sou · H1B333 · 2013-04-29 00:00:00 — Den organisations- kommitté som tillsätts för att förbereda inrättandet av (se kapitel 14) bör se över kostnadsfördelningen mellan myndigheterna med anledning av detta. Den nya ska inleda sin verksamhet , som den förslagna föreslås inrättas. I samband med förberedelserna av inrättandet av de båda myndigheterna bör möjligheterna prövas till närmare samverkan. Det kan gälla frågor om till exempel samlokalisering i gemensamma larmcentraler och teknikanpassning. Som utredningen tidigare berört (se avsnitt 11.7) skulle en samlokalisering kunna övervägas på de orter där både och länsstyrelsernas lokaler för kris- ledning finns. Utredningens förslag kommer också innebära konsekvenser för myndigheter med uppgifter inom samhällets krisberedskap. De tjänster som SOS Alarm utför på uppdrag av dessa myndigheter kommer att vara ansvarsområde. Vidare kommer beslut om lokalisering av de regionala larmcentralerna ha betydelse för samverkan med myndigheterna. 13.5Konsekvenser för företagande m.m. Utredningens förslag innebär att endast den myndighet som regeringen bestämmer, i förslaget , får utföra larmtjänster som avser larm på nödnummer 112 eller annan larmväg. Konsekvensen av det är att möjligheten att bedriva larmtjänster inom detta område begränsas för privata företag. Som redovisat i skälen för utredningens förslag (kapitel 11) är motivet att säkerställa säkra och likvärdiga alarmeringsförhållande i hela landet. Enligt förslaget ska den nya myndighetens verksamhet inriktas på mottagning och bedömning av sådana larm som bedöms vara akuta och mycket brådskande att direkt åtgärda. typer av larm där behovet av åtgärd inte bedöms vara brådskande ska larmärendet kunna vidarebefordras till ansvarigt räddnings- organ eller ansvarig myndighet. Innebörden är att det fortfarande kommer att finnas möjlighet för privata utförare att på uppdrag av t.ex. kommuner eller landsting bedriva sjukvårdsrådgivning eller andra rådgivnings- och informationstjänster. Utredningen bedömer att förslaget sammantaget inte innebär någon omfattande inskränkning av möjligheten för företagande. Den egentliga alarmeringsverksamheten – 112-tjänsten och bedömning och dirigering av olika räddningsinsatser – utgör en begränsad del av den totala marknaden för olika former av larmtjänster eller sjukvårdstjänster. Ett utvidgat utrymme för företagande kommer att uppstå inom larmtjänster, säkerhetslarm och jourtelefoni där SOS Alarm har bedrivit verksamhet. Utredningens förslag innebär att sådan verksamhet inte ska ingå i den nya myndigheten. Utrymmet för kommersiella aktörer kommer därför att öka inom denna marknad. Utredningen bedömer att förslagen om de genomförs, kommer att förbättra den enskildes säkra och lika rätt att få kontakt med samhällets hjälporgan i en nödsituation. Individen ska inte bara känna sig trygg då det gäller att kunna få kontakt med samhällets hjälporgan, individen ska också veta att kedjan hålls samman och att nödanrop behandlas. ska skapa en nationell likabehandling av inkommande nödanrop och rättstryggt bemötande av enskilda utan utrymme för andra intressen. Statens kärnverksamhet blir tydlig och uppenbar, med individen i centrum utan behov av sådana hänsynstaganden som en och rum konkurrerande affärsverksamhet kan innebära. Systemet kan ges den rättssäkra och transparanta utformning som kännetecknar statlig verksamhet och myndighetsutövning. Med detta följer också individens möjlighet och rätt att ta del av verksamhetens inre förhållanden, där statliga regler för offentlighet och sekretess tillämpas. Utredningen bedömer att detta inte enbart ger önskade verksamhetseffekter utan också bidrar till att öka den individuella tryggheten och tilliten till samhället. 13.7Övriga konsekvenser av utredningens förslag Effekter på sysselsättning och offentlig service Utredningens förslag kan ge effekter på sysselsättningen i vissa delar av landet. Sysselsättningseffekterna bedöms dock bli relativt begränsade på lokal nivå. Det innebär också att effekterna på befintlig anknytande tjänsteverksamhet bedöms bli av mindre omfattning på de orter där centraler avvecklas. En positiv effekt kan uppstå på de orter där de framtida larmcentralerna förstärks eller nyetableras. Den aggregerade effekten på ekonomin torde vara neutral. Utredningen har inte funnit att förslagen strukturellt påverkar förhållanden som rör brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet i samhället, annat än att den nya verksamheten bedöms kunna fungera effektivare och att polisiära och andra hjälpinsatser vid behov snabbt kan larmas ut. Inte heller bedöms någon påverkan uppstå på förutsättningarna för jämställdheten mellan könen i samhället eller inom alarmeringsorganisationen. Av de anställda på utgjorde drygt hälften, eller kvinnor (2011). För ledningsfunktioner gällde dock det omvända för- hållandet.8 Åtskilligt talar för att en alarmeringstjänst i myndighets- form genom de statliga regelverk och incitament som gäller kommer att arbeta för att bibehålla och om möjligt förbättra en jämställd arbetsfördelning bland medarbetare och ledning. Utredningen bedömer inte att de föreslagna förändringarna negativt påverkar möjligheten att nå de integrationspolitiska målen i samhället. Den effektivisering som koncentrationen till färre larmcentraler med högre kapacitet kan snarare ge ytterligare stöd för att nå samhällsmål med fokus på individer och utsatta grupper. Förslaget om att den nya myndigheten genom utvidgade tolk- tjänster ska kunna erbjuda bättre service till alla medborgare syftar bland annat till att skapa bättre förutsättningar för att kunna ge adekvat hjälp till personer med utländsk bakgrund. 8 SOS Alarms hållbarhets- och årsredovisning 2011, s. 52. 14 Plan för genomförande Utredningens förslag innebär att en ny statlig myndighet, , inrättas med uppdrag att utföra alarmering och säkerställa en säker, snabb och effektiv behandling av larm på nödnummer 112. Förslaget innebär att den nya myndigheten övertar ansvaret för 112-tjänsten, vissa varnings- och informationstjänster samt samordning av alarmering från (SOS Alarm). Förslaget innebär vidare en förändring av organisationen till färre larmcentraler. Den nya myndigheten föreslås inleda sin verksamhet . Genomförandet av utredningens förslag behöver förberedas och genomföras i flera steg som omfattar dels omstruktureringen av SOS Alarm och inrättandet av den nya myndigheten men också den föreslagna förändringen av antalet larmcentraler. Parallellt ska nya regler och finansiella ramar för verksamheten beslutas. Utredningens bedömning är att förändringarna genomförs för att undvika osäkerhet, kompetens och effektnedgångar i verksamheten, som ytterst skulle kunna innebära risker för säkerheten i alarmeringsverksamheten. Genomförandet av förändringarna behöver ske på ett sätt som säkerställer upprätthållandet av och förtroendet för en samhälls- kritisk verksamhet. I alla faser av genomförandet måste den operativa verksamhetens funktionalitet säkras. Av stor vikt är också att kunna behålla den kompetens och resurser i verk- samheten som utgörs av verksamhetens personal, operatörer, teknisk och administrativ kompetens och ledningsfunktioner. Genom att förändringen får konsekvenser för flera aktörer i samhället krävs en process präglad av god information, öppenhet och dialog gentemot ansvariga myndigheter, räddningsorgan och organisationer. 14.2Omstrukturering av SOS Alarm och bildande av ny myndighet När det gäller förändringar av inriktningen av verksamheten i bolaget och dess organisation gäller som förutsättning att staten måste inleda förhandlingar med företrädare för Kommuner och Landsting, SKL, som genom förvaltningsbolaget äger av aktierna i . För formella förhandlingar krävs att regeringen har mandat från , då det kan röra förändringar i statens ägande och rör förändringar av verksamheten i bolaget. Omstruktureringen av bolaget kan göras på flera sätt. Staten kan förvärva samtliga aktier i bolaget och därefter genomföra de omstruktureringar som krävs för att bilda den nya myndigheten. Sådana verksamheter som inte ska ingå i den nya myndigheten kan kvarstå i bolaget eller avyttras. Ett alternativ är att staten endast förvärvar de delar av bolagets verksamhet som ska ingå i den nya myndigheten, och att bolaget i övrigt fortsätter sin verksamhet. Förberedelserna av bildandet av den nya myndigheten inleds så snart som riksdag och regering fattat nödvändiga beslut om inriktningen av den nya myndigheten. Ett första steg är att regeringen tillsätter en organisationskommitté eller uppdrar åt en särskild utredare att förbereda och genomföra myndighetens bildande. I ett sådant uppdrag ingår vanligen att lämna förslag till organisation för myndigheten, närmare beräkna kostnader för verksamheten och föreslå finansiering av dessa. I uppdraget kan även ingå att genomföra de praktiska förberedelser som är nödvändiga för att verksamheten ska kunna inledas, t.ex. rekrytering av personal, lokaliseringsfrågor. Utredningen föreslår en struktur med färre och större larm- centraler. Motivet är att öka verksamhetens effektivitet, säkerställa korta svarstider och larmbehandlingstider och stärka larm- centralernas kompetens och uthållighet. En struktur med större och robusta larmcentraler kan också kunna utvecklas till baser för regional samverkan i vardag och vid större händelser eller kriser. Den struktur som läggs fast bör vara anpassad till långsiktiga behov och förutsättningar. Mot denna bakgrund föreslår utred- ningen att antalet larmcentraler reduceras från nuvarande 15 centraler till 5–7 larmcentraler. Som tidigare redovisat har SOS Alarm – 2013 genomfört en omställning av tre centraler. På grundval av erfarenheter i planerades en avveckling av 2–3 centraler . I praktiken gick omställningen snabbare än beräknat och kunde genomföras under mindre än (cirka ). Erfarenheterna från omställningen visar att risken är stor att verksamheten tappar kompetent personal om förändringen tar . Vidare är det viktigt att under processen kunna tydliggöra de långsiktiga målen för verksamheten, och motiven till att förändringen genomförs. SOS Alarm har i genomförandet arbetat i en särskild genomförandegrupp, som haft representanter från olika personalgrupper inklusive verksamma operatörer. På detta sätt har förändringar i arbetsrutiner och processer kunnat förankras och gemensamt utvecklas. Utredningens bedömning är att erfarenheterna från det genomförda omställningsarbetet i SOS Alarm bör ligga till grund för den fortsatta omstrukturering som föreslås. Inriktningen bör således vara att 2–3 larmcentraler avvecklas . Genomförandet behöver planeras och genomföras så att en stabil drift kan säkerställas före, under och efter omstruktureringen av varje larmcentral. Tekniskt sett finns redan förutsättningar för en fortsatt omstrukturering genom att 112-trafiken är samlad till ett mindre antal noder i systemet. Det praktiska genomförandet bör kunna ske i särskilda projektgrupper med bred representation från olika kompetenser och personalgrupper. I genomförandearbetet behöver det också planeras för en dialog och samråd med räddningsorgan och andra myndigheter som berörs av förändringarna. För att undvika risken för kompetensbortfall och effektnedgång i verksamheten kan det övervägas om inte omstruktureringen av larmcentralerna kan påbörjas innan den nya myndigheten inrättas. En möjlighet är att låta den organisationskommitté eller särskilda utredare (jfr ovan) som får uppdraget att förbereda och genomföra myndighetens bildande också får uppdraget att inleda omstruktureringen av larmcentralerna . Med utgångspunkt i utredningens förslag att den nya myndigheten ska inrättas kan följande tidsplan redovisas. Utredningen lämnar sitt förslag till regeringen . Förslag remitteras eller blir på annat sätt föremål för samråd med berörda myndigheter på central, regional och lokal nivå samt berörda organisationer och aktörer i övrigt. Förslag och utfall av remiss eller samråd bereds i inför behandling i budgetpropositionen för . Parallellt behöver en dialog inledas med företrädare för . I budgetpropositionen redovisar regeringen förslag till förändring av alarmeringsverksamheten och begär mandat att inleda förhandlingar med SKL om SOS Alarm AB:s verksamhet och eventuella finansiella frågor med anledning av den planerade omstruktureringen av bolaget. Regeringen redovisar även den planerade inriktningen av arbetet för att förbereda den nya myndigheten, dvs. tillsättande av organisationskommitté. (Medel för myndighetens verksamhet (förvaltningsanslag) behöver dock inte behandlas förrän i nästa års budgetproposition. Under förutsättning att har beslutat i enlighet med regeringens förslag kan förhandlingar med SKL inledas . Förhandlingarna kan väntas pågå under någon eller enighet om en lösning kan uppnås. Om enighet inte kan uppnås är alternativet ett skiljedomsförfarande, innebärande en värdering av bolaget och fastställande av köpeskilling. Parallellt tillsätter regeringen en organisationskommitté eller särskild utredare med uppgift att förbereda inrättandet av den nya myndigheten. bör kunna rapportera sitt arbete i flera faser. Ett underlag om myndighetens kostnader och finansiering behöver sannolikt rapporteras till regeringen , liksom förslag till myndighetsinstruktion och regleringsbrev, för att kunna ligga till grund för regeringens förslag till förvaltningsanslag i budgetpropositionen för . Översyn av samhällets alarmeringstjänst En utredare ska se över samhällets alarmeringstjänst. Syftet med översynen är att säkerställa att alarmeringstjänsten fungerar på ett effektivt, säkert och ändamålsenligt sätt. Utredaren ska kartlägga samhällets alarmeringstjänst, pröva och föreslå i vilken organisationsform verksamheten ska bedrivas. Uppdraget ska redovisas . SOS-tjänsten infördes efter ett beslut i 1956 (prop. 1956: 1 bil. 27, SU 1956:9, rskr 1956:155). Genom riksdagsbeslutet infördes ett gemensamt nödnummer för de olika hjälporganen, polis, räddningstjänst och ambulans. blev först i världen med ett särskilt gemensamt nödnummer. svarade för SOS-tjänsten och inrättade särskilda förmedlingsfunktioner vid telestationerna. beslutade att SOS-tjänsten skulle föras över till länsalarmeringscentraler samt godkände avtal mellan , och om bildande av ett alarmeringsbolag (prop. 1972: 129, : 20, rskr 1972: 329). Reformen byggde på ett förslag från (SOU 1971:50). Med uppgift att driva länsalarmeringscentralerna bildades med staten, och som ägare. bytte bolaget namn till och bolaget blev mer uttalat ett affärsdrivande bolag. tecknades ett alarmeringsavtal mellan staten och bolaget. Avtalets syfte är att säkerställa en effektiv alarmeringstjänst och ge möjlighet att tillkalla eller komma i förbindelse med polis, statlig och samt ambulans. Genom alarmeringsavtalet, som löper tills vidare, garanteras bl.a. SOS- tjänsten. SOS-tjänsten innefattar att svara på nödanropsnumret 112, genomföra en primär intervju där SOS-operatören reder ut behovet av hjälp och den ungefärliga belägenheten för hjälpinsatsen, fastställa vem som ska ansvara för att lämna den hjälp som behövs samt att vidarekoppla samtalet till ansvarigt hjälporgan. reviderades alarmeringsavtalet i viss utsträckning. I det nya avtalet tydliggörs att är en viktig resurs i samhällets krisberedskap. Det ställs även krav på att ska kunna tillhandahålla landstäckande kommunikation i nationella radiokommunikationssystem för samverkan och ledning, . Vidare krävs att bolaget kan administrera, utveckla och erbjuda samordningstjänster inom systemet. Slutligen ska på uppdrag av behöriga myndigheter vidareförmedla information till beredskaps- och lednings- funktionerna vid centrala statliga myndigheter med särskilt ansvar för krisberedskap enligt förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap. I avtalet åtar sig också att aktivt medverka i statens kommande projekt med syfte att utveckla metoder för kriskommunikation vid större händelser. I alarmeringsavtalet anges vidare att samtliga kommuner, landsting och statliga räddningsorgan ska kunna träffa särskilda avtal för utalarmering, prioritering och dirigering av räddnings- resurser. ägs gemensamt med hälften vardera av svenska staten och , ett av förbundet och Landsting helägt bolag. ansvarar för statens ägande i bolaget medan Försvarsdepartementet förvaltar alarmeringsavtalet. Samtliga kommunala räddningstjänster har valt att träffa avtal med . har samtliga landsting valt att träffa avtal med bolaget för utalarmering av fattade landstingen i , och och beslut om att anlita en annan operatör än , , när det gäller prioritering av vård- ärenden samt dirigering av ambulans. Polisiära räddningsresurser utalarmeras i polisens egen regi. Sjö- och flygräddningstjänstens resurser utalarmeras normalt via . resurser utalarmeras normalt via . har såväl EU:s som former och regler för samhällets skydd mot olyckor och krisberedskap förändrats. Bland annat ersattes räddningstjänstlagen 2004 av lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. tillkom förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap samt lagen (2006:544) och förordningen (2006:637) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. Förordningen (2007:825) med länsstyrelse- instruktion beslutades året därefter. Bestämmelser om alarmeringstjänster finns bl.a. i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och polislagen (1984:387). För regionala alarmerings- centraler finns lagen (1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala alarmeringscentraler. I lagen om skydd mot olyckor anges att kommuner och statliga myndigheter som svarar för räddningstjänst ska se till att det finns anordningar för alarmering av räddningsorganen. Enligt hälso- och sjukvårdslagen ska hälso- och sjukvården vara lätt tillgänglig och så organiserad att allmänheten lätt kan komma i kontakt med vårdgivaren. Detta kräver bl.a. att det finns anordningar för en effektiv alarmering av ambulanssjukvården. Enligt polislagen är det polisens uppgift att lämna allmänheten skydd, upplysningar och annan hjälp, när sådant bistånd lämpligen kan ges av polisen. Behovet av en utredning Regeringen har i propositionen Stärkt krisberedskap - för säkerhets skull angett att det finns skäl att initiera en översyn av alarmerings- avtalet mellan staten och och anpassa det till den utveckling som skett av krisberedskapen (prop. 2007/08:92, bet. 2007/08:FöU12, rskr. 2007/08:193). Mot bakgrund av utvecklingen inom området skydd mot olyckor och krisberedskap samt de behov av alarmering och kommunikation som finns inom detta område samt den tekniska utvecklingen av bl.a. kommunikationsmöjligheter som skett bör en översyn av samhällets alarmeringstjänst genom- föras för att säkerställa att alarmeringstjänsten fungerar på ett effektivt, säkert och ändamålsenligt sätt. Nuvarande organisationsform, avtalsformer och ägarför- hållanden för samhällets alarmeringstjänst har inte genomgripande prövats sedan bildades. Företaget bedriver sitt uppdrag med stöd av alarmeringsavtalet och med en statlig ersättning. Sedan alarmeringsavtalet ingicks har såväl den nationella lagstiftningen som om offentlig upphandling och statsstöd ändrats. Det bör utredas om nuvarande organisation av alarmeringstjänsten är förenlig med dessa regler. En särskild utredare ska se över samhällets alarmeringstjänst. Syftet med översynen är att säkerställa att alarmeringstjänsten fungerar på ett effektivt, säkert och ändamålsenligt sätt. En samordnad alarmeringstjänst ska eftersträvas för att främja stärkt samverkan, minimera hanteringstider och skapa förutsättningar för ett optimalt nyttjande av samhällets samlade resurser inom allmän ordning, säkerhet och hälsa. En samordnad alarmeringstjänst är en viktig grund för samhällets skydd mot olyckor och krisberedskap. Utredaren ska kartlägga nuvarande alarmeringstjänst och anknytande tjänster såsom utalarmering av resurser för hjälp- insatser inom allmän ordning, säkerhet och hälsa, krisberedskaps- tjänster samt varnings- och informationstjänster. Konsekvenser av att flera operatörer tillhandahåller tjänster för utalarmering, prioritering och dirigering m.m. ska beskrivas. Samhällets alarmeringstjänsts roll i samhällets krisberedskap ska klargöras. Utredaren ska bedöma och föreslå vilka delar inom allmän ordning, säkerhet och hälsa som ska ingå i samhällets alarmerings- tjänst för att säkerställa: de enskildas säkra och lika rätt till att få kontakt med samhällets hjälporgan i en nödsituation, samhällets behov av samverkan och en samordnad hantering vid olika typer av nödlägen, en effektiv, säker, sammanhållen och obruten larmkedja, möjligheten till förutsättningar för en aktuell bild över sam- hällets samlade resurser för hjälpinsatser inom allmän ordning, säkerhet och hälsa samt möjligheten för en aktuell bild över vilka insatser som pågår inom allmän ordning, säkerhet och hälsa och att denna information kan tillhandahållas myndigheter som har behov av uppgifterna för sin verksamhet. Utredaren ska vidare bedöma och föreslå vilka krisberedskaps- tjänster som ska ingå i samhällets alarmeringstjänst. Med beaktande av uppdragets betydelse för allmän ordning, säkerhet och hälsa, ingår det i uppdraget att pröva och föreslå hur alarmeringstjänsten i samhället ska vara organiserad. Utredaren ska ta ställning till hur det offentliga åtagandet bör avgränsas och utformas samt hur denna verksamhet bör organiseras och finansieras. Även ansvarsfördelningen mellan staten, kommunerna och landstingen ska analyseras. I uppdraget ingår också att, föreslå ekonomiska mål för verksamheten. Utredaren ska beakta de kriterier för fortsatt statligt ägande som framgår av budget- propositionen (prop. 2006/07:1 utg.omr. 24 avsnitt 3.13.1). Utredaren ska vidare pröva och föreslå hur alarmeringstjänsten ska finansieras, bl.a. med hänsyn till nationell lagstiftning och om offentlig upphandling och statsstöd. Utredaren ska slutligen föreslå regler för uppföljning och tillsyn av verksamheten för att säkerställa en kontinuerlig kvalitetssäkring. Utredaren ska utifrån sina förslag även redovisa nödvändiga författningsändringar. Med beaktande av alarmeringstjänstens betydelse för samhällets skydd mot olyckor och krisberedskap samt för den enskilde, ska utredaren redovisa en analys över vilka konsekvenser förslagen medför. I denna ska även ekonomiska och organisatoriska förändringar ingå. Vidare ska utredaren redovisa hur förslagen ska finansieras. I det fall förslagen medför ökade kostnader för staten ska förslaget till finansiering ske från berörda utgiftsområden. Om utredaren med hänsyn till utredningens samlade resultat bedömer att ett förslag till finansiering inte är genomförbart inom berörda utgiftsområden, får även andra finansieringsförslag lämnas. Utredaren ska också bedöma tiden för genomförande av de förslag som lämnas. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska samverka med , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , , Post- och tele- styrelsen, och Kommuner och Landsting samt med övriga berörda. Uppdraget ska redovisas . Tilläggsdirektiv till Utredningen om översyn av samhällets alarmeringstjänst Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om en översyn av samhällets alarmeringstjänst (dir. 2011:106). Enligt utredningens direktiv skulle uppdraget redovisas . Uppdraget ska i stället redovisas . 1.Förändrad hantering av importmoms. 3.Trängselskatt – delegation, sanktioner och utländska fordon. 4.Tillstånd och medling. – hantering av risker och möjligheter med stallgödsel. 6.Att förebygga och hantera finansiella kriser. 7.Skärpningar i vapenlagstiftningen. Statligt bidrag till frivilliga organisationer som stödjer veteransoldater och anhöriga. finansiella oberoende och balansräkning. 10.Rätta byggfelen snabbt! –med effektivare förelägganden och försäkringar. 11.Kunskapsläget på Kärnavfallsområdet 2013. Slutförvarsansökan under prövning: kompletteringskrav