sou · H1B31 · 2013-01-16 00:00:00 — Utredningen anser också att det är lämpligt att myndigheterna på annat sätt, till exempel i broschyrer och på internet, informerar om vad som gäller framförallt när det gäller omprövning av tullvärdet. 6.3Konsekvenser för och kontrollmöjligheter Utredningens bedömning: Myndigheternas kontrollmöjlig- heter hänger ihop med vilken upplysningsskyldighet som den enskilde har gentemot respektive myndighet. Utredningens förslag i kapitel 4 innebär att upplysningsskyldigheten emot minskar för de importörer som ska redovisa mer- värdesskatt vid import till . De åläggs i stället en uppgiftsskyldighet gentemot . kvarstår skyldigheten att lämna tulldeklaration vid import av varor i allt väsentligt oförändrad. Konsekvensen av utredningens förslag i kapitel 4 blir att kontroll utsträcks till att omfatta även mervärdesskatt vid import. Kontrollen ska ske med hjälp av information från . Vad gäller kommer verket inte längre att särskilt kontrollera mervärdesskatt vid import (när importören är registrerad till mervärdesskatt i ), men i övrigt förändras uppgiftsskyldigheten i tulldeklarationen endast marginellt. Utredningen föreslår inga ändringar av gällande rätt inom detta område. Skälen för utredningens bedömning: Uppgifter som lämnats i en deklaration kan utredas på olika sätt. Det vanligaste sättet är att myndigheten gör utredningen från skrivbordet, s.k. skrivbords- kontroll. Därutöver förekommer fördjupade kontroller i form av revisioner. Både och kan förelägga den som är eller kan antas vara uppgiftsskyldig att lämna uppgift för att fullgöra uppgiftsskyldigheten (37 kap. 2 § SFL och 6 kap. 25 § tullagen). Myndigheterna kan också, under vissa förutsättningar, besluta om revision för att kontrollera uppgiftsskyldigheten (41 kap. 2 § SFL och 6 kap. 28 § tullagen). I vilken mån uppgiftsskyldighet föreligger framgår av SFL respektive tullagstiftningen. 37 kap. 2 § och 41 kap. 2 § SFL hänvisar båda till den uppgiftsskyldighet som följer av 15– 35 kap. SFL, vilket inbegriper skyldigheten att lämna skattedeklaration (26 kap). Om utredningens förslag i kapitel 4 genomförs innebär det att om upplysningsskyldighet blir tillämpliga för de importörer som är registrerade till mervärdesskatt. En skatte- deklaration ska bl.a. innehålla uppgifter om utgående och ingående skatt (26 kap. 21 § SFL). Om importören är registrerad till mervärdesskatt innebär förslaget således att denne får en upp- giftsskyldighet beträffande mervärdesskatt vid import gentemot . Samme importör kommer då inte längre att vara tvungen att redovisa själva mervärdesskatten till . beräknas skatten med utgångspunkt i tullvärdet, dvs. samma värde som ligger till grund för att beräkna tullen. I praktiken innebär detta att uppgiftsskyldigheten till kvarstår i stort sett oförändrad. Även om själva mervärdesskatte- beloppet inte längre redovisas i tulldeklaration så ska de uppgifter som ingår i beskattningsunderlaget för mervärdesskatt vid import fortfarande anges i tulldeklarationen (med vissa undantag, t.ex. bikostnader4). Utredningens förslag innebär dock att inte längre kommer att göra särskilda kontroller av mervärdesskatt vid import när importören är registrerad till mervärdesskatt, utan den kontrollen kommer i stället att utföras av . Denna kontroll kommer bl.a. att utföras genom att uppgifter i skattedeklarationen kontrolleras emot uppgifter som erhåller från (se även kapitel 4 och 7). består kontroll av varuflödet och av de uppgifter som lämnats i tulldeklarationen, t.ex. uppgifter om de importerade varorna (art och antal), klassificering, tullförfarande m.m. kontrollmöjligheter minskar därför på det sättet att verket inte längre kommer att särskilt kontrollera mervärdeskatt vid import (när importören är registrerad till mervärdesskatt), men uppgiftsskyldigheten vad gäller uppgifter i tulldeklarationen förändras endast marginellt. Ytterligare en konsekvens av detta är att och kontrollmöjligheter kan komma att överlappa varandra något. Det kan inte uteslutas att vid en revision avseende mervärdesskatt vid import kan begära in samma underlag som vid en revision avseende tull på samma varor. Detsamma kan förekomma vid en skrivbordskontroll. ska dock inte ompröva tullvärdet varför detta inte torde utgöra något större problem. 4 Bikostnader som ingår i beskattningsunderlaget för mervärdesskatt (7 kap. 8 § tredje stycket ML) vid import ska dock inte längre anges i tulldeklaration. Utredningens bedömning: Långa redovisningsperioder kan antas vara till fördel för den som har för avsikt att undandra skatt. ska dock, under förutsättning att kontroll- skäl föreligger, besluta om kortare perioder. Utredningen anser att omständigheter såsom t.ex. importer till höga värden, bristande redovisning av mervärdesskatt vid import, import- verksamhet i riskbranscher eller importföretag som visar tecken på att vara skenföretag kan utgöra sådana kontrollskäl. Skälen för utredningens bedömning: Redovisningsperioden för mervärdesskatt är antingen en kalendermånad, ett kalenderkvartal eller ett beskattningsår. Det som avgör vilken period som ska tillämpas är den skattskyldiges beskattningsunderlag för mer- värdesskatt, exklusive import och unionsinterna förvärv (26 kap. SFL), dvs. i praktiken omsättningen. Om underlaget uppgår till högst 1 ska redovisningsperioden vara , om det uppgår till högst ett kvartal och i annat fall, dvs. överstigande , en månad (26 kap. 10–11 § SFL). Om underlaget förändras kan det således innebära att perioden ska ändras. Den skattskyldige ska därför underrätta om ändringar som påverkar perioden (7 kap. 4 § SFL).5 Långa redovisningsperioder kan antas vara till fördel för den som har för avsikt att undandra skatt, exempelvis Missing Trader- eller målvaktsföretag (se vidare kapitel 8). Ju längre redovisnings- perioder, desto från själva importtransaktionen till dess myndigheterna får anledning att uppmärksamma företaget. Mervärdesskatt vid import ingår inte i det underlag som avgör vilken period som ska tillämpas (eftersom det inte utgör någon omsättning), men importer som uppgår till höga belopp kan vara en indikation på att även omsättningen kommer att uppgå till stora belopp. Importerade varor får ju i normalfallet förutsättas säljas vidare. Under förutsättning att särskilda skäl föreligger ska på eget initiativ besluta att redovisningsperioden ska vara en kalendermånad i stället för kvartal eller helår (eller kvartal i stället för helår). Detta följer av 26 kap.13 § SFL som ersätter 10 kap. 11 och 14 b §§ skattebetalningslagen 1997:483, förkortad SBL. 2010/11:165 s. 371. bestämmelsen innehöll samma formulering, dvs. särskilda skäl skulle föreligga för att skulle kunna ändra redovisningsperiod. 6) Det framgår inte heller av motiven till SFL att avsikten skulle ha varit att förändra innebörden i den delen. Med särskilda skäl avses kontrollskäl.7 Särskilda skäl föreligger således, enligt förarbetena, när av kontrollskäl vill att den skattskyldige ska redovisa mervärdesskatten oftare, till exempel i stället för årsvis.8 Därutöver har utredningen inte kunnat hitta någon ytterligare ledning i förarbetena för när särskilda skäl föreligger. I praxis har endast ett fåtal avgöranden från Kammarrätten i kunnat hittas. I mål nr 2263-029 delade domstolen bedömning att ett bolag skulle redovisa mervärdes- skatten en gång . Bolaget skulle redovisa skatten i självdeklaration (dvs. ), men det hade framkommit skäl för att beräkna omsättningen avseende en månad till . I mål nr 4260-0310 var det ostridigt att ett bolags skatte- pliktiga omsättningar överskridit gränsbeloppet om och att detta ej anmälts till . Bolaget hade, trots det, i preliminära deklarationer angett att skulle gå med förlust. Kammarrätten ansåg att särskilda skäl för månadsredovisning förelåg.11 har tagit upp frågan i ett ställningstagande12 och anfört bl.a. följande. Särskilda skäl får anses föreligga när det finns ett påtagligt intresse för verket av att få en tidigare kontroll av att skatten redovisas och betalas på rätt sätt, dvs. i enlighet med ML och SBL (numera SFL). Som exempel nämns bl.a. följande situationer: brister i redovisning eller betalning som inte är obetydliga eller att omständigheter föreligger som tyder på en förhöjd risk för skatteundandragande. En indikation på en sådan förhöjd risk kan vara att det är fråga om företag som är verksamma inom kända riskbranscher (t.ex. bilinförsel13). Redovisning i själv- deklaration (nu helårsredovisning i skattedeklaration) ger enligt verket en alltför under vilken inte har 6Bestämmelsen hade dock en något annorlunda lydelse eftersom SFL till skillnad från SBL inte tillåter redovisning av mervärdesskatt i inkomstdeklaration. 2010/11:165 s. 793 och prop. 2007/08:25 s. 267. 2007/08:25 s. 73. 9Kammarrätten i , mål nr 2263-02. 10Kammarrätten i , mål nr 4260-03. 11Övriga avgöranden avsåg frivillig skattskyldighet vilket inte är av intresse här. 12Redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration på grund av särskilda skäl m.m., diarienummer 131 746676-07/111. 13RSV Rapport 2002:2, s. 116 ff. någon möjlighet att kontrollera redovisningen. anser också att särskilda skäl föreligger om en fördjupad utredning visar på omständigheter som tyder på att företaget är ett skenföretag (se närmare kapitel 8) eller om det är sannolikt att beskattnings- underlaget kommer att överstiga . Enligt förarbetena föreligger särskilda skäl när av kontrollskäl vill att den skattskyldige ska redovisa mervärdes- skatten oftare. Av detta uttalande och av tillgänglig praxis drar utredningen slutsatsen att kontrollskäl i vart fall föreligger när det finns skäl att anta att omsättningen kommer att överstiga någon av de ovan angivna beloppsgränserna. Ett sådant skäl bör kunna vara att ett företag importerar varor till höga belopp. Utredningen föreslår ett informationsutbyte mellan och (se kapitel 7). Om får uppgifter som tyder på att ett importföretag rätteligen bör tillämpa kortare redovisningsperioder bör 26 kap. 13 § SFL bli tillämplig. Även andra omständigheter bör kunna utgöra kontrollskäl, t.ex. bristande redovisning av mervärdesskatt vid import, att ett importföretag verkar vara ett skenföretag eller om importföretaget är verksamt i en riskbransch, t.ex. bilinförsel. (Den exakta innebörden av kontrollskäl är dock en fråga för rättspraxis.) 6.4Lag om frihet från skatt vid import, m.m. och förfarande 42.00 Utredningens förslag: Yrkanden om frihet från skatt på grund av bestämmelser i lagen om frihet från skatt vid import m.m. bör inte längre framställas i tulldeklarationen utan i skatte- deklarationen. Skälen för utredningens förslag: Enligt gällande rätt ska en importör framställa yrkande om frihet från mervärdesskatt vid import på grund av lagen om frihet från skatt vid import, m.m. i tulldeklarationen. Denna skattefrihet har dock inget absolut samband med förekomsten av tullfrihet för samma import, utan ett sådant yrkande avser endast frihet från mervärdesskatt. Om utredningens förslag i kapitel 4 genomförs kommer (när verket är beskattningsmyndighet) att besluta om skatte- friheten för de importörer som är registrerade till mervärdesskatt. Yrkandet bör då framställas i skattedeklarationen, inte i tull- deklarationen. Om är beskattningsmyndighet ska yrkandet liksom tidigare framställas i tulldeklarationen. Yrkandet i skattedeklarationen skulle t.ex. kunna göras genom att importören inte tar upp importen som skattepliktig omsättning i skatte- deklarationen, utan i stället anger den under det som benämns Övrig försäljning m.m.. (Där redovisas försäljning m.m. som är undantagen från mervärdesskatt men som inte ska redovisas i någon annan ruta i skattedeklarationen, t.ex. vissa försäkringsersättningar eller bidrag.) Alternativt kan importen anges på annat lämpligt ställe i skattedeklarationen. På det sättet får en upplysning om att det förekommit omsättning som av någon anledning inte är mervärdesskattepliktig. Tillsammans med övriga uppgifter från (se kapitel 8) bör detta vara tillräckligt för att ska kunna kontrollera ett sådant yrkande. En annan lösning vore att låta samtliga importörer även fortsätt- ningsvis yrka detta i tulldeklarationen, och sedan låta underrätta om detta som en del i informationsutbytet. Nackdelen är att det förefaller inkonsekvent att ett yrkande om mervärdesskatt ska framställas i tulldeklaration som lämnas till trots att skatten ska redovisas i skattedeklaration och beslutas av . Undantaget för varor som efter importen ska omsättas till ett annat EU-land, s.k. förfarande 42.00 Import av varor som efter importen ska omsättas till ett annat EU- land är under vissa förutsättningar undantagna från mervärdesskatt (3 kap. 30 § andra stycket ML). Undantaget förutsätter att importören lämnat vissa uppgifter (om registreringsnummer till mervärdesskatt) senast då skattskyldigheten för mervärdesskatt vid import skulle ha inträtt. Importören ska också, om så begär, innan varan övergår till fri omsättning inkomma med viss bevisning till . Bestämmelsen mot- svaras av artikel 143 i mervärdesskattedirektivet. begärs sådan skattefrihet i tulldeklarationen genom angivande av förfarandekoden 42.00 (sådan skattefrihet benämns därför ofta förfarande 42.00). Det kan emellertid ifrågasättas hur vanligt förekommande detta förfarande kommer att vara om utredningens förslag i kapitel 4 genomförs. Genom att tillämpa förfarande 42.00 behöver importören inte betala mervärdesskatten vid import till . Om utredningens förslag genomförs så behöver en importör som är registrerad till mervärdesskatt inte heller göra någon inbetalning av skatten till . Effekten för importören blir således densamma. Det följer dock av mervärdesskattedirektivet att sådana transak- tioner (import av varor som efter importen ska omsättas till ett annat EU-land) ska undantas, och att uppgifter respektive bevisning då ska lämnas vid importtillfället (artikel 143 i mervärdesskattedirektivet). Utredningen föreslår därför ingen ändring av gällande rätt i detta hänseende utan förfarande 42.00 kommer även i fortsätt- ningen att vara ett tullförfarande och de uppgifter som krävs ska lämnas i tulldeklaration respektive till . Uppgifter om detta ingår i det av utredningen föreslagna informationsutbytet och kommer därför att underrättas om att detta förfarande används vid en viss import. Sådan import kan, i likhet med yrkanden om skattefrihet enligt lagen om skattefrihet vid import m.m., tas upp i skattedeklarationen. Det kan t.ex. göras under Övrig försäljning m.m. eller på annan lämplig plats så att det framgår att det finns ett belopp som importören anser ska vara utan mervärdesskatt. Det kan inte uteslutas att och kan göra olika bedömningar av vilken skattesats som är tillämplig på en viss vara, t.ex. varor med ett visst KN14-nummer. Även om inte kan ompröva tullvärdet så är inte klassificering bindande för vilken skattesats som ska tillämpas.15 Detta kan dock inträffa eftersom kan göra en bedömning av tillämplig skattesats vid beslut om mervärdesskatt vid import samtidigt som kan tillämpa en annan skattesats när samma (eller likadana) varor säljs vidare efter importen. Enligt uppgifter från utgör den situationen inte något problem . Det saknas därför anledning att tro att detta skulle förorsaka några nämnvärda problem om utredningens förslag genomförs. 14Kombinerade nomenklaturen (KN) är tullunionens tulltaxe- och statistiknomenklatur. 15Det finns dock definitioner i 9 a kap. ML vilka hänvisar till olika varors KN-nummer. 7 Informationsutbyte och sekretess Utredningens förslag i kapitel 4 förutsätter ett utbyte av informa- tion mellan och . Förslaget innebär att nuvarande kontroll av mervärdesskatten vid import ersätts av en kontroll av redovisningen hos (vad gäller importörer som är registrerade till mervärdesskatt i ). En sådan kontroll förutsätter någon sorts underlag och behöver därför information från som även i fortsätt- ningen kommer att kontrollera varuflödet vid gränserna. Vidare behöver tillgång till information från huruvida importörerna är registrerade till mervärdesskatt. Om förslaget genomförs kommer mervärdesskatt vid import att redovisas och betalas till båda myndigheterna (importörer regist- rerade till mervärdesskatt i redovisar till , och övriga till ). Utredningen anser att det faktum att hanteringen av mervärdesskatt vid import är uppdelad på två myndigheter inte bör förhindra ett utbyte av sekretessbelagda upp- gifter som den ena myndigheten behöver. Utgångspunkten bör i stället vara att och ska ha tillgång till samma information, i den mån den är relevant för kontrollen av mervärdesskatt vid import. Detta för att möjliggöra en effektiv ärendehantering, bra service till enskilda och en effektiv kontroll. Utredningen föreslår därför dels ett rutinmässigt informations- utbyte baserat på en stående begäran från respektive myndighet (se avsnitt 7.1), dels införandet av en underrättelseskyldighet för beträffande vissa uppgifter (se avsnitt 7.4.4). Under- rättelseskyldigheten ska omfatta uppgifter som inte ryms inom det rutinmässiga utbytet. För att möjliggöra det föreslagna utbytet av information mellan myndigheterna föreslår utredningen också vissa andra ändringar i reglerna om offentlighet och sekretess (se avsnitt 7.4.2). 7.1Förslag till ett framtida informationsutbyte Utredningens förslag: Utredningen föreslår att ett informa- tionsutbyte mellan och byggs upp. Vilka uppgifter som ska föras över framgår av tabellerna 7.1–2 med kommentar. Om utredningens förslag i kapitel 4 genomförs behöver information från för att kunna genomföra kontroller av mervärdesskatt vid import. Även Tull- verket behöver viss information från . Om utred- ningens förslag genomförs bör regeringen därför på lämpligt sätt förvissa sig om att ett fungerande informationsutbyte finns på plats. Skälen för utredningens förslag: Utredningen föreslår att ett informationsutbyte mellan och byggs upp. Vilka uppgifter som ska föras över framgår av tabellerna 7.1–2 med kommentar. Sedan kan det givetvis, om förslaget i kapitel 4 genom- förs, uppstå behov av att utbyta ännu fler uppgifter Förslaget till informationsutbyte är framförallt utformat i syfte att ge ett tillräckligt underlag för att kunna genomföra kontroller av mervärdesskatt vid import och utredningen anser att om förslaget i kapitel 4 genomförs bör regeringen på lämpligt sätt förvissa sig om att ett fungerande informationsutbyte kommer att finnas på plats. Sedan får det får förutsättas att använder informationen från samt utformar och genom- för de kontrollåtgärder som verket finner lämpliga avseende mervärdesskatt vid import. Det är inte möjligt att, inom ramen för denna utredning, lämna förslag på det tekniska genomförandet. Utredningen föreslår dock, i enlighet med vad myndigheterna själva uppgett, filöverföring i stället för direktåtkomst (se avsnitt 7.4.5). Enligt uppgifter från både och ser de inga större tekniska problem med att genomföra ett sådant utbyte som utredningen föreslår i tabellerna 7.1–2. Ett visst utbyte före- kommer också (se avsnitt 7.2). Förutsättningar för tabellerna 7.1–2 Om utredningens förslag i kapitel 4 genomförs kommer det att finnas fler uppgifter i tulldeklarationen än vad som är fallet (se avsnitt 5.2). Utredningen föreslår bl.a. följande. Vid import av varor där importören är registrerad till mervärdesskatt i kommer importörens namn och registreringsnummer till mer- värdesskatt alltid att framgå av tulldeklarationen. (Dessa uppgifter anges inte alltid i tulldeklarationen .) Registrering till mervärdesskatt kan lämpligen anges i fält1 44 i tulldeklarationen tillsammans med en nationell kod. Även i de fall indirekt ombud används kan importörens namn anges i fält 44 tillsammans med en nationell kod (i övriga fall anges importörens namn redan i fält 9 eller 14). Dessa uppgifter kommer sedan att ingå i det informationsutbyte som beskrivs i tabell 7.1. Övriga uppgifter som förekommer i tabell 7.1 anges (i förekommande fall) i tulldeklarationen. 1 Samtliga hänvisningar till fält avser fält i tulldeklarationen. 1 EU:s gemensamma arbetstulltaxa med tiosiffriga varukoder. Taric ()- numren (varukoderna) bygger på KN (Kombinerade nomenklaturen), tullunionens tul ltaxe- och statistiknomenklatur, med tillägg av två ytterligare siffror. KN-nummer består av 8 siffror. Kommentar till tabellerna 7.1–2 angående rättelseuppgifter Om i efterhand ändrar ett beslut, t.ex. genom ompröv- ning eller efter domstols dom, så ska även de nya uppgifterna överföras till . De måste då vara möjliga att hänföra till rätt skattskyldig och till den perioden som de avser. Genom att får tillgång till denna uppgift ges möjlighet att självt ta initiativet till en omprövning av mervärdesskattebeslutet. Enligt uppgift från hanteras emellertid beslut med anledning av tullrevisioner i vissa fall på så sätt att en ändring avseende t.ex. hänförs till ett enda tull-id, trots att det ursprungliga besluten avsåg ett stort antal olika tull-id. Om importören tillämpar månadsredovisning för mervärdesskatten blir det svårt att hänföra ändringen till rätt period. En möjlig lösning på problemet är dock att i stället hänför ändringen till ett tull-id . 7.1.1Närmare om tid för genomförande behöver enligt egen uppgift på sig för att genomföra förslaget, dvs. från beslut om genomförande till den tidpunkt då en färdig lösning ska vara driftsatt. har dock uppgett att verket inte kan genomföra förslaget förrän tidigast . Utredningen gör bedömningen att uppgifterna som ska överföras från till (tabell 7.1) i normalfallet, dvs. när uppgifterna förekommer i en tulldeklaration eller i ett beslut, kommer att kunna lämnas ut, antingen med stöd av 11 kap. 6 § tullagen eller för att de ingår i ett beslut och därför är offentliga. Uppgifterna bör i de flesta fall anses vara en sådan uppgift om import av varor som anges i 11 kap. 6 § tullagen. I andra hand bör 4 § förordningen 2001:646 om behandling av uppgifter i verksamhet tillåta ett utlämnande, givet att bestämmelsens räckvidd utökas på det sätt som utredningen föreslår (se avsnitt 7.4.2). Vad gäller uppgiften om registrering till mervärdesskatt så bör sekretess inte utgöra något hinder för utlämnande till (se avsnitt 7.4.3). 7.2Beskrivning av det befintliga informationsutbytet mellan beskattningsverksamhet och Enligt en överenskommelse ska , enligt en begäran från , överföra viss information till Skatte- verket. Informationen avser mervärdesskatt vid import, export- omsättning och vissa uppgifter om import där förfarande 42.00 används. I det följande bortses från uppgifter som avser export. Uppgifter om utgående mervärdesskatt vid import Överenskommelsen avser information om import av varor till och uppgifterna avser den totala utgående mervärdesskatten vid import under en månad för en viss importör. Det görs emellertid ingen åtskillnad mellan importörer och ombud, något som är nödvändigt om utredningens förslag ska genomföras.2 Uppgifterna hänförs till den månad då tullräkningen är utställd. Eventuella ändringar som skett under en annan månad finns dock inte med vilket, enligt uppgift från , beror på att inte kan hänföra rättelser till den månad som rättelsen avser. Detta kan ge upphov till skillnader mellan uppgifterna från jämfört med redovisningen av den ingående mervärdes- skatten i skattedeklarationen.3 Om utredningens förslag genomförs bör detta åtgärdas. 2Överenskommelse mellan , s. 4 ff. 3Avdrag för ingående skatt får göras tidigast för den redovisningsperiod som den skattskyldige har tagit emot tullräkningen (13 kap. 23 § ML). I de fallen tullräkningen skickas per post i pappersform erhålls de sannolikt inte som de utställs varför uppgifterna redan av det skälet inte blir helt exakta. Denna avvikelse torde dock vara av mindre omfattning. Uppgifterna förs över , i början av andra månaden efter redovisningsmånaden.4 Uppgifter avseende mars förs t.ex. över , men enligt uppgifter från och ser de inga tekniska problem med att filerna skickas snabbare.