sou · H1B339 · 2013-06-03 00:00:00 — Enligt punkt 2 får den anmodade staten göra lämnande av upp- lysningar eller material som svar på en framställning beroende av att de (a) hemlighålls i de fall framställningen om ömsesidig rättslig hjälp inte kan verkställas om så inte är fallet, eller (b) inte används för andra utredningar eller annan lagföring än som anges i framställ- ningen (specialitetsförbehåll). Enligt punkt 3 ska den ansökande staten, om den inte kan upp- fylla ett sådant villkor som anges i punkt 2, genast meddela den an- modade staten, som då har att avgöra om upplysningarna ändå kan lämnas. Om den ansökande staten däremot godtar ett villkor är den bunden av det. En fördragsslutande stat som lämnar upplysningar eller material med ett sådant förbehåll som anges i punkt 2 får, enligt punkt 4, be- gära att den andra staten förklarar hur den har använt upplysningar- na eller materialet med avseende på detta villkor. I avsnitt 5.6.5 har redogjorts för bestämmelsen i 18 kap. 17 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) om sekretess för upp- gift i verksamhet som avser rättsligt samarbete på begäran av bl.a. en annan stat. Regleringen innebär att , som ansökande stat, kan uppfylla de krav på hemlighållande som avses i artikel 28.2 a. Som nämnts i avsnitt 5.6.5 finns bestämmelser om bindande vill- kor om användningsbegränsningar i 5 kap. 1 § Lirb. Om uppgifter eller bevisning har överlämnats från en annan stat till en svensk myndighet för att användas vid utredning av brott eller i ett rätts- Behovet av lagändringar mot bakgrund av konventionen ligt förfarande med anledning av brott, gäller enligt den bestäm- melsen att myndigheten ska följa de begränsningar som den andra staten ställer upp oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. För polisiärt samarbete finns särskilda bestämmel- ser om bindande användningsbegränsningar i 3 § lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete och 4 kap. 2 § lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete. Med stöd av bestämmelserna kan svenska myndigheter således tillmötesgå en begäran om användnings- begränsningar från en annan fördragsslutande stat. Sammanfattningsvis medför artikel 28 alltså inget behov av lag- stiftning. 5.6.8Skyndsamt säkrande av lagrade datorbehandlingsbara uppgifter (artikel 29) Bedömning: Det krävs lagstiftning för att uppfylla konventio- nens krav på rättslig hjälp med skyndsamt säkrande av lagrade datorbehandlingsbara uppgifter. Artikel 29 behandlar rättslig hjälp med skyndsamt säkrande av lag- rade datorbehandlingsbara uppgifter. Bestämmelsen reglerar således rättslig hjälp med sådant säkrande som avses i artikel 16. Enligt punkt 1 får en fördragsslutande stat anmoda en annan för- dragsslutande stat att genom föreläggande eller på annat sätt åstad- komma skyndsamt säkrande av uppgifter som lagrats med hjälp av ett datorsystem inom den anmodade statens territorium och beträffan- de vilka den ansökande staten avser att överlämna en framställning om rättslig hjälp med husrannsakan eller motsvarande åtkomst, beslag eller motsvarande säkringsåtgärd eller röjande av uppgifterna. Av punkt 2 framgår att en framställning om säkrande enligt punkt 1 ska innehålla: namnet på den myndighet som begär säkrandet, den gärning som är föremål för brottsutredning eller lagföring och ett sammandrag av omständigheterna, Behovet av lagändringar mot bakgrund av konventionen de lagrade datorbehandlingsbara uppgifter som ska säkras och deras förhållande till brottet, alla tillgängliga upplysningar som identifierar den som förvarar de lagrade datorbehandlingsbara uppgifterna eller var dator- systemet finns, upplysning om varför säkrandet är nödvändigt, samt uppgift om att den ansökande staten avser att överlämna en fram- ställning om rättslig hjälp med husrannsakan eller motsvarande åtkomst, beslag eller motsvarande säkringsåtgärd eller röjande av de lagrade datorbehandlingsbara uppgifterna. Enligt punkt 3 ska den anmodade staten, när den mottar en fram- ställning om säkrande, vidta alla lämpliga åtgärder för att skyndsamt säkra de särskilt angivna uppgifterna i enlighet med sin nationella lagstiftning. Villkor om dubbel straffbarhet ska inte uppställas för säkrandet. En fördragsslutande stat som ställer dubbel straffbarhet som villkor för att besvara en framställning om rättslig hjälp med hus- rannsakan eller motsvarande åtkomst, beslag eller motsvarande säk- ringsåtgärd eller röjande av lagrade uppgifter får dock enligt punkt 4, med avseende på andra brott än de som avses i artiklarna 2–11, förbehålla sig rätten att avslå en framställning om säkrande om den har skäl att tro att villkoret om dubbel straffbarhet inte kan upp- fyllas när uppgifterna ska röjas. Skälet till artikelns reglering om att krav på dubbel straffbarhet inte ska uppställas, är dels att ett säkrande ska kunna ske snabbt, utan att den anmodade staten ska lägga tid på att utreda om den aktuella gärningen motsvarar ett brott enligt den nationella lagstiftningen, dels att den säkrandeåtgärd som det är fråga om inte anses vara en särskilt ingripande åtgärd, eftersom uppgifterna som säkras inte ska röjas (se den förklarande rapporten p. I övrigt får en framställning om säkrande enligt punkt 5 avslås endast om framställningen gäller ett brott som den anmodade staten betraktar som ett politiskt brott eller ett brott med anknytning till ett politiskt brott, eller om denna anser att verkställandet av fram- ställningen kan antas inkräkta på dess suveränitet, säkerhet, allmänna rättsprinciper (ordre public) eller andra viktiga intressen. Enligt punkt 6 ska den anmodade staten, om denna anser att ett säkrande inte kommer att trygga den framtida tillgängligheten till Behovet av lagändringar mot bakgrund av konventionen uppgifterna eller kommer att hota sekretessen för eller på annat sätt störa den ansökande statens brottsutredning, genast meddela den ansökande staten som har att avgöra om framställningen ändå ska verkställas. Ett säkrande som verkställs som svar på en sådan framställning som avses i punkt 1 ska enligt punkt 7 gälla om minst , för att den ansökande staten ska kunna överlämna en framställning om husrannsakan eller liknande åtkomst, beslag eller liknande säkringsåtgärd eller röjande av uppgifterna. När en sådan framställning mottagits ska vidare uppgifterna bevaras i av- vaktan på ett beslut om framställningen. Vi har i avsnitt 5.4.4 gjort bedömningen att det krävs lagstift- ning för att uppfylla konventionens krav på skyndsamt säkrande av lagrade datorbehandlingsbara uppgifter enligt artikel 16. Eftersom det i en svensk förundersökning alltså inte är möjligt att få till stånd ett sådant skyndsamt säkrande som avses i artikel 16 är det heller inte möjligt att ge annan stat rättslig hjälp med sådant säkrande. Det krävs därför, som framhållits, lagstiftning även för att uppfylla konventionens krav på rättslig hjälp med skyndsamt säkrande av lagrade datorbehandlingsbara uppgifter enligt artikel 29. I sammanhanget bör uppmärksammas att dubbel straffbarhet inte får uppställas som krav för rättslig hjälp med det säkrande som avses i artikeln, i vart fall inte för sådana brott som är upptagna i artiklarna 2–11. I svensk rätt krävs som huvudregel dubbel straffbar- het för lämnande av rättslig hjälp med tvångsmedel eller tvångs- åtgärder. Rättslig hjälp med hemlig avlyssning av elektronisk kom- munikation och hemlig övervakning av elektronisk kommunikation får således lämnas endast om krav på dubbel straffbarhet är uppfyllt (2 kap. 2 § Lirb). Även för rättslig hjälp med husrannsakan och beslag krävs som huvudregel dubbel straffbarhet. Endast om den ansökande staten är annan medlemsstat i EU, , eller krävs inte att gärningen motsvarar ett brott enligt svensk lag (2 kap. 2 § jfr med 4 kap. 20 § Lirb). För att uppfylla kraven i artikel 29 krävs således att det i en framtida reglering om rättslig hjälp med skyndsamt säkrande av lagrade datorbehandlingsbara upp- gifter inte ställs upp krav på dubbel straffbarhet. Behovet av lagändringar mot bakgrund av konventionen 5.6.9Skyndsamt röjande av säkrade trafikuppgifter (artikel 30) Bedömning: Det krävs lagstiftning för att uppfylla konventionens krav på rättslig hjälp med skyndsamt röjande av säkrade trafik- uppgifter. Artikel 30 behandlar skyndsamt röjande av trafikuppgifter då flera tjänsteleverantörer har varit inblandade i överföringen av sådana uppgifter som ska säkras enligt artikel 29. Liksom enligt artikel 17 syftar röjandet av trafikuppgifterna enbart till att identifiera vilka övriga tjänsteleverantörer som deltagit vid överföringen, så att upp- gifter kan säkras även hos dessa. Enligt punkt 1 ska den anmodade staten om den, vid verkställandet av en framställning enligt artikel 29 om att säkra trafikuppgifter som rör ett särskilt angivet meddelande, upptäcker att en tjänsteleveran- tör i en annan stat har medverkat i överföringen av meddelandet snabbt för den ansökande staten röja den mängd trafikuppgifter som behövs för att identifiera tjänsteleverantören och den väg på vilken meddelandet överfördes. Den tillkommande tjänsteleverantören kan antingen finnas i den ansökande staten eller i en tredje stat. Den ansökande staten har då möjlighet att antingen själv se till att uppgifter hos denna tjänste- leverantör säkras eller inge en ansökan om rättslig hjälp med säkrande av uppgifterna till den tredje staten (se den förklarande rapporten p. Den anmodade staten får enligt punkt 2 underlåta att röja trafik- uppgifter enligt punkt 1 endast om framställningen gäller ett brott som staten betraktar som ett politiskt brott eller ett brott med an- knytning till ett politiskt brott, eller om den anser att verkställande av framställningen kan antas inkräkta på dess suveränitet, säkerhet, allmänna rättsprinciper (ordre public) eller andra viktiga intressen. Vi har i avsnitt 5.4.5 gjort bedömningen att det krävs lagstift- ning för att uppfylla konventionens krav på skyndsamt partiellt röjande av trafikuppgifter enligt artikel 17. Det krävs därmed också lagstiftningsåtgärder för att möjliggöra rättslig hjälp med sådant röjande. Behovet av lagändringar mot bakgrund av konventionen Även i detta sammanhang bör påpekas att konventionen inte tillåter att krav på dubbel straffbarhet uppställs för sådan rättslig hjälp. De enda avslagsgrunder som är tillåtna är de som anges i punk- ten 2, låt vara att det i praktiken inte kan bli fråga om röjande av sådana trafikuppgifter som avses om inte de villkor som den an- modade staten uppställt för säkrande av uppgifter enligt artikel 29 är uppfyllda. 5.6.10Ömsesidig rättslig hjälp med åtkomst till lagrade datorbehandlingsbara uppgifter (artikel 31) Bedömning: Bestämmelserna om rättslig hjälp med åtkomst till lagrade datorbehandlingsbara uppgifter medför inget behov av lagstiftning. Artikel 31 behandlar rättslig hjälp med åtkomst till lagrade dator- behandlingsbara uppgifter. Enligt den förklarande rapporten (p. 292) motsvarar artikeln rättslig hjälp med sådana åtgärder som avses i artikel 19 om husrannsakan och beslag av lagrade datorbehandlings- bara uppgifter och som enligt den artikeln ska kunna vidtas i en nationell brottsutredning. Enligt punkt 1 får en fördragsslutande stat ansöka hos en annan fördragsslutande stat om hjälp med att genom husrannsakan eller på liknande sätt skaffa åtkomst till, genom beslag eller liknande åt- gärd säkra eller röja uppgifter som lagrats med hjälp av ett dator- system inom den anmodade statens territorium, däribland uppgifter som har säkrats enligt artikel 29. Av punkt 2 framgår att den anmodade staten ska besvara framställ- ningen med tillämpning av de internationella instrument, överens- kommelser och lagar som avses i artikel 23 (dvs. relevanta inter- nationella instrument om internationellt samarbete i straffrättsliga frågor, andra relevanta överenskommelser och nationella lagar) och i enlighet med andra tillämpliga bestämmelser om internationellt samarbete i konventionen. Enligt punkt 3 ska en framställning om rättslig hjälp med åtkomst till lagrade datorbehandlingsbara uppgifter besvaras skyndsamt när Behovet av lagändringar mot bakgrund av konventionen det finns skäl att tro att uppgifterna i fråga löper särskild risk att gå förlorade eller förändras, eller de instrument, överenskommelser och lagar som avses i punkt 2 på annat sätt föreskriver skyndsamt samarbete. Vi har i avsnitt 5.4.7 gjort bedömningen att de svenska bestäm- melserna om husrannsakan och beslag uppfyller de krav på sådana åtgärder som ställs i artikel 19. Husrannsakan och beslag omfattas av de åtgärder som på ansökan av annan stat kan vidtas med stöd av Lirb. I huvudsak tillämpas samma förfarande som när en motsvarande åtgärd vidtas vid en svensk förundersökning. Som nämnts i avsnitt 5.6.8 krävs för rättslig hjälp med hus- rannsakan och beslag som huvudregel dubbel straffbarhet. Endast om den ansökande staten är annan medlemsstat i EU, , eller krävs inte att gärningen motsvarar ett brott enligt svensk lag (2 kap. 2 § jfr med 4 kap. 20 § Lirb). Det förhållandet att alltså som huvudregel ställer upp krav på dubbel straffbar- het för vidtagande av nu aktuella åtgärder utgör inte något problem i förhållande till konventionsåtagandet (jfr artikel 23 och 25.4). Som redogjorts för i avsnitt 5.6.8 ska krav på dubbel straffbarhet, delvis av effektivitetsskäl, inte uppställas för sådan säkrandeåtgärd som avses i artikel 29. Grunderna för att vägra en ansökan om säkrande enligt artikel 29 är även i övrigt, som framgår av det nämnda avsnittet, ytterst begränsade. Det förhållandet och regleringen i artikel 31, som inte hindrar att krav på dubbel straffbarhet eller att andra villkor för rättslig hjälp med husrannsakan och beslag ställs upp i den nationella lagstiftningen, kan således innebära att upp- gifter som säkrats enligt artikel 29 senare inte kan lämnas ut med stöd av artikel 31. Konventionen förutsätter att så kan bli fallet. Husrannsakan och beslag kan, som nämnts i tidigare avsnitt (se bl.a. avsnitt 5.4.4), i svensk rätt inte användas för att få ut uppgifter om meddelanden i ett elektroniskt kommunikationsnät hos en operatör. Åtkomsten till sådana uppgifter regleras i stället exklusivt genom bestämmelserna i om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig övervakning av elektronisk kommunikation samt till viss del, när det gäller abonnentuppgifter, genom bestämmelser i . Rättslig hjälp med hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig övervakning av elektro- nisk kommunikation på ansökan av annan stat kan även den ske med Behovet av lagändringar mot bakgrund av konventionen stöd av Lirb. Det förhållandet att svensk rätt således tillämpar en annan ordning för utfående av uppgifter från en operatör än hus- rannsakan och beslag innebär enligt vår mening inte något problem i förhållande till åtagandet i artikel 31, eftersom alltså kan bistå andra stater med åtkomst till, säkrande eller röjande av lagrade datorbehandlingsbara uppgifter även hos dessa aktörer. Som framgått ska enligt artikel 25.4, om inte annat uttryckligen föreskrivits i de särskilda artiklarna, för ömsesidig rättslig hjälp gälla de villkor som föreskrivs i den anmodade statens lagstiftning eller i tillämpliga avtal om ömsesidig rättslig hjälp (jfr härvid även artikel 23). De villkor på vilka beviljar rättslig hjälp med hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, och som innebär att det liksom enligt den natio- nella rätten bl.a. krävs att brottet är av visst allvar, är mot den bak- grunden förenliga med åtagandet enligt artikel 31. Som framgått utgör inte heller det förhållandet att uppställer krav på dubbel straffbarhet för rättslig hjälp med hemlig avlyssning av elektro- nisk kommunikation och hemlig övervakning av elektronisk kom- munikation något problem i förhållande till artikel 31. Enligt 2 kap. 4 § andra stycket Lirb ska en ansökande stat i sam- band med ansökan om rättslig hjälp ange och motivera om ärendet är brådskande eller om verkställighet önskas inom viss tidsfrist, och allmänt gäller enligt lagen att ansökningar om rättslig hjälp ska be- handlas skyndsamt (2 kap. 10 §). Den svenska regleringen lever således redan upp till det skyndsamhetskrav som föreskrivs i arti- kel 31.3. Sammanfattningsvis är det således vår uppfattning att bestämmel- serna om rättslig hjälp med åtkomst till lagrade datorbehandlings- bara uppgifter inte medför något behov av lagstiftning. 5.6.11Gränsöverskridande åtkomst till lagrade datorbehandlingsbara uppgifter med samtycke eller i de fall de är allmänt tillgängliga (artikel 32) Bedömning: Bestämmelserna om gränsöverskridande åtkomst till lagrade datorbehandlingsbara uppgifter medför inget behov av lagstiftning. Behovet av lagändringar mot bakgrund av konventionen Enligt artikel 32 får en fördragsslutande stat utan tillstånd av en annan sådan stat bereda sig åtkomst till lagrade datorbehandlingsbara uppgifter som är allmänt tillgängliga, oavsett var uppgifterna befinner sig geografiskt, eller genom ett datorsystem inom sitt territorium bereda sig åtkomst till eller ta emot lagrade datorbehandlingsbara uppgifter som finns hos annan fördragsslutande stat, om den förstnämnda staten er- håller lagligt och frivilligt samtycke av den person som har laglig rätt att röja uppgifterna för staten via det datorsystemet. Samtycke till tvångsmedel tillerkänns generellt inte någon verkan i svensk rätt. En enskild anses inte kunna samtycka till sådant intrång i den egna sfären som kräver lagstöd enligt regeringsformen eller (, Straffprocessuella tvångsmedel, tredje upplagan, 2012, s. 53–54). Samtycke av den enskilde till exempelvis husrannsakan får därför inte tillmätas betydelse. I 28 kap. 1 § tredje stycket finns en uttrycklig bestämmelse om sam- tycke till husrannsakan. Enligt bestämmelsen får för husrannsakan hos den misstänkte inte i något fall åberopas hans eller hennes sam- tycke, om inte den misstänkte själv har begärt att åtgärden ska vidtas. Artikel 32 är emellertid inte att läsa så att husrannsakan ska kunna vidtas med en misstänkts samtycke. Vilka regler som ska gälla för samtycke till tvångsåtgärder är en fråga som faller utanför konventionen och helt regleras i den nationella rätten. Artikeln medför i sig inte några egentliga förpliktelser utan är att betrakta som en överenskommelse om att tillåta en annan fördragsslutande stat att utan underrättelse eller tillstånd ta del av datorbehandlings- bara uppgifter som tekniskt sett finns på det egna territoriet. De två situationer då en stat ska kunna få åtkomst till uppgifter på en annan stats territorium, utan underrättelse eller tillstånd, som räknas upp i artikeln är situationer som alla de stater som var med och ut- arbetade konventionen var eniga om är folkrättsligt tillåtna (se den förklarande rapporten p. Åtkomsten till den information som avses i artikeln förutsätts inte ske genom samtycke till en tvångsåtgärd utan kan ske genom frivillig medverkan av annat slag. En målsägande som befinner sig i en stat kan exempelvis vilja ge polisen tillgång till sin elektroniska Behovet av lagändringar mot bakgrund av konventionen post som finns lagrad hos en tjänsteleverantör i en annan stat. Polisen i den först nämnda staten ska då kunna bereda sig tillgång till den elektroniska posten utan att först underrätta den andra staten eller be denna om tillstånd. Bestämmelserna om gränsöverskridande åtkomst till lagrade dator- behandlingsbara uppgifter är enligt vår mening okontroversiella och medför inget behov av lagstiftning. 5.6.12Ömsesidig rättslig hjälp med insamling i realtid av trafikuppgifter (artikel 33) Bedömning: Bestämmelserna om rättslig hjälp med insamling i realtid av trafikuppgifter medför inget behov av lagstiftning. Artikel 33 innehåller bestämmelser om rättslig hjälp med insamling i realtid av trafikuppgifter. Enligt artikeln ska de fördragsslutande staterna lämna varandra rättslig hjälp med insamling i realtid av trafikuppgifter som hör till särskilt angivna meddelanden som överförs med hjälp av ett dator- system inom deras territorier. För denna hjälp ska gälla de villkor och förfaranden som anges i den nationella lagstiftningen. Staterna ska dock lämna sådan hjälp åtminstone med avseende på brott för vilka insamling i realtid av trafikuppgifter skulle vara möjlig i ett motsvarande nationellt fall. Vi har i avsnitt 5.4.8 gjort bedömningen att svensk rätt genom bestämmelserna om hemlig övervakning av elektronisk kommunika- tion uppfyller konventionens krav på insamling i realtid av trafik- uppgifter enligt artikel 20, om förbehåll av visst innehåll avges. Rättslig hjälp med såväl hemlig övervakning som hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation omfattas av Lirb. Som nämnts i tidi- gare avsnitt är den svenska lagstiftningen om internationell rättslig hjälp generös och syftar till att ge utländska brottsbekämpande myndigheter tillgång till samma verktyg som svenska åklagare och domstolar. Rättslig hjälp avseende bl.a. hemlig övervakning och hemlig av- lyssning av elektronisk kommunikation ska, enligt 2 kap. 1 § första stycket Lirb, således lämnas under de förutsättningar som gäller för Behovet av lagändringar mot bakgrund av konventionen en motsvarande åtgärd under en svensk förundersökning eller rätte- gång enligt eller annan lag eller författning och enligt de särskilda bestämmelserna i . Särskilda bestämmelser om rättslig hjälp i med hemlig övervakning och hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation finns i 4 kap. 25 § Lirb. De särskilda bestämmelserna innebär bl.a. att svenska myndigheter inte behöver granska vilken betydelse de upptagningar eller upp- teckningar som gjorts har för den utländska brottsutredningen. Den granskningen får ske av de ansökande myndigheterna efter det att ärendet har återredovisats enligt 2 kap. 17 § Lirb. För rättslig hjälp med hemlig övervakning av elektronisk kom- munikation ställs, enligt 2 kap. 2 § Lirb, krav på dubbel straffbarhet. Kravet kommer inte i konflikt med konventionens reglering (jfr artikel 25.4 och 25.5). Eftersom kraven för beviljande av rättslig hjälp med hemlig övervakning av elektronisk kommunikation inte är strängare än de som gäller för åtgärden enligt en svensk förundersökning uppfyller svensk rätt konventionskraven i artikel 33. 5.6.13Ömsesidig rättslig hjälp med avlyssning av innehållsuppgifter (artikel 34) Bedömning: Bestämmelserna om rättslig hjälp med avlyssning av innehållsuppgifter medför inget behov av lagstiftning. Artikel 34 innehåller bestämmelser om rättslig hjälp med avlyssning av innehållsuppgifter. Enligt artikeln ska de fördragsslutande staterna, i den utsträck- ning det är tillåtet enligt gällande avtal och nationell lagstiftning, lämna varandra rättslig hjälp i fråga om insamling eller upptagning i realtid av innehållsuppgifter i särskilt angivna meddelanden som över- förs med hjälp av ett datorsystem. Ytterst är det alltså nationell rätt och andra internationella instru- ment än konventionen som en stat tillträtt som bestämmer utrym- met för rättslig hjälp med avlyssning av innehållsuppgifter. Vi har i avsnitt 5.4.9 gjort bedömningen att svensk rätt genom bestämmelserna om hemlig avlyssning av elektronisk kommunika- Behovet av lagändringar mot bakgrund av konventionen tion uppfyller konventionens krav på avlyssning av innehållsupp- gifter enligt artikel 21, om förbehåll av visst innehåll avges. Som nämnts i avsnitt 5.6.12 ska rättslig hjälp avseende bl.a. hemlig av- lyssning av elektronisk kommunikation enligt 2 kap. 1 § första stycket Lirb, lämnas under de förutsättningar som gäller för en mot- svarande åtgärd under en svensk förundersökning eller rättegång enligt eller annan lag eller författning och enligt de särskilda bestämmelserna i .