepenning. ska också handlägga ärenden om kommuners betalningsansvar. Det här avsnittet handlar om hur handläggningen ska gå till och vi kommenterar de olika stegen genom att följa ett ärende om väntepenning från början till slut. Den som vill ha en förmån ska enligt 110 kap. 4 § SFB ansöka om den skriftligen. Ansökan ska innehålla de uppgifter som behövs i ärendet och den ska vara egenhändigt undertecknad. Uppgifter om faktiska förhållanden ska lämnas på heder och samvete. Som utgångspunkt kommer detta att gälla även i fråga om väntepenning. När det gäller övriga föräldrapenningsförmåner får enskilda använda självbetjäningstjänster via Internet för att göra anmälan enligt 11 kap. 12 § SFB (se avsnitt 11.4) samt för att ansöka om förmåner. Sådana tjänster får också användas för att avstå och återta rätt till föräldrapenning. Detta anges i före- skrifter (FKFS 2011:3) som meddelats med stöd 111 kap. 4 § SFB och (1998:562) med vissa bemyndiganden för . För att en förälder ska kunna använda självbetjäningstjänster via Internet även i fråga om väntepenning måste föreskrifter ändras. Om väntepenningen införs får myndigheten överväga en sådan ändring. Vi lämnar inga förslag i denna del. Vi har övervägt om föräldern i samband med en ansökan ska vara skyldig att ge in den information om platsdag med mera som kommunen lämnat i enlighet med den informationsskyldighet som vi också föreslår. Det skulle sannolikt underlätta handläggningen. har vi bedömt att kommunen ska vara fri att välja hur informationen lämnas, till exempel i form av brev, via e-post eller på annat sätt. Informationen kan alltså vara utformad på många olika sätt och ett generellt krav på att den ska ges in i samband med ansökan går därför knappast att ställa upp. får i stället avgöra när det skriftliga beskedet behövs och ska begäras in. När ansökan kommit in ska enligt 110 kap. 13 § SFB se till att ärendet blir utrett i den omfattning som dess beskaffenhet kräver. Den enskilde är skyldig att bidra genom att lämna de uppgifter som är av betydelse för bedömningen av frågan om ersättning eller i övrigt för tillämpningen av balken. I ett ärende om väntepenning kan det bland annat behöva utredas när anmälan om förskola kom in till kommunen och om kommunen har erbjudit förskoleplats eller inte. Frågor om till exempel försäkringstillhörighet och SGI kan också behöva utredas. Som en allmän princip gäller att den som ansöker om en förmån ska visa att villkoren för den är uppfyllda. Den enskilde har bevisbördan. Kommunen har givetvis ett starkt intresse i ärendet och kan även bidra med information om anmälningsdag, önskemål om plats eller andra omständigheter som är av betydelse för bedömningen. Kanske anser kommunen rentav att barnet har erbjudits förskoleplats . Av dessa skäl föreslår vi att normalt ska ge kommunen tillfälle att yttra sig i ärendet innan beslut fattas. För att ärendet ska kunna avgöras inom rimlig tid bör den frist som kommunen får på sig att svara i regel vara ganska kort. Uteblir svaret får avgöra om det ändå går att fatta beslut. I vissa fall kommer kommunens yttrande att framstå som obehövligt. ska då inte behöva höra kommunen. Det kan gälla till exempel om det står klart att förälderns ansökan ska avvisas eller avslås av något skäl som inte har med kommunen att göra. Det kan också gälla när frågan om väntepenning prövas på nytt och kommunen redan har yttrat sig. Så kan vara fallet när en annan förälder än tidigare ansöker om förmånen eller när ansökan avser en annan period. I dessa fall bör det första yttrandet ofta räcka, eftersom kommunen därefter ska vara skyldig att självmant underrätta om barnet erbjuds förskola eller om skyldigheten att erbjuda förskola upphör av något annat skäl. Kommunen är inte part i ärendet Trots att kommunen normalt ska höras i ärendet menar vi att kom- munen inte är att betrakta som part hos i ett ärende om väntepenning. Kommunens roll är bara att lämna den information som behövs för att ansökan ska kunna prövas. Rollen påminner om den kommunen har när Skolinspektionen prövar en ansökan om godkännande som enskild huvudman för förskole- klass, grundskola, grundsärskola eller fritidshem. Den kommun där utbildningen ska bedrivas ska få tillfälle att yttra sig men anses inte vara part i ärendet.17 Kommunen har i princip samma roll när en enskild ansöker om assistansersättning enligt 51 kap. SFB.18 En annan sak är att kommunen kan ha rätt att överklaga det beslut om väntepenning som fattar. Det återkommer vi till. Kommunen måste vidare betraktas som part när behandlar frågan om kommunens betalningsansvar. Frågan om kommunen är part eller inte har betydelse bland annat för vilka bestämmelser i förvaltningslagen (1986:223) som ska tillämpas. Sekretess i ärenden om väntepenning Bestämmelser om sekretess finns i offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400), OSL. En uppgift som det gäller sekretess för får normalt inte röjas vare sig för enskilda eller för andra myndigheter. Frågan är därmed om sekretess kan hindra handläggningen av ett ärende om väntepenning. Det kan i så fall behövas lagändringar. Hos gäller sekretess för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i ett ärende enligt bland annat SFB. Detta framgår av 28 kap. 1 § OSL. Det finns alltså en presumtion för att uppgifter i socialförsäkringsärenden är offentliga. I förskolan är sekretessen starkare. Enligt 23 kap. 1 § OSL gäller sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Presumtionen är alltså att 17Se 2 kap. 2 § skolförordningen samt SOU 2008:122 s. 110 och 111. 1992/93:159 s. 198, prop. 1996/97:146 s. 9 och bet. 1997/98:SoU4 s. 6 och 7. sådana uppgifter omfattas av sekretess. Uppgifter i ärenden om fördelning av förskoleplatser omfattas troligen av bestämmelsen.19 När det gäller väntepenning är det framförallt uppgifter om barnets namn, ålder, anmälningsdatum, platsdag och väntetid som kan behöva lämnas ut mellan och kommunen. I regel torde sådana uppgifter inte omfattas av sekretess vare sig hos eller hos kommunen. Sannolikt är de alltså offentliga och kan lämnas ut om det behövs för handläggningen. Det kan dock tänkas att sekretess gäller för vissa uppgifter, till exempel uppgifter om barn som har behov av särskilt stöd.20 Det får då prövas om någon av de sekretessbrytande bestämmelserna i 10 kap. OSL är tillämpliga. Sekretessen bryts bland annat om barnets vårdnadshavare samtycker till det eller om Försäkrings- kassan begär uppgiften av kommunen (10 kap. 3 och 28 §§ OSL samt 110 kap. 31 § SFB).21 Sannolikt kommer handläggningen därmed att fungera även om en uppgift i undantagsfall skulle omfattas av sekretess. Vår bedömning är att det inte krävs några lagändringar. Beslut om väntepenning och överklagande När utredningen är tillräcklig ska fatta beslut om väntepenning. Normalt kommer ansökan att beviljas eller avslås. Beviljas förmånen kommer utbetalningen att ske enligt förordningen (1982:366) om utbetalning av dagersättningar från . Väntepenning kommer att betalas ut högst om inte ersättningsperioden tar slut . Som part ska föräldern givetvis underrättas om beslutet. Vi anser att även kommunen, som inte är att betrakta som part, bör underrättas om innehållet i beslut som innebär att väntepenning beviljas. Förutom att kommunen har ett starkt intresse i saken är det viktigt för att kommunen ska kunna fullgöra den underrättelseskyldighet som vi föreslår längre fram. får avgöra om underrättelsen till kommunen ska ske elektroniskt, genom brev eller på något annat sätt. Ytterligare bestämmelser om beslut finns i 112 kap. SFB. När det gäller ändring, omprövning och överklagande av beslut kommer allmänna bestämmelser i , förvaltningslagen och förvaltningsprocesslagen (1971:291) att vara tillämpliga. 19Se Kammarrätten i dom i mål nr 1667-11 samt, avseende äldre rätt, prop. 1979/80:2 del A s. 181 samt rättsfallen RÅ 84 Ab 140 och RÅ 1990 not 253. 1979/80:2 del A s. 181 och rättsfallet RÅ 1990 not 253. 2008/09:200 s. 563. bland annat att en enskild normalt ska begära omprövning hos innan ett beslut får överklagas. Först när beslutet har omprövats får det överklagas till förvaltningsrätten. Om den enskilde överklagar kommer att vara hans eller hennes motpart i förvaltningsrätten. Det följer av 7 a § förvaltningsprocesslagen. Kommunen kommer sannolikt inte att betraktas som part. Skulle förvaltningsrätten ändra beslutet och bevilja väntepenning kan det dock tänkas att kommunen får överklaga till kammarrätten med stöd av 33 § förvaltningsprocesslagen. Vid överklagande hos kammarrätten krävs det prövningstillstånd. Kommunen är inte part i ärendet om väntepenning och får inte överklaga beslut på den grunden. Beslutet påverkar dock kommunens rättsliga ställning eftersom kommunen senare kan bli skyldig att betala för väntepenningen. Kommunen har ett starkt intresse i saken, vilket markeras av förslaget att kommunen normalt ska få yttra sig i ärendet. Med hänsyn till det måste beslutet om väntepenning anses angå kommunen på det sätt som avses i 22 § förvaltningslagen. Det betyder att även kommunen får överklaga beslutet, om det kan anses ha gått kommunen emot. Om kommunen överklagar kommer den enskilde troligen att räknas som kommunens motpart i förvaltningsrätten.22 Skulle för- valtningsrätten ändra beslutet och neka väntepenning kan den enskilde överklaga till kammarrätten. Prövningstillstånd krävs då. När kommunen erbjuder förskoleplats till ett barn vars förälder har beviljats väntepenning måste informeras. Den dag barnet kan börja förskola upphör ju rätten till förmånen. På samma sätt måste informeras när kommunens skyldighet att erbjuda barnet förskola upphör av något annat skäl. Vi föreslår därför att kommunen ska vara skyldig att underrätta när kommunen erbjuder förskola till ett barn vars förälder har beviljats väntepenning för vården av barnet. Samma sak ska gälla när kommunens skyldighet att erbjuda förskola upphör av något annat skäl, som att barnet flyttar eller börjar i förskoleklassen. En sådan underrättelseskyldighet för kommunen är central för att besluten om väntepenning ska bli korrekta. 22 Se 7 a § förvaltningsprocesslagen och rättsfallet RÅ 2008 ref. 4. Skyldigheten att underrätta bör inträda så fort någon förälder har beviljats väntepenning för vården av barnet, även om det är för någon enstaka dag. Kommunen vet om att väntepenning har beviljats eftersom ska underrätta kommunen om beslut som innebär att väntepenning beviljas. Exakt hur underrättelsen till ska vara utformad behöver inte regleras i lag. Det viktiga är att den visar vilken dag barnet kan börja förskola eller vilken dag kommunens skyldighet att erbjuda förskola upphör och varför. Hur underrättelsen ska gå till, om den till exempel ska lämnas elektroniskt eller med vanligt brev, bör vara upp till att avgöra. Behövs det föreskrifter får stöd för sådana anses finnas i 3 § första stycket 1 förordningen med vissa bemyndiganden till . Beslut om betalningsansvar och överklagande har vi framförallt beskrivit ärenden om väntepenning. När den så kallade förmånstiden upphört föreslår vi emellertid att ska vara skyldig att fatta ett särskilt beslut om kommunens betalningsansvar. Förutom ärenden om väntepenning kommer det därför att finnas ärenden som gäller betalningsansvar. Förmånstiden är den tid under vilken föräldrar kan ha rätt till väntepenning. Den upphör när barnet kan börja förskola eller när kommunens skyldighet att erbjuda förskola upphör av något annat skäl. Kommunens underrättelse om det blir en signal till Försäkrings- kassan om att betalningsansvaret ska fastställas. Som framgått kan betalningsansvaret avse både väntepenning och sanktionsavgift. I ärenden om betalningsansvar är kommunen part och ska därför underrättas om innehållet i beslutet. Kommunen kommer vidare kunna överklaga beslut enligt allmänna bestämmelser i , förvaltningslagen och förvaltningsprocesslagen. kommer att vara kommunens motpart i domstol. Vid överklagande hos kammarrätten kommer prövningstillstånd att krävas. Den enskilde berörs inte av återbetalningsprocessen, som är en sak mellan staten och kommunen.