sou · H1B335 · 2013-05-28 00:00:00 — Vad som anförts i motionerna utgör, enligt utskottets mening, inte tillräckliga skäl för att nu fullt ut skall kunna ställa sig bakom motionsönskemålen. Det har emellertid snart gått namnlag trädde i kraft. Efter lagens tillkomst har förhållandevis få ändringar gjorts i den namnrättsliga lagstift- ningen, och det kan, enligt utskottets mening, inte uteslutas att synen på hur namnskicket lämpligen bör vara reglerat ändrats. Utskottet anser mot denna bakgrund att tiden nu är mogen för att göra en undersökning för att utröna huruvida de avvägningar som gjordes i samband med namnlagens tillkomst mellan det allmännas intresse av namnstabilitet och enskildas önskemål att fritt välja namn fortfarande kan anses vara bärkraftiga. Det bör ankomma på regeringen att bestämma de närmare formerna för ett sådant arbete. Med anledning av vad som i dessa delar anförts i de nämnda motionerna borde enligt utskottet ge regeringen till känna vad utskottet sålunda anfört. Vidare avstyrkte utskottet bifall till två enskilda motioner, L401 (m), om att namnlagen skulle avskaffas och L457 (m) om att ansökningsavgiften vid första ansökan hos PRV om namnbyte skulle avskaffas för alla nya svenska medborgare. I den förenämnda flerpartimotionen L441 hade även framställts yrkande om retroaktivt namnbyte efter könsbyte. Utskottet vid- höll sin uppfattning från föregående riksdagsår och kunde således inte se någon möjlighet att i detta hänseende förorda lagstiftning. Utskottet uteslöt emellertid inte att motionsspörsmålet kunde komma att bli föremål för ytterligare belysning inom ramen för det av utskottet förordade arbetet. Två ledamöter (v) reserverade sig till förmån för motionsyrkandet. I sitt av godkända betänkande 2001/02:LU14 avstyrkte lagutskottet bifall till kommittémotion L208 (m), vari ställts samma krav på liberalisering av namnlagen som framförts under föregående riksdagsår i motion 2000/01:L412. Utskottet hade erfarit att det inom övervägdes vilken form en undersökning av namnlagen skulle ta. Enligt utskottet borde resultatet av den aviserade undersökningen avvaktas innan riks- dagen vidtog några ytterligare åtgärder. Utskottets moderata ledamöter anförde i ett särskilt yttrande att de fann det anmärkningsvärt att den aviserade undersökningen ännu inte hade påbörjats och att de förutsatte att så skulle komma att ske inom en inte alltför lång framtid. behandlade nio motioner med förslag till olika ändringar i namnlagen samt två särskilda motionsyrkanden om retroaktiva namnbyten. I kommittémotionerna L220 (m) och L236 (m) begärdes på nytt ändringar i namnlagen så att endast immaterialrättsligt skyd- dade värden ska begränsa medborgarnas möjligheter att själva välja sina namn. Motionärerna framhöll att personnamnet är en stor del av den personliga integriteten och att det därför i större utsträck- ning än vad som då var fallet borde vara möjligt att ändra efter egna önskemål. I en enskild motion, L228 (mp), gjordes gällande att namn- lagens utformning innebar en allvarlig kränkning av den enskilda individens integritet eftersom den begränsade individens möjlig- heter att själv bestämma hur dennes bakgrund och identitet ska bekräftas genom namnet. Enligt motionärerna borde namnlagen ändras med beaktande av jämställdhetssynpunkter, för att i större utsträckning ta tillvarata barnets bästa och för att bejaka etnisk mångfald i samhället. Motionärerna begärde en översyn av namn- lagen i syfte att det skulle bli tillåtet med dubbelnamn och flera namn som efternamn. I en kommittémotion, L318 (mp), begärdes ändring i namn- lagen så att det skulle bli tillåtet att byta förnamn till det man själv väljer. Namnlagens syfte skulle vara att skydda barn från att få namn som de kan få lida för senare i livet och skydda från intrång i familjenamn, inte att hindra människor från att ta vilka förnamn de önskar. Frågor om mellannamn togs upp i två motioner. I enskilda motionen L232 (c) begärdes förslag till ändringar i namnlagen av innebörd att det blir möjligt att få bära mellannamn eller tilläggs- namn tillsammans med efternamn förbundet med bindestreck. Lagändringarna borde även innebära att det blir möjligt för två makar att var för sig behålla sina tidigare familjenamn i kombi- nation med den andre partnerns namn. Liknande frågor behand- lades i enskilda motionen L313 (s), vari det förhållandet kritisera- des att endast en av två makar har rätt att lägga till ett mellannamn. I en enskild motion, L288 (s), väcktes frågan om ändring i för- farandet i mål och ärenden enligt namnlagen. Enligt motionärerna borde en myndighet, PRV, hantera samtliga namnbytesärenden. sådan ordning ansågs leda till bättre service för kunderna och en enhetligare tillämpning av namnlagens bestämmelser. I kommittémotion L300 (fp) begärdes ett tillkännagivande om att regeringen skulle genomföra den av beställda undersökningen om namnlagen. Möjligheten att döpa barn enligt isländskt namnskick även när en förälder har svenskt medborgarskap togs ånyo upp av en enskild motionär i motion L324 (s). avstyrkte samtliga yrkanden i sitt av godkända betänkande 2003/04:LU22. Utskottet hänvisade till sina tidigare uttalanden samt till att regeringen i skrivelse 2003/04:75 hade anfört att den avsåg att låta göra en undersökning för att ta reda på om namnreglerna behöver moderniseras och att arbetet var inriktat på att ett sådant uppdrag skulle lämnas . Utskottet kan konstatera att [det] nu gått riks- dagens tillkännagivande om att regeringen borde göra en undersökning för att utröna huruvida de avvägningar som gjordes i samband med namnlagens tillkomst fortfarande kan anses vara bärkraftiga. Utskottet beklagar att regeringen ännu inte har initierat någon sådan under- sökning. Enligt utskottets mening är det hög tid att regeringen utan dröjsmål låter göra den beställda undersökningen. Något ytterligare tillkännagivande i denna fråga är knappast meningsfullt. Beträffande motionskravet angående isländskt namnskick anmärkte utskottet att regeringen hade beslutat vissa förord- ningsändringar som innebar att isländska föräldrar i snabbt och utan kostnad kunde ansöka om ett isländskt efternamn för sina barn. Tre av utskottets ledamöter (m) reserverade sig till förmån för motionerna L220 och L236. Två ledamöter (fp) reserverade sig till förmån för det yrkande om namnlagen som hade framställts i motion L300. En ledamot (c) reserverade sig till förmån för motion L232. En ledamot (v) reserverades sig till förmån för ett flertal av motionsyrkandena. I den ovannämnda motionen L318 yrkades även, på sätt skett tidigare, att retroaktiva namnbyten skulle möjliggöras. Liknade krav framställdes i en enskild motion, K365 (s). Utskottet av- styrkte med hänvisning till vad det tidigare anfört i frågan. En leda- mot (v) reserverade sig till förmån för motionsyrkandena. hade att ta ställning till elva motionsyrkanden som rörde namnlagen och två om retroaktiva namnbyten. Flertalet av yrkandena var identiska med yrkanden som tidigare hade behandlats i utskottet. I en enskild motion, L210 (m), begärdes ett tillkännagivande till regeringen att möjligheterna att byta namn till gårdsnamn skulle utökas. I kommittémotionen L239 (m) begärdes på nytt förslag till ändringar i namnlagen så att endast immaterialrättsligt skyddade värden ska begränsa medborgarnas möjligheter att själva välja sina namn. I en enskild motion, L245 (fp), anfördes att namnlagen inte uppfyller de behov som finns i dagens mångkulturella samhälle. Möjligheterna att byta till ett efternamn som har gått i tradition inom släkten borde utökas. Vidare borde det enligt motionärerna vara möjligt att anpassa stavningen av efternamn till svenskt språkbruk, utan hinder av att andra personer bär samma efternamn i . Även frågor om dubbelnamn och mellannamn togs upp i motionen. Vad motionärerna anfört borde ges rege- ringen till känna. Behovet av att anpassa namnlagen till dagens mångkulturella samhälle togs upp även i kommittémotionen L248 (fp). Motion- ärerna pekade också på de konsekvenser bestämmelserna om mellan- namn och efternamn får för barn till ogifta respektive gifta föräld- rar. I motionen begärdes ett tillkännagivande om att regeringen skulle genomföra den av begärda under- sökningen om namnlagen. Frågor om mellannamn togs upp i ytterligare ett antal motioner. I enskilda motionen L297 (c) anfördes att mellannamn, om begrep- pet alls ska finnas kvar, bör betraktas som efternamn så att det kan föras vidare från föräldrar till barn. Även när det gällde förnamn fanns enligt motionärerna regler som kan upplevas som otydliga och orättvisa. Människor borde därför ges rätten att själva välja sina namn, så länge det inte skadar någon annan eller strider mot im- materialrättsligt skyddade värden. Liknande synpunkter framfördes i enskilda motionen L307 (c), vari också yrkades att all hand- läggning av namnbytesfrågor borde samlas hos en myndighet för att få en mer enhetlig praxis och mindre utrymme för godtycke i bedömningarna. I kommittémotion L306 (v) framfördes synpunkter på behovet av att ändra bestämmelserna för mellannamn och att möjligheterna att själv få välja förnamn borde utökas. Motionärerna uppmärksam- made den särskilda problematiken för transsexuella personer och menade att det inte fanns något skäl att förbjuda någon att bära ett visst förnamn enbart för att det förknippas med det andra könet. Tillkännagivanden om en könsneutral namnlag, i den meningen att en transsexuell person ska kunna använda det namn personen vill oavsett kön, begärdes också i enskilda motionen L313 (s) och fler- partimotionen L362 (v, fp, c, mp). I sitt betänkande 2004/05:LU13 föreslog lagutskottet att samt- liga motionsyrkanden skulle avslås och angav följande motivering härför: Efter det att utskottet senast tog ställning till motionsyrkanden om ändringar i namnlagen har fått del av skrivelser från såväl som Patent- och registre- ringsverket (PRV) om behovet av en översyn av namnlagen. understryker i en skrivelse behovet av en översyn av lagen och dess tillämpning från språklig synpunkt. Såvitt utskottet erfarit gav därefter PRV möjlig- het att inkomma med synpunkter i ärendet, och PRV har i en skrivelse belyst behovet av att namnlagen ses över och att rätts- reglerna anpassas till samhällsmedborgarnas behov av att förändra sina namn på ett lättbegripligt och rättssäkert sätt. Enligt verket har behovet av en omarbetning av lagen tilltagit . Enligt uppgift från avser regeringen , mot bakgrund av ovan nämnda skrivelser, ta ställning till om det finns behov av ändringar i namnlagen. När nu utskottet åter har att behandla motionsyrkanden om ändringar i namnlagen kan utskottet, med hänvisning till de syn- punkter som lämnats av PRV samt i ärendet väckta motioner, konsta- tera att tiden nu är mogen för en översyn av namnlagen. Utskottet förutsätter att en sådan översyn kommer till stånd utan något formellt tillkännagivande från sida och att de frågeställningar som tas upp i motionerna kommer att uppmärksammas i detta arbete. Utskottets borgerliga ledamöter reserverade sig till förmån för yrkandena i motionerna L210, L239, L245, L248, L297 och L307 samt anförde avslutningsvis: Vi anser att det genom PRV:s skrivelse är klarlagt att det föreligger ett behov av en översyn av namnlagen. En sådan översyn måste, som följer av såväl PRV:s skrivelse som i ärendet väckta motioner, ha en bred inriktning. Det får ankomma på regeringen att ta initiativ till en sådan översyn och därefter återkomma till med erforderliga lagförslag. Vad som anförts bör - - - ge regeringen till känna. Vid behandlingen av utskottets betänkande i kammaren anslöt sig företrädarna för till reservationen. kom här- igenom att besluta ett nytt tillkännagivande och ge regeringen i uppdrag att ta initiativ till en bred översyn av namnlagen. I sitt betänkande tog utskottet även upp två motionsyrkanden (v) resp. (v, fp, c mp) vari upprepades tidigare motionskrav om att regeringen skulle tillsätta en utredning med uppdrag att se över möjligheten att genomföra ändringar i lagstiftningen som innebär att en person som har bytt namn eller personnummer kan få dessa uppgifter ändrade retroaktivt. Utskottet avstyrkte bifall till yrkan- dena, med hänvisning till att utskottet förutsatte att yrkandena skulle komma att beaktas inom ramen för den utlovade översynen av namnlagen. följde i denna del utskottet. I sitt av godkända betänkande 2005/06:LU11 behandlade lagutskottet tolv motionsyrkanden om ändringar i namnlagen och behovet av en översyn av lagen samt två yrkanden om retroaktiva namnbyten. Huvuddelen av yrkandena motsvarade tidigare behand- lade yrkanden. I en enskild motion, L202 (m), återkom yrkandet om att möjlig- heterna att byta namn till gårdsnamn skulle utökas. Frågor om mellannamn behandlades i ett flera motioner. Så- lunda anfördes i en enskild motion, L229 (c), att det fanns anled- ning att se över namnlagen i syfte att förenkla bestämmelserna och ge människor större möjligheter att själva välja namn. Motionären menade att man bör kunna bära såväl ett gemensamt efternamn som ett gemensamt mellannamn. I en annan enskild motion, L254 (fp), begärdes att namnlagen skulle ändras på det sättet att mellan- namn ska betraktas som efternamn så att det kan föras vidare från föräldrar till barn. En konsekvens av namnlagens bestämmelser om mellannamn respektive efternamn, som motionären särskilt pekade på, var det förhållandet att alla i en familj inte alltid kan ha samma mellannamn och efternamn. Liknande synpunkter framfördes i enskilda motionen L338 (s), i vilken också begärdes att namnlagen skulle ändras så att mellannamn kan föras över från föräldrar till barn. I enskilda motionen L268 (s) uppmärksammades att dubbla efternamn inte får antas, vilket enligt motionärerna får till följd att mellannamnet blir osynligt. Makar borde därför kunna bära varandras efternamn tillsammans med sina gamla efternamn. I enskilda motionen L380 (s) begärdes en möjlighet för dem som ingår äktenskap eller registrerat partnerskap att lägga samman sina tidigare efternamn och skapa ett nytt och gemensamt familjenamn. Rätten att själv välja sitt förnamn togs upp i två motioner. I partimotion L342 (mp, -) upprepades att namnlagens syfte ska vara att skydda barn från att få namn som de kan lida av senare i livet och att skydda från intrång i familjenamnen. Syftet ska inte vara att hindra människor från att ta vilka förnamn de vill. Liknande syn- punkter framfördes i kommittémotionen L286 (v), vari också fram- hölls att det inte finns anledning att förbjuda personer att bära ett visst förnamn enbart för att det förknippas med det andra könet samt att namnlagen borde ändras så att myndiga personer oavsett könsidentitet kan byta till ett förnamn de själva har valt. Några motioner tog upp namnfrågor utifrån ett internationellt perspektiv. I enskilda motionen L284 (c) begärdes att en person med dubbelt medborgarskap, varav ett svenskt – som fötts i ett annat land och där fått ett namn enligt det landets lagar – ska ges möjlighet att behålla det ursprungliga namnet om personen senare bosätter sig i . Ett exempel som togs upp i motionen rörde namn enligt isländskt namnskick i förhållande till de svenska bestämmelserna om mellannamn respektive efternamn. I enskilda motionen L285 (c) påtalades det förhållandet att utländska medborgare – med undantag av medborgare i , och – som är bosatta i kan välja mellan sitt ursprungslands namnregler och de svenska namnreglerna. En valmöjlighet borde enligt motion- ären införas även för medborgare i de nämnda nordiska länderna eftersom namnlagarna i dessa länder inte helt överensstämmer med den svenska namnlagen, bland annat vad avser bestämmelserna om mellannamn. Handläggningen av mål och ärenden enligt namnlagen togs upp i två motioner. I enskilda motionen L232 (s) påpekades att beslut av PRV i namnärenden kan överklagas till PBR och därifrån vidare Varken i namnlagen eller i annan lag finns dock bestämmelser som ger PRV rätt att yttra sig i mål inför PBR eller som ger PRV rätt att överklaga PBR:s, detta till skillnad från vad som gäller för i de namnärenden som överklagats därifrån till allmän förvaltningsdomstol. Enligt motionären borde talerätt införas för PRV i mål vari verkets beslut har överklagats. I enskilda motionen L351 (s) förordades att alla frågor om namn- byten som kräver en mer kvalificerad bedömning, dvs. annat än rena anmälningsärenden, ska handläggas av PRV i stället för Skatte- verket. Liksom under föregående riksdagsår behandlade utskottet även två motionsyrkanden (v) resp. (mp, -) om behovet av retroaktiva namnbyten. behandlade samtliga motionsyrkanden på ett för- enklat sätt med hänsyn till att huvuddelen av motionsyrkandena varit föremål för en fördjupad behandling mindre än och att de frågor som togs upp i motionerna vid tillfället var före- mål för överväganden inom . Inom ramen för för- beredandet av översynen av namnlagen skulle diskussioner komma att föras om såväl förnamn, mellannamn som efternamn ävensom frågor om handläggningen av mål och ärenden enligt namnlagen. Utskottet förutsatte att utredningsdirektiv möjligt skulle komma att beslutas av regeringen. Något ytterligare tillkänna- givande från sida ansåg utskottet vid dessa förhållanden knappast vara meningsfullt. I betänkande 2006/07:CU16 behandlade civilutskottet åtta motions- yrkanden från den allmänna motionstiden . Motions- yrkandena gällde i huvudsak frågor ändringar i namnlagen och behovet av en översyn av lagen. I kommittémotion C215 (v) anfördes sålunda att det inte finns anledning att förbjuda personer att bära ett visst förnamn enbart för att det förknippas med det andra könet. Motionärerna pekade på att namnlagstiftningen medför en särskild problematik för trans- sexuella personer. I motionen begärdes att regeringen skulle åter- komma till med förslag till lagstiftning som innebär att myndiga personer oavsett könsidentitet ska kunna byta till ett för- namn som de själva valt. I enskilda motionen C231 (m) upprepade motionären att möjlig- heterna att byta namn till gårdsnamn borde utökas samt begärde ett tillkännagivande härom. I enskilda motionen C246 (m) erinrades om att frågan om en översyn av namnlagen varit aktuell under . Motionären ansåg att det var angeläget att den utlovade översynen kom till stånd. Liknande krav framställdes i enskilda motionen C246 (m), i flerpartimotionen C307 (m, c, fp, v, mp) och i parti- motionen So463 (mp). I de två sistnämnda motionerna underströks särskilt behovet för personer att själva välja sitt namn oavsett köns- tillhörighet. Frågor om mellannamn togs upp i enskilda motionen C261(c). Motionären ansåg att makar bör kunna bära såväl ett gemensamt efternamn som ett gemensamt mellannamn. I en enskild motion, C358 (s), anfördes att makar och registrerade partner bör ha möjlig- het att genom att lägga samman sina tidigare efternamn skapa ett nytt familjenamn som består av parternas tidigare namn. I kommittémotion C215 (v) upprepades kravet på att en person som efter könsbyte har bytt namnidentitet eller personnummer ska ha rätt att få dessa uppgifter ändrade retroaktivt. Liknande syn- punkter framfördes i flerpartimotionen C307 (m, c, fp, v, mp). förutsatte att de frågeställningar som tagits upp i motionerna skulle komma att bli föremål för överväganden inom ramen för den av regeringen aviserade översynen. Med hänvisning härtill avstyrkte utskottet bifall till motionsyrkandena. Före- trädarna i utskottet för (s), (v) och (mp) reserverade sig med krav på tillkännagivanden i enlighet med vad som anförts i motionerna. biföll utskottets hemställan. behandlade i betänkande 2007/08:CU6 tretton motionsyrkanden från den allmänna motionstiden , vilka gällde frågor om ändringar av skilda slag i namnlagen och behovet av en översyn av lagstiftningen. Yrkandena var till övervägande del identiska med sådana som tidigare hade tagit ställning till. I partimotion So295 (v) anfördes att det inte finns anledning att förbjuda personer att bära ett visst förnamn enbart för att det för- knippas med det andra könet. Motionärerna pekade på att lagstift- ningen medförde en särskild problematik för transsexuella personer. I motionen upprepades kravet att regeringen skulle återkomma till med förslag till lagstiftning som innebär att myndiga personer oavsett könstillhörighet ska kunna byta till ett förnamn som de själva valt. Liknande synpunkter framfördes i flerparti- motionen C421 (c, s, v, mp, m, fp), i kommittémotionerna Ju403 (s) och So294 (mp) samt i enskilda motionen U304 (fp). Krav på en översyn av namnlagen framställdes också i enskilda motionerna C251 (c), C373 (m) och C389 (m). I enskilda motionen C212 (m) framställdes återigen krav på att möjligheterna att byta namn till gårdsnamn skulle utökas. I enskilda motionen C227 (m) begärdes en översyn av namn- lagen och att makar ska kunna bära varandras efternamn till- sammans med sina gamla efternamn. En liknande begäran fram- fördes i enskilda motionen C380 (m). Även i enskilda motionen C270 (s) togs reglerna om mellannamn och deras förhållande till reglerna om efternamn upp. I motionen begärdes ett tillkänna- givande om att makar och registrerade partner bör ges möjlighet att genom att lägga samman sina tidigare efternamn skapa ett nytt gemensamt familjenamn. förutsatte i sitt betänkande alltjämt att de fråge- ställningar som tagits upp i de aktuella motionerna och i sådana som väckts tidigare skulle komma att bli föremål för överväganden inom ramen för den av regeringen aviserade översynen av namn- lagen. Med hänsyn härtill föreslog utskottet att skulle avslå motionerna. Liksom under närmast föregående riksdagsår reserverade sig företrädarna för oppositionspartierna med krav på tillkännagivanden från till regeringen. väcktes fortsatt motioner om ett påskyndande av den aviserade översynen och om ändringar i namnlagen i huvudsaklig överensstämmelse med vad som yrkats tidigare. Flera av motion- erna gällde problematiken kring reglerna om mellannamn. Sålunda begärdes i en enskild motion, C253 (m), att makar ska kunna bära varandras efternamn tillsammans med sina gamla efter- namn. Båda efternamnen kommer då att kunna föras vidare från föräldrar till barn. I enskilda motionen C441 (m) begärdes ett till- kännagivande med liknande innehåll. I enskilda motionen C412 (m) begärdes ett tillkännagivande av innebörd att namnlagen ska ändras så att det går att överföra mellannamn från föräldrar till barn. Även i enskilda motionen C296 (s) togs reglerna om mellannamn och deras förhållande till reglerna om efternamn upp. Motionären ansåg att makar och registrerade partner bör ges möjlighet att genom att lägga samman sina tidigare efternamn skapa ett nytt gemensamt familjenamn. Även frågan om en könsneutral namnlagstiftning återkom i flera motioner, såsom i kommittémotionen So363 (v), vari framhölls att det inte finns anledning att förbjuda personer att bära ett visst för- namn enbart för att det förknippas med det andra könet. Motion- ärerna pekade på att namnlagstiftningen medför en särskild proble- matik för transsexuella personer och förnyade kravet på regeringen att föreslå lagstiftning som innebär att myndiga personer oavsett könstillhörighet ska kunna byta till ett förnamn som de själva valt. Liknande synpunkter framfördes i enskilda motionen C337 (s) samt i kommittémotionerna So528 (s) och A402 (mp). I motion- erna begärdes tillkännagivanden av innebörd att namnlagen ska ändras så att personer oavsett könsidentitet ska ha möjlighet att fritt välja de förnamn de önskar. Även i enskilda motionen U323 (fp) togs de problem upp som namnlagstiftningen angavs innebära för transsexuella personer. Motionärerna begärde ett till- kännagivande om en snar översyn av namnlagen. I enskilda motionen C403 (c) ansåg motionärerna att en person som genomgår en ändring av könstillhörigheten redan i inlednings- skedet av processen ska ha möjlighet att fritt få ändra förnamn, något som enligt motionärerna borde ges regeringen till känna.