sou · H1B34 · 2013-02-08 00:00:00 — Framställningen får inte syfta till direkt eller indirekt ekonomisk . Med stöd av inskränk- ningen får institutionerna framställa exemplar (1) för att bevara mate- rial och säkerställa dess hållbarhet, (2) för teknisk rekonstruering Framställning och spridning av exemplar inom arkiv och bibliotek och iståndsättning av material, (3) för förvaltning och organisering av samlingarna samt för annat internt bruk som påkallas av under- håll av samlingarna samt (4) för vissa kompletteringsändamål (16 §). I 1–3 §§ upphovsrättsförordningen anges vilka arkiv, bibliotek och museer som får framställa exemplar med stöd av inskränkningen. Den rätten har dels ett antal i huvudsak offentliga arkiv och biblio- tek som räknas upp i förordningen, dels vissa institutioner som anges genom hänvisning till andra lagar. I 16 a § FiURL finns bestämmelser som ger rätt till bl.a. exemplar- framställning och överföring av verk till en enskild för användning i forskningssyfte eller för privata studier i lokaler hos eller arkivet genom terminaler avsedda för överföring till allmän- heten. Även dessa bestämmelser får användas av de institutioner som anges i upphovsrättsförordningen. Särskilda bestämmelser om användning av verk i bibliotek som förvarar kulturmaterial finns i 16 b § FiURL. I 16 c § finns bestäm- melser om användning av verk vid Nationella audiovisuella arkivet. Vissa frågor om avtalslicens regleras i 16 d §. Avtalslicensbestäm- melsen ger rätt för arkiv och bibliotek att framställa exemplar och överföra verk i deras samlingar till allmänheten i andra fall än de som framgår av 16 § och 16 a–16 c §§. I finns bestämmelserna om arkivs och biblioteks förfo- ganden i §§ 16–16 a NoURL. Inskränkningen i 16 § ger möjlighet för regeringen att besluta om rätt för arkiv och bibliotek att fram- ställa exemplar för det som motsvarar bevarandeändamål samt för andra särskilda ändamål. Bestämmelsen gäller inte användning i för- värvsverksamhet. I den tidigare nämnda förordningen (forskrift til åndsverkloven FOR nr 1563) anges vilka institutioner som inskränk- ningen gäller för. Det rör sig i huvudsak om statliga och kommu- nala arkiv, bibliotek, museer och vissa andra institutioner. Kultur- departementet får även besluta att andra arkiv, bibliotek och museer ska ha samma rätt (§ 1–1). Paragrafen ger också möjlighet för regeringen att besluta om att arkiv och bibliotek kan göra verk i samlingarna tillgängliga för en- skilda personer när det sker för forskningsändamål eller privata studie- ändamål. Framställning och spridning av exemplar inom arkiv och bibliotek I § 16 a NoURL finns en avtalslicensbestämmelse som ger arkiv, bibliotek och museer möjlighet att framställa exemplar av utgivna verk i samlingarna och göra dem tillgängliga för allmänheten. 4.5Fler förhållanden av intresse för frågan om behovet av inskränkningen och tillståndskravet Utredningen ska ta ställning till om det fortfarande behövs en in- skränkning till förmån för andra arkiv och bibliotek än de som anges i 16 § tredje stycket URL. I det sammanhanget ska beaktas de övri- ga möjligheter de andra arkiven och biblioteken har att framställa exemplar. Till dessa hör rätten att framställa exemplar för privat bruk (12 § URL) och för information på arbetsplatser genom avtals- licens (42 b § URL). I den utsträckning som är nödvändig ska synpunkter från berörda myndigheter, branscher och intressegrupper hämtas in. Utredningen ska, slutligen, beakta lagstiftningsarbetet i som går ut på att förbättra förutsättningarna för att ingå avtal med avtalslicensverkan. Utöver traditionell rättskälle- analys har utredningen haft följande underlag för sina övervägan- den. Synpunkter från berörda aktörer Organisationer, myndigheter och intressegrupper har fått möjlig- het att lämna synpunkter bl.a. i fråga om de anser att inskränkning- en till förmån för andra arkiv och bibliotek än de som anges i 16 § tredje stycket URL fortfarande behövs. De har också tillfrågats vilken myndighet som bör handlägga ärendena i stället för regeringen. Frågor och sändlistor finns i bilaga 2–5 till betänkandet och i av- snitt 4.5.4 redovisas huvuddragen i svaren. Metoden för att samla in data har samma begränsningar som redovisats i avsnitt 3.5.1. tillståndsärenden kan innehålla information som är av bety- delse för utredningen. Utredningssekreteraren har därför tagit del av regeringens beslut och andra handlingar i det fåtal tillstånds- Framställning och spridning av exemplar inom arkiv och bibliotek ärenden som har förekommit. I avsnitt 4.5.5 redovisas underlaget i denna del. Utredningssekreteraren har även hämtat in upplysningar från när det gäller vissa frågor om handlägg- ningen. Pågående lagstiftningsarbete om avtalslicenser Utredningen har, slutligen, vid behovsbedömningen beaktat det på- gående lagstiftningsarbetet i med förslag som går ut på att förbättra förutsättningarna för att ingå avtal med avtals- licensverkan (avsnitt 4.5.6). 4.5.2Exemplarframställning för privat bruk I 12 § URL föreskrivs att var och en för privat bruk får framställa ett eller några få exemplar av offentliggjorda verk. Såvitt gäller litterära verk i skriftlig form får exemplarframställningen dock en- dast avse begränsade delar av verk eller sådana verk av begränsat omfång. Exemplaren får inte användas för andra ändamål än privat bruk. I bestämmelsens andra till fjärde stycke anges de fall då kopie- ring för privat bruk inte får ske samt de situationer då det inte är tillåtet att för privat bruk låta en utomstående framställa och efter- bilda exemplar. Inskränkningen tar sikte på den del av upphovs- mannens ensamrättigheter som gäller exemplarframställning. Den ger inte framställaren rätt att göra skyddade verk tillgängliga för allmänheten. Exemplarframställning för privat bruk är från praktisk utgångs- punkt en av de viktigaste inskränkningarna i upphovsrätten. Vad som närmare avses med de olika rekvisiten i bestämmelsen har berörts i olika motivuttalanden och av flera författare i den juridiska littera- turen. Här berörs endast de uttalanden som har betydelse för ut- redningens frågeställningar. Innebörden av privat bruk Grunden för bestämmelsens nuvarande utformning finns i arti- kel 5.2.b i EG-direktivet om upphovsrätten i informationssamhäl- let. Enligt denna artikel får medlemsstaterna föreskriva inskränk- ningar i rätten till exemplarframställning till förmån för en fysisk Framställning och spridning av exemplar inom arkiv och bibliotek persons privata bruk. Syftet med kopieringen får varken direkt eller indirekt vara kommersiellt. Innebörden av begreppet privat bruk i direktivet avgörs ytterst av . I de svenska lagmotiven har dock lyfts fram att bestämmelsen ger möjlighet till sådan kopiering som sker för fram- ställarens egna personliga bruk eller åt hans eller hennes närmaste familje- och vänkrets. Direktivets skrivning om att kopieringen varken direkt eller indirekt får ha ett kommersiellt syfte understryker kravet på att kopiering ska ske för renodlat privata syften. Begränsningen till kopiering för privat bruk kan tillåta att en anställd eller en egen- företagare gör en kopia åt sig själv på arbetsplatsen för sitt person- liga yrkesintresse eller andra personliga behov, men tillåter normalt sett inte kopiering åt kollegor. Detta gäller oavsett om arbetsplatsen som sådan är av kommersiell eller icke-kommersiell karaktär. Juridiska personer kan inte använda sig av inskränkningen. 2004/05:110 s. 106 ff.) De exemplar som framställts med stöd av bestämmelsen får inte användas för andra ändamål än framställarens privata bruk. Kopior som en anställd vid ett företag gjort för sitt privata bruk får därför som regel inte överlåtas t.ex. till företagets bibliotek (, Upp- hovsrättslagstiftningen, 2009, s. 129). Arkiv och bibliotek får i vissa fall kopiera för den lånesökandes privata bruk För de flesta typer av verk gäller att den enskilde inte måste utföra kopiering för privat bruk själv utan kan låta någon annan utföra den. Av 12 § tredje stycket URL framgår i vilka fall så inte får ske. Den utomstående person som anlitas för kopieringen kan även vara en juridisk person som t.ex. ett arkiv eller bibliotek. I en sådan situation, alltså att den enskilde anlitar någon annan för att kopiera för privat bruk, har det i rättspraxis i viss utsträckning ansetts god- tagbart att den som anlitas för själva framställningen också tillhanda- håller underlaget. Bibliotek eller arkiv har därför, även utan stöd av de särskilda föreskrifterna om kopiering för arkiv- och biblioteks- ändamål, ansetts kunna efter beställning framställa kopior av verk i sina samlingar för, som det då hette, enskilt bruk. Underlaget ska dock tillhandahållas av beställaren om han eller hon anlitar någon som yrkesmässigt erbjuder allmänheten kopieringstjänster. Framställning och spridning av exemplar inom arkiv och bibliotek oavsett om den verksamheten bedrivs i vinstsyfte eller inte. (Se NJA 1984 s. 304 med hänvisningar.) Vissa bibliotek har också interna rutiner som innebär att den enskilde inte själv får kopiera material, t.ex. sådant som har plikt- levererats, eftersom det kan skada materialet. Att kopieringen rent faktiskt utförs av någon annan än den enskilde kan alltså från andra utgångspunkter än de upphovsrättsliga vara en förutsättning för att sådan kopiering ska kunna ske. Regeln om att det är tillåtet att anlita utomstående för hjälp med kopiering för privat bruk kan innebära vissa gränsdragningsproblem när det gäller kopiering åt kollegor. Som regeringen pekat på i ett tidigare lagstiftningsärende (prop. 2004/05:110 s. 109) kan man för- stås tänka sig situationer även på arbetsplatser när en anställd ber en medarbetare att göra en kopia för den förstnämndas privata bruk i tjänsten. Det är dock inte möjligt att på arbetsgivarens eller en an- ställds initiativ göra kopior t.ex. av en artikel om en arbetsrelaterad fråga åt flera kollegor som arbetar med samma fråga. När det gäller kopiering på arbetsplatsen med stöd av 12 § URL är utrymmet för detta som nämnts mycket begränsat. I de fall arkiv eller bibliotek eller någon annan utomstående anlitas för kopieringen anses beställaren som framställare och därmed som ansvarig för att kopieringen är tillåten. Bestämmelsen i 16 § URL behandlar däremot den kopiering för utlämning till lånesökande som sker på arkivets eller ansvar (a. prop. s. 159). 4.5.3Avtalslicens för information inom myndigheters, företags eller organisationers verksamhet På många arbetsplatser finns ett behov av att kopiera upphovsrätts- ligt skyddat material för att tillgodose det interna behovet av infor- mation. Detta gäller myndigheter likaväl som företag och organisa- tioner. Sådan kopiering kan vara av stor betydelse för att arbetet ska kunna utföras på ett effektivt sätt. Den avtalslicensbestämmelse som reglerar sådan kopiering ska ses mot bakgrund av de möjligheter som tidigare fanns att, som det då hette, för enskilt bruk kopiera på arbetsplatsen (se 12 § URL i dess lydelse före ). gällde att kopiering för enskilt bruk – utöver för framställarens eget behov och för använd- ning inom familje- och umgängeskretsen – också i viss utsträckning fick ske inom arbetslivet. Det ansågs tillåtet såväl att göra en kopia Framställning och spridning av exemplar inom arkiv och bibliotek till sig själv för användning i arbetet som att göra några exemplar åt kollegor (1961 s. 115, 119 och 122). Eftersom EG-direktivet om upphovsrätten i informationssam- hället hade en strängare syn på frågan om kopiering för enskilt bruk på arbetsplatsen än då gällande svensk rätt ändrades bestämmelsen. För att det skulle bli tydligt att en ändring hade skett i fråga om möjligheten att kopiera på arbetsplatsen byttes uttrycket enskilt bruk ut mot direktivets uttryck privat bruk. Avsikten var att möjligheten att framställa exemplar av verk på arbetsplatsen med stöd av bestämmelsen i fortsättningen skulle vara mycket begrän- sad (prop. 2004/05:110 s. 103 och 108 f). Regeringen konstaterade att de avtal som fanns på området inte var heltäckande bl.a. eftersom de inte omfattade utländska tid- skrifter och facklitteratur. Regeringen fäste också avseende vid att motsvarande avtalslicensbestämmelser fanns i de andra nordiska län- derna. Mot den bakgrunden och eftersom regeringen ansåg det vara av stor vikt att den kopiering som behövde utföras på arbetsplatser på ett enkelt sätt kunde utföras på laglig väg infördes en avtals- licensbestämmelse för att underlätta rättighetsklareringen avseende framför allt fotokopiering på arbetsplatser. Bestämmelsen gäller inom såväl offentlig som privat verksamhet. (A. prop. s. 249 f.) Om det finns ett avtal med avtalslicensverkan får därför riks- dagen, beslutande kommunala församlingar, statliga och kommunala myndigheter samt företag och organisationer för att tillgodose be- hovet av information inom sin verksamhet framställa exemplar genom reprografiskt förfarande av utgivna litterära verk och av konstverk som finns återgivna i anslutning till texten i ett sådant verk (42 b § URL). Avtalslicensbestämmelsen ger endast rätt till sådan exemplar- framställning som behövs för att tillgodose behovet av information inom verksamheten, t.ex. facklitteratur som behövs i arbetet. En- dast reprografiskt förfarande omfattas, vilket framför allt avser foto- kopiering. I detta ryms även kopieringsprocesser som innefattar ett mellanled där en digital kopia framställs innan den slutliga pappers- kopian produceras. 2004/05:110 s. har konstaterat att det finns åtskilligt som talade för att bestämmelsen i 42 b § URL inte hade fungerat så väl i praktiken som det var avsett. Utredaren föreslog därför att be- stämmelsen skulle ändras bl.a. på så sätt att begränsningen till repro- grafiskt förfarande skulle tas bort och att bestämmelsen skulle om- Framställning och spridning av exemplar inom arkiv och bibliotek fatta även digital kopiering och fler av de närstående rättigheterna (SOU 2010:24 s. 234 ff). 4.5.4Synpunkter från berörda aktörer Utredningen har frågat berörda myndigheter, organisationer och intressegrupper om de anser att inskränkningen till förmån för andra arkiv och bibliotek än de som anges i 16 § tredje stycket URL be- hövs. De har också tillfrågats vilken myndighet de anser bör hand- lägga ärendena i stället för regeringen. Behövs inskränkningen till förmån för andra arkiv och bibliotek? Synpunkterna har gått isär. Ett tiotal av de tillfrågade har ansett att inskränkningen till förmån för andra arkiv och bibliotek fort- farande behövs helt eller delvis. Ungefär lika många har anfört att det inte längre finns något behov av inskränkningen i den delen. Argument för att behålla inskränkningen När det först gäller de skäl som har lagts fram till stöd för uppfatt- ningen att inskränkningen fortfarande behövs uttrycker någon att bibliotek och arkiv, allmänt och privat drivna, har en stor betydelse i kunskapssamhället och bör tillförsäkras ändamålsenliga förutsätt- ningar att använda skyddade verk. Man menar att bl.a. avtalslicenser i betydande omfattning kan tillgodose behovet av att använda skyd- dade verk inom ramen för forsknings- och utbildningsområdet. Behovet för arkiv och bibliotek att garanteras långsiktiga lösningar motiverar dock att de befintliga inskränkningarna behålls. Man anser därför att det är principiellt motiverat att inskränkningen efter ett prövningsförfarande kan gälla till förmån för andra arkiv och biblio- tek. Även om man inte anser sig kunna bedöma vilket praktiskt be- hov som finns hos sådana arkiv och bibliotek att framställa exemplar av skyddade verk, menar man att det kan finnas flera olika förkla- ringar till de få tillståndsärendena. Inskränkningen bör inte tas bort utan att en konsekvensbedömning har gjorts. En myndighet pekar på att det på grund av bl.a. förvärvspolicy och finansiering kan vara en tillfällighet att material finns i samlingar Framställning och spridning av exemplar inom arkiv och bibliotek som ägs av det allmänna. Det vore därför ytterst olyckligt om in- skränkningen skulle tas bort. Anledningen till de få tillståndsansök- ningarna kan förklaras med att det nationella arbetet med att be- varandedigitalisera är i sin linda och att många organisationer inte känner till 16 § URL. Att ersätta inskränkningen med avtalslicenser vore mycket olyckligt, bl.a. därför att förhandlingar om avtalslicen- ser förutsätter juridisk kompetens och kostnaderna för detta kan bli höga och inte stå i proportion till omfattningen av den enskilda digitaliseringen. Transaktionskostnaderna skulle sannolikt bli opro- portionerligt stora. Ett bibliotek, som själv har tillstånd att framställa exemplar för bevarandeändamål enligt 16 § URL, betonar vikten av att det även fortsättningsvis finns möjlighet för arkiv och bibliotek som inte drivs av det allmänna att kunna framställa exemplar för bevarandeändamål. pekar på att det inom dess område finns samlingar av filmer med viktigt källmaterial hos privata aktörer, stiftelser och organisationer. Många av dessa samlingar ligger fortfarande på för- åldrade medier och behöver föras över till framtidssäkrade medier. Det är enligt viktigt för kulturarvet att även dessa sam- lingar kan säkras för framtiden. En förening anser att det fortsättningsvis finns ett legitimt allmänt intresse av att låta andra arkiv och bibliotek än de som anges i 16 § tredje stycket URL framställa exemplar efter individuellt tillstånd. Föreningen anser inte att bestämmelsen i 12 § URL om framställ- ning av exemplar för privat bruk kan tillgodose arkivens och biblio- tekens behov, särskilt inte efter lagändringen 2005 då bl.a. möjlig- heten att framställa privata exemplar av litterära verk begränsades betydligt. Det bör inte ställas krav på ingående av avtalslicens för att möjliggöra sådan exemplarframställning som omfattas av 16 § fjärde stycket URL. Föreningen pekar på att många arkiv och bibliotek har krav på sig att digitalisera sina samlingar för bevarande- ändamål och anser det mindre lämpligt att basera giltigheten av en sådan framställning för bevarandeändamål på avtalslicenser som i grunden är frivilliga avtal med begränsad giltighet i tiden. Dessutom förutsätter en ordning med avtalslicenser att det finns represen- tativa organisationer inom alla de områden som faller inom tillämp- ningsområdet för 16 § fjärde stycket URL, något som inte är fallet beträffande till exempel fotografier som finns inbäddade i artiklar. En myndighet gör bedömningen att det även fortsättningsvis finns ett visst behov av inskränkningen. Man anser inte att de andra möjligheterna som finns för arkiv och bibliotek att framställa exem- Framställning och spridning av exemplar inom arkiv och bibliotek plar helt tillgodoser de behov av kopiering för ändamål som avses i 16 § URL. Främst gäller detta kopiering för bevarande-, komplet- terings- och forskningsändamål där framställning med stöd av andra bestämmelser än 16 § URL endast medger kopiering av begränsade delar av skyddade verk. Behovet av kopiering för forskningsändamål får anses som mycket begränsat, men man gör ändå bedömningen att det hos de högskolor som drivs av stiftelser eller privata utbild- ningssamordningar och lägst bedriver vetenskaplig forskning på doktorandnivå borde finnas ett sådant behov. Vidare kan framställ- ning av exemplar för utlämning till lånesökande i de fall kopieringen sker inom ramen för fjärrlånesamarbete och på uppdrag av ett annat bibliotek inte heller ske med stöd av andra alternativ än 16 § URL. Myndigheten är därför av uppfattningen att inskränkningen till förmån för andra arkiv och bibliotek inte kan begränsas till att avse framställning av exemplar för bevarandeändamål. Man anser dock att en anpassning av 42 d § URL i enligt med Upphovsrättsutred- ningens förslag (se SOU 2010:24 s. 241 ff) är ett bättre alternativ än den nuvarande ordningen med tillstånd enligt 16 § fjärde stycket URL. Myndigheten menar att kretsen av arkiv och bibliotek i 42 d § URL bör utvidgas till att även omfatta de arkiv och bibliotek som inte drivs av det allmänna samt att bestämmelsen utvidgas till att även omfatta fullständiga verk. En annan lösning skulle enligt myndigheten kunna vara att tillämpa den särskilda avtalslicens som har föreslagit (se SOU 2010:24 s. 271 ff). En sådan särskild avtalslicens skulle om den genomförs kunna öppna för privata bibliotek och arkiv att ingå avtal med avtalslicensverkan. Andra framhåller att inskränkningen behövs till vidare, men anser att det framtida behovet av inskränkningen bör vägas mot hur de föreslagna förändringarna när det gäller möjligheterna att ingå avtal med avtalslicensverkan. Någon pekar på att museer, folkrörelse- och föreningsarkiv även fortsättningsvis bör ha möjlighet att framställa exemplar i enlighet med 16 § URL. En organisation uttrycker att det kan uppstå situationer där resurser för digitalisering har tagits fram men där någon av de institutioner som räknas upp i 16 § URL inte har möjlighet trots att det finns ett stort allmänintresse av att exemplar framställs. Ytterligare någon pekar särskilt på att inskränk- ningen som tillåter andra bibliotek än det allmännas att framställa exemplar för bevarandeändamål har betydelse för kulturarvet. Framställning och spridning av exemplar inom arkiv och bibliotek Argument för att avskaffa inskränkningen redovisas de skäl som har lagts fram av de som anser att in- skränkningen inte längre behövs. Två organisationer som företräder rättsinnehavare framhåller bl.a. att inskränkningar i upphovsrätten har stor betydelse för upphovs- mannen och bör användas restriktivt. Om de ändå anses nödvändiga av praktiska skäl bör lagstiftaren välja de minst ingripande åtgärder- na. Inskränkningarna ska vara begränsade och tydligt preciserade. Deras principiella inställning är därför att inskränkningar bara ska införas eller behållas om det finns ett legitimt samhälleligt intresse som motiverar dem och att lagstiftaren i så fall ska iaktta stor för- siktighet. Utnyttjanden av upphovsrättsligt skyddade verk och pre- stationer ska som så långt det är möjligt grundas på avtal. Organisa- tionerna menar vidare att behovet av tillstånd har varit mycket begränsat. Man ser det inte heller som troligt att behovet kommer att öka i en sådan omfattning att inskränkningen fortsatt kan moti- veras. Därför menar organisationerna att inskränkningen inte behövs och bör utmönstras ur lagen. Om behov mot förmodan uppstår pekar man på att situationen kan lösas med en avtalslicens inom ramen för det förslag till särskild avtalslicens som har föreslagit. Flera andra tillfrågade pekar också på att antalet tillståndsärenden är mycket begränsat och att inskränkningen därför kan tas bort. Saken får enligt dem i stället lösas med stöd av den särskilda avtals- licens som har föreslagit. Vilken myndighet bör handlägga ärendena? Några av de tillfrågade anser att den egna myndigheten kan ta över ärendena från regeringen. Detta gäller Kungl. hänvisar till att dess myndighets- ansvar rör områdena patent, varumärken och design. Verket ser sig som en naturlig kontaktpunkt för immaterialrätt i vidare mening, vilket är i linje med dess utvidgade uppdrag att informera om och bidra till ökad förståelse för hanteringen av immateriella tillgångar. Med hänsyn till verkets vidgade myndighetsroll och erfa- renhet av kvalificerad biblioteksservice ser man det som rimligt att verket anförtros uppgiften att pröva tillståndsfrågan. Framställning och spridning av exemplar inom arkiv och bibliotek att ett alternativ kan vara att Kungl. Med hänsyn till att Kungl. uppdrag har utökats till att ha nationell överblick över biblioteksområdet och verka för utveckling och samordning av digitala tjänster anser att handläggningen av dispensansökningar skulle vara en naturlig del av det utökade uppdraget. ställer sig positivt till ett sådant uppdrag. Eftersom bedömer att antalet dispens- ansökningar kommer att öka krävs dock att myndighetens anslag ökas i motsvarande mån.