sou · H1B324 · 2013-04-22 00:00:00 — Likt så genomförs också i utvärderingar och revisioner av systemet och dess källkod av en, tillsynes, oberoende expert. Som tidigare nämnts så håller man i expertens rapporter hemliga men i går man steget längre och gör även uppgiften om vem som är den konsulterade experten hemlig. Syftet med att göra en utvärdering och revision av systemet och dess käll- kod torde vara att öka transparensen och i förlängningen tilltron till det elektroniska röstningsförfarandet men det synes vara kontra- produktivt att då hemlighålla uppgifter kring och innehåll i dessa utvärderingar, något man också fått kritik från internationella organisationer som /ODIHR för. års parlamentsval genomförde /ODIHR en Election Assessment Mission34 i och i deras slutrapport35 fick landet mycket hård kritik kring transparens och verifierbarhet av systemet. De rekommendationer som /ODIHR lämnade i sin rapport var bland annat att hela det elektroniska röstnings- förfarandet skulle regleras i lag, att anskaffade egen teknisk kunskap för att inte behöva förlita sig på leverantören, att testrapporter offentliggörs, att formella procedurer upprättas 34Denna rapports författare var Analyst på den här missionen. 35http:///odihr/77557 för handhavandet av programvara, att systemet görs verifierbart36, att man upprättar en katastrofplan, att ansvaret för programvaran tydliggörs, att dokumentation publiceras och att ansvaret för att avgöra huruvida dokumentationen följs tydliggörs och att transpa- rensen höjs genom att dokumentation och utbildningsmaterial publiceras så att medborgare och NGO:er kan observera fler av procedurerna. Då denna rapport skrivs kommer uppgifter om att man i håller på att skapa en kommitté som skall vara ansvarig för att utveckla internetröstningssystemet. Genom att denna kommitté blir ansvarig för den programvara som levereras av leverantören så förbättrar man, i enlighet med /ODIHRs rekommendationer, tydligheten i ansvarsfördelningen. Som en följd av detta ser det ut som att en ny version av det estniska internetröstningssystemet håller på att framarbetas, med någon typ av inbyggd verifierbarhet37. Praktiska erfarenheter i sammandrag skapades i utrymme i lagen för använd- ningen av maskiner för röstning och rösträkning, varefter man omgående påbörjade försök med automatiserad räkning av röster. skapade regeringen regler för godkännande av röstnings- maskiner men tekniska regler och standarder skapades inte . Elektroniska röstningsmaskiner i vallokal började man använda 1994 och användandet ökade stadigt då av kommunerna använde dessa. Röstningsmaskinerna som användes var av black box-typ. I de vindar av skepsis mot elektroniska röstningsmaskiner som svepte över första år så väcktes allt fler röster mot de maskiner som länge använts i . Mer specifikt så var det så att de NEDAP-röstningsmaskiner som varit i 36Citat It is recommended that a provision is introduced to provide clear criteria for determination of the validity of the votes cast via the Internet. och The /ODIHR recommends that the NEC forms an inclusive working group to consider the use of a verifiable Internet voting scheme or an equally reliable mechanism for the voter to check whether or not his/her vote was changed by malicious software. 37Någon beskrivning av denna nya version har inte ännu publicerats så forskare har inte kunnat utvärdera just i vilken utsträckning den kommer att vara verifierbar. bruk i köptes in för tester i , var- efter man på utredde dessa och kom till slutsatsen att de inte var av tillräckligt hög standard för att genomföra irländska val. Att ett annat land kommit till denna slutsats innebar naturligtvis att allt fler började ifrågasätta systemet också i . Den kritik som väcktes grundades i att dessa elektroniska röst- ningsmaskiner helt saknade verifikationsmekanism: kort och gott så fanns inga möjligheter att upptäcka eventuella fel och buggar i systemet och detta gör naturligtvis att tilltron till valresultatet blir mycket lågt. Olika grupper som verkade mot denna typ av elektro- nisk röstning genomförde flera uppmärksammade kampanjer , till exempel visade man hur chip i maskinerna snabbt kunde bytas ut mot falska dylika som kunde producera ett felaktigt valresultat utan att upptäckas. Ett annat spektakulärt fel med dessa maskiner, som också demonstrerades, kallas stormattack (eng. Tempest Attack) och manifesterade sig i detta fall i att den display som användes på maskinen visade sig utsända en radiosignal som kunde plockas upp med en vanlig radio – och när namnet på vissa kandidater visades på denna display så blev radiosignalen annor- lunda, varför man utanför vallokalen kunde avgöra vilka som röstade på dessa speciella kandidater. Efter utredning rekommenderade en kommitté att man, på grund av avsaknaden av transparens och verifikationsmöjlighet i de existerande elektroniska röstningsmaskinerna, helt skulle återgå till traditionellt röstningsförfarande med valsedlar. Kommittén lämnade dörren öppen för nya tester med elektroniska röstningsmaskiner i när sådana kunde möta högre transparens- och verifierbarhetskrav men så drogs istället de regler som tillät elektroniska röstningsmaskiner tillbaka. Inga nya tester är därför aktuella i för tillfället. Det elektroniska röstningsförfarandet har avskaffats. Det elektroniska röstningsförfarandet infördes i innan det att transparens och verifierbarhet blev slagord i och systemen visade sig därför vara tekniskt undermåliga: detta torde vara ett exempel på att just transparens och verifier- barhet måste vara ledord i nutida projekt som rör elektroniskt röstningsförfarande. Det elektroniska röstningsförfarandet har avskaffats. Dokumenterade effekter och utvärderingar i sammandrag Fram tills det att det tog slut så var det elektroniska röstnings- förfarandet i en framgångssaga som åtnjöta högt förtroende bland väljarna. Att av landets kommuner vid dess avskaffande använde de elektroniska röstningsmaskinerna indikerar att systemen åtnjöt en hög grad av tilltro (som förvisso visade sig felaktig) och att ansvariga politiker och tjänstemän gjort bedömningen att investeringar i systemen varit kostnadseffektiva och så vidare. Praktiska erfarenheter i sammandrag Den federala vallagen ändrades för att tillåta test av internet- röstning, efter godkännande från , i kantoner som så önskar, dock med begränsningen att max av landets väljare får rösta elektroniskt. Fyra kantoner testade därför i ett federalt val års parlamentsval internetröstning för 22 000 medborgare bosatta i utlandet, varav ungefär hälften röstade över internet. Två internetröstningssystem existerar i : Zürichsystemet och Genevesystemet. Båda systemen är av black box-typ. Det förstnämnda utvecklades och administreras av ett privat företag och det senare utvecklades och administreras direkt av kantonen . Båda systemen har använts i val tidigare, sammanlagt något dussin val. Enligt /ODIHRs Election Assessment Mission val så är den federala administrationens intention att vid val tillåta de flesta utlandsbosatta att rösta över internet och vid någon punkt därefter tillåta alla röstberättigade att göra det. har allt kraftigare kritik väckts mot de olika internetröstningssystemen i och valmyndigheternas sakt- färdighet i att följa med i den utveckling som sker på området. Till exempel så identifierar sig väljaren i de schweiziska systemen genom en kod som skickas ut per post. Den som kommer över en sådan kod, eller köper eller stjäl den av väljaren, kan sålunda rösta i väljarens namn38. Eftersom dessa system inte tillåter att väljaren ersätter en tidigare röst genom att erlägga en ny internetröst så är de öppna för just röstförsäljning39. Båda de schweiziska internetröstningssystemen fungerar enligt principen om dubbla kuvert: väljarens röst krypteras på den egna datorn (läggs i det första kuvertet) och väljarens identitet läggs till den krypterade rösten (skrivs på det andra kuvertet). När rösten kommer in till servern så kontrolleras väljarens identitet och skiljs sedan från rösten, som i sin tur läggs i den elektroniska valurnan. 38Det är därför vedertaget att den elektroniska identifikationsmetod som används måste vara av sådan karaktär att den har ett större värde än bara en röst. Ett svenskt exempel skulle vara de olika system för identifikation, av vilka Bank-ID är ett, där en elektronisk signatur är lagligt bindande. Detta skulle krasst kunna innebära att om man säljer sin röst genom att sälja sitt Bank-ID så gör man det också möjligt för röstköparen att göra olika affärer i ens namn. 39Ett tänkbart scenario är att partifunktionärer eller intresseorganisationer går från dörr till dörr och erbjuder pengar i utbyte mot att väljaren röstar över nätet i funktionärens sällskap. Eftersom väljaren inte kan ersätta sin röst när funktionären lämnat dennes hem så kan funktionären genomföra röstköpet. Dokumenterade effekter och utvärderingar i sammandrag /ODIHRs Election Assessment Mission år 201140 ger fede- rationen beröm för den stegvisa implementeringen man gjort av elektroniskt röstningsförfarande. Man menar att den långa processen gjort det möjligt både att bygga tillit bland befolkningen och att bygga tillförlitliga system. Man fann också att internetröstningen i detta val genomfördes utan problem och med stort tillit bland väljarna – men trots detta valde /ODIHR också att lyfta fram flera rekommendationer som hade med transparens och verifier- barhet att göra. Dessa var bland annat att internetröstningen skall beskrivas mer detaljerat i lag, att känslig data skall bevakas mer noggrant, att väljaren skall ges möjlighet att verifiera att rösten räknats korrekt, att väljaren skall få möjlighet att lägga mer än en internetröst för att på så sätt förhindra röstförsäljning och -köp, att myndigheten måste se över sitt användande av kryptering41, att inte dekryptera de elektroniska rösterna förrän efter valdagens slut, att myndigheterna bör skaffa egen teknisk expertis för att inte vara fullkomligt beroende av leverantörerna, att systemen bör testas inför varje val och slutligen att utvärdering av systemen skall öppnas upp och att alla rapporter från sådan utvärdering skall göras offent- liga. Praktiska erfarenheter i sammandrag har utrymme i lagen för att genomföra tester med elektronisk röstning i olika former och så har också skett första årtionde. Man har testat både mekaniska och elektroniska röstningsmaskiner i vallokal såväl som internet- röstning. Alla tester har varit av system av black box-typ. För att testa elektroniskt röstningsförfarande i val till förbunds- dagen kräver lagen att en reglering skapas och så har också gjorts, i form av den federala röstningsmaskinsregleringen. Röstnings- maskiner testades i begränsad utsträckning val till för- bundsdagen, vilket ledde till ett antal klagomål som först i början 40http:///odihr/87417 41All användning av kryptering måste ses över regelbundet: här verkar det som att systemen använder algoritmer och parametrar som må ha varit säkra men som, i /ODIHRs ögon, är det. av 2009 ledde till att den federala konstitutionella domstolen för- klarade den federala röstningsmaskinsregleringen okonstitutionell. Grunden till detta var den tyska federala grundlagens princip om valets offentliga natur, vilken förklarar att väljare (eller väljarkåren) skall kunna avgöra om en röst som avlagts också har räknats. Man förklarar i domslutet att eftersom röstningsmaskinerna som använ- des var konfigurerade på ett sådant sätt att de sparade en samman- räkning av rösterna i sitt interna minne och efter valdagens slut endast visade valresultatet på en display, så var det omöjligt för en enskild väljare, väljarkåren, valförrättare och observatörer att av- göra om individuella röster räknats korrekt och om röstsamman- räkningen var gjord på korrekt sätt. Domstolen menar att regle- ringen måste ändras och eftersom det inte skett så finns inga planer på att fortsätta tester med elektro- niskt röstningsförfarande i . Det finns ingen aktuell kravspecifikation som arbe- tats fram med utgångspunkt i den federala konstitutionella dom- stolens beslut. Dokumenterade effekter och utvärderingar i sammandrag Med ansvar för frågor om val En studie av de kommunala valnämndernas organisering & administration av de allmänna valen 2010 och omvalen 2011 och biträdande forskare , I varje kommun skall det finnas en valnämnd, som är lokal val- myndighet med ansvar i kommunen för frågor om val. Vallagen 3 kapitlet 3 § gick drygt en halv miljon västsvenskar till val- urnan runtom i och hölls omval i de 24 valdistrikt som utgör Nordöstra kommunal- valkrets.1 Orsaken till att omvalen krävdes var fel som inträffat års allmänna val såsom felaktigt godkända budröster, röster som kommit för sent för att räknas och bristande ordning vid en förtidsröstningslokal. Sådana fel var inte unika för och , tvärtom förekom liknande fel i en rad andra val och valkretsar.2 Att endast två omval hölls berodde i stället på att det var endast i dessa fall som felaktigheterna samverkade med mycket jämna valresultat. I valet till kommunfullmäktige i skiljde en (1) röst mellan partierna när det sista mandatet delades ut och i regionsfullmäktigevalet skiljde 16 röster när sista utjämningsmandatet delades ut.3 I sin granskning av inkomna överklaganden fann att de fel som begåtts därmed var tillräckliga för att kunna påverka valresultatet 1Siffror från slutgiltigt valresultat omval 2011. 2Exempelvis har det framkommit att 535 röster inte räknades i sammanräkningen av det slutgiltiga valresultatet, av dessa var det endast 15 som missades i en kommun som berördes av omvalet (PM s. 13). 3Valprövningsnämndens pressmeddelande , Omval i Västra och i kommun, nordöstra valkretsen. och tillkännagavs att omval därför skulle hållas (2012). Totalt inkom val 117 överklagande till valprövnings- nämnden, vilket är ett historiskt sett högt antal överklaganden. Av dessa rörde förtidaröstning (2012). Vilket som är det verkliga antalet begångna fel i samband med valet kan vi dock aldrig säkert veta. Vissa överklaganden kan sakna grund och andra fel kan gå oupptäckta och/eller orapporterade. Obeaktat vilken som är den korrekta siffran räcker det att konstatera att ovanligt många fann för gott att överklaga valresultatet och att tillräckligt många allvarliga fel inträffade för att påkalla en närmare granskning av arbetet med röstmottagningen.4 Inför valet flyttades ansvaret för förtidsröstningen från till 290 kommuner. Bakgrunden till den reformen var det stadigt sjunkande antalet Postkontor och et al kunde i en rapport konstatera att reformen medfört en ökad mångfald av förtidsröstningslokaler (et al ). Valnämndernas redan stora ansvar för de praktiska arrangemangen av valen blev därmed än större och den mångfald som et al kunde konstatera i valet av förtidsröstningslokaler gör att det är svårt att överblicka det arbete som valnämnderna gör. Före- liggande rapport syftar därför till att undersöka valnämndernas syn på olika delar av valprocessen och hur de har hanterat olika aspekter av valprocessen. Regeringen har uppdragit åt parlamentariska vallags- kommitté att se över bland annat rutinerna vid röstmottagning och rösträkning samt hanteringen av valsedlar, innan och efter det att rösterna avlagts. I uppdraget ingår även att granska den utbildning som ges till de som förättar valet samt de praktiska arrangemangen runt förtidsröstningslokaler.5 Ansvaret för att hantera dessa bitar av valadministrationen ligger i stort på kommuners val- nämnder. I syfte inhämta valnämndernas erfarenheter och åsikter har kommittén utformat och tillsänt landets samtliga valnämnder en enkät samt därefter uppdragit åt forskare vid Statsvetenskapliga 4För en mer ingående diskussion om orsaker till det höga antalet överklaganden rekommen- deras kapitel i Omstritt Omval av . 5Översyn av valsystemet, Dir 2011:97. institutionen vid att sammanställa och analysera svaren på dessa enkäter. Föreliggande rapport är resultatet av detta arbete. I enkäten ges valnämnderna möjligheten att utifrån 22 frågor i fri text beskriva respektive valnämnds arrangemang av exempelvis förtidsröstningslokaler, vallokaler och rösträkning.6 Från landets 290 kommuner med tillhörande valnämnder har totalt 226 besvarade enkäter inkommit. Uttryckt annorlunda har av samt- liga valnämnder eller representanter för dessa svarat, vilket får anses som en relativt god svarsfrekvens. I alla landets valkretsar utom en har en majoritet av kommunerna besvarat enkäten. Det förefaller även saknas systematiska skillnader mellan de kommuner som besvarat enkäten och de som inte besvarat enkäten. Det enda som tycks förena de icke-svarande valnämnderna och som särskiljer dem från de svarande valnämnderna förefaller vara just att de inte besvarat enkäten. Avsaknaden av systematiska studier av landets valnämnder innebär dock att det skulle kunna finnas något, för oss okänt, som förenar dem. Vad gäller faktorer som storstad- stad-glesbygd och andra icke-valnämndsspecifika faktor är dock landet välrepresenterat genom de inkomna svaren. Figur 1 visar den geografiska fördelningen av icke-svarande kontra svarande kom- muner. Vid sidan om landskartan redovisas de tre storstads- regionerna separat för ökad visuell tydlighet. 6 Enkäten återfinns i Appendix A. Figur 1 Kommuner/Valnämnder som besvarat enkäten Kommentar: Antal svarande kommuner/valnämnder är 226, 64 av landets 290 valnämnder har därmed valt att inte besvara enkäten. Av de kommuner som berördes av omvalet har en majoritet av kommunerna i och kommun besvarat enkäten. Det är dock möjligt att dessa inte skiljer sig nämnvärt från landets övriga kommuner då det inte var felaktig- heterna i sig som var unika och som gjorde omvalet nödvändigt utan att valresultatet i dessa områden var så jämnt att de problem som trots allt fanns kan ha haft en reell påverkan på mandat- fördelningen (2012).7 De kommuner som berördes av omvalet är dock intressanta då det i dessa kommuner genom- fördes val med ovanligt kort mellanrum. Chansen att de erfaren- heter som en valnämnd erhåller varje val faktiskt får konsekvenser för genomförandet av följande val borde därmed vara större i dessa kommuner än i övriga kommuner där det passerar mellan valen. Enkäten som har utformats av ledamöter i vallagskommittén har en explorativ karaktär och ger valnämnderna möjligheten att utifrån 22 frågor i fri text beskriva respektive valnämnds arrangemang av exempelvis förtidsröstningslokaler, vallokaler och rösträkning. Enkäten återfinns i Appendix A. Att den svarande ges möjligheten att svara i fri text har fördelen att den svarande inte begränsas av färdig svarsalternativ i enkäten. Tillåter vi oss spekulera kan vi exempelvis misstänka att svarsalternativet helikopterskjuts hade saknats i en enkät med fasta svarsalternativ. Fritextsvaren resulterar i att svaren lämpligen bör uttolkas jakande, i den mening att det exempelvis vore fel att hävda att 52 kommuner mot- sätter sig tillgänglighetsanpassning eller inte använde tillgänglighets- anpassade lokaler utifrån att dessa inte nämner tillgänglighets- anpassning som svar på frågan Vilka krav ställer kommunen vid valet av röstningslokal för förtidsröstning i fråga om lokalisering och tillgänglighet?. Vi kan däremot hävda att 173 av de svarande kommunerna tagit särskild hänsyn till tillgänglighet då de valt förtids- röstningslokaler, då dessa uttryckligen nämner tillgänglighets- anpassning i svaret. En brist i fritextformen är därmed att den endast sparsamt tillåter oss att kommentera utelämnanden. 7 (red.) 2012 Omstritt omval & Valprövningsnämndens pressmeddelande , Omval i Västra och i kommun, nordöstra valkretsen. beklagligt, inte minst då gruppen utelämnanden kan tänkas bestå dels av saker som förbisetts men även saker som kommunerna har ett intresse av att utelämna så som exempelvis bristande efterlevnad av regelverk. Risken är att problemen underskattas på grund av att de inte framförts i svaren. Analysen kommer i stort följa enkätens upplägg. Av fritextformen följer dock att valnämnderna själva anger vad vi kan kalla dimensioner av valarbetet och under vissa frågor ryms därför fler än ett svar. Arbetet med kodningen8 har gått till på så vis att alla kommu- ners svar på en fråga har samlats i ett dokument. Sedan har alla återkommande begrepp, som exempelvis tillgänglighetsanpassade lokaler markerats. Därefter jämförs markeringar och ett kodnings- schema upprättas. I detta fall består schemat för de 22 frågorna av drygt 230 kategorier. Efter det att en person kodat enkäterna kodar en annan person ett slumpat urval av enkäter. Dessa kodningar jämförs sedan i syfte att pröva om kodningen kan anses besitta en hög intern reliabilitet.9 Avslutningsvis grupperas de kodade variab- lerna i dimensioner eller övergripande kategorier om man så vill. Under fråga ett finns exempelvis tre sådana dimensioner: lokaltyp, geografiska hänsynstaganden och egenskaper hos lokalerna. Antalet kategorier och antalet dimensioner varierar dock från fråga till fråga. Lokalerna och dess beskaffenhet Enkätens fyra första frågor rör kommunernas arrangemang av samt krav på förtidsröstningslokaler. Som påpekades i inledningen rörde av överklagandena påstådda, och i vissa fall konsta- terade, fel begångna i hanteringen av förtidsröstningen ( 8Kodning åsyftar arbetet med att av ord och meningar göra siffror, vilket är en förutsättning för statistisk analys samt för att kunna summera och förmedla svaren till läsaren. 9För att ytterligare undersöka om vi genom kodningen och föreliggande rapport lyckats fånga kommunernas åsikter om arbetet har vi kontrollerat texten mot Kommuner och Landstings sammanfattning av de Regionala nätverksträffarna för landets valnämnder. Det dokumentet innefattar 76 idéer och förslag som framförts i varierande utsträckning. Långt ifrån alla påpekanden i SKL:s sammanfattning ligger nära enkätens frågor men av de 76idéerna berör föreliggande rapport 46. Av de som inte berörs är 21 idéer av rent praktiska karaktär som behandlar exempelvis vikten att på börja arbetet , schemaläggning och nätverksträffar mellan valen. Av de återstående rör en (1) önskan att ha större valdistrikt vid EU-val, en (1) code-of-conduct för partierna, två behandlar utskriften av röstkort, tre rör att ersätta partivalsedlar med endast namnvalsedlar eller en (1) gemensam kryssbar sedel för alla. Avslutningsvis rör en (1) vilka som ska ha förtidsröstningslokaler vid omval, en (1) efterfrågar valsedelautomat och en (1) rör önskan att kunna ta valsedlar utan insyn (SKL Regionala nätverk om valets genomförande – sammanfattning). Av det totala röstandet utgjorde förtidsröstningen 39,4 pro- cent, förtidsröstningens andel av överklagandena är därmed något högre än förtidsröstningens andel av det totala röstandet. Hur antalet verkligt begångna fel förhåller sig till antalet överklaganden vet vi inte. Faktiska fel är givetvis beklagliga och långt ifrån oväsent- ligt. Det är dock inte det enda väsentliga då valprocessen till stor del är en förtroendefråga. Detta inte minst då majoriteten av de röstande aldrig kommer vara delaktiga i valadministrationen eller vågar vi påstå kommer att känna till de exakta detaljerna kring hanteringen av rösterna. En ökning i antalet överklaganden och/eller upplevda felaktigheter riskerar därför leda till att förtroendet urholkas, vilket i förlängningen kan minska förtroendet för den valdemokratiska processen. Det är därmed inte bara viktigt att valet går rätt till, väljarna måste även uppleva det som att valet går rätt till. placerar sig internationellt sett högt då väljare tillfrågas om huruvida de upplever att valet gått rättvist till. av de svarande gav valet något av de högsta två betygen på en femgradigskala i () valundersökning. Andelen som ger högsta betyg har dock sjunkit något sedan frågan ställdes 1998.10 Detta trots att frågan ställdes innan det att valprövningsnämnden beslutade att de fel som begåtts var så allvarliga att det krävdes omval.