sou · H1B313 · 2013-02-22 00:00:00 — Utredningen anser att det finns behov av att förtydliga syftet med anpassad studiegång. Det ska framgå att anpassad studiegång ska syfta till att eleven ska fullfölja sin utbildning i den obligatoriska skolan och fortsätta sin utbildning på gymnasienivå. Fler statliga arbetsmarknadspolitiska verktyg från 16 år Ungdomar som inte genomför eller har genomfört en gymnasieutbildning får inte de strukturerade heldagsaktiviteter de har behov av från Arbetsförmedlingen. Ungdomarnas aktivitetsnivå i arbetsmarknadspolitiska program bör öka. Det krävs därför en fördjupad analys av Arbetsförmedlingens verksamhet i syfte att vidta nödvändiga åtgärder för att myndigheten ska lyckas med sitt uppdrag i enlighet med gällande regelverk. Ungdomar i åldern 16–ska få tillgång till fler tidiga insatser från Arbetsförmedlingen Ungdomar utanför gymnasieskolan har ett stort behov av hjälp för att stärka sin ställning på arbetsmarknaden. De allra yngsta, 16–17- åringarna, kan endast få tillgång till förstärkt förmedlingsstöd, jobbgarantin för ungdomar och den tillfälliga satsningen på studiemotiverande kurser vid folkhögskola. Ungdomar har tillgång till fler arbetsmarknadspolitiska program och således finns det större möjligheter att stödja de äldre genom tidiga insatser från Arbetsförmedlingen. Även de yngsta ungdomarna behöver bättre tillgång till tidiga insatser från Arbetsförmedlingen. Utredningen föreslår därför att Arbetsförmedlingens utbud ska breddas genom att ge 16–17-åringar tillgång till fler tidiga arbetsmarknadspolitiska program. Statlig utvecklingsersättning införs för 16–17-åringar vid deltagande i arbetsmarknadspolitiska program Utredningen föreslår att ungdomar i åldern 16–ska ha rätt till utvecklingsersättning när de deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program anvisat av Arbetsförmedlingen. Bristen på ekonomisk ersättning har visat sig försvåra arbetet med att motivera de allra yngsta till att vara aktiva och delta i insatser. Ett aktivt deltagande ska premieras. Enligt gällande regelverk är det möjligt att först från erhålla utvecklingsersättning vid deltagande i arbetsmarknadspolitiska insatser. Utredningen föreslår mot bakgrund av detta att ungdomar i åldern 16–, i likhet med äldre ungdomar, ska ha rätt till utvecklingsersättning. Utvecklingsersättningens nivå ska vara densamma som för de ungdomar som har fyllt får t.o.m. då de fyller , vilket ger per dag. Nivån ligger strax under studiebidraget. Överenskommelse avseende arbetsmarknadspolitiska insatser mellan Arbetsförmedlingen och kommun möjliggörs Utredningen föreslår att Arbetsförmedlingen ska kunna ingå en överenskommelse med en kommun om anordnande av insatser eller övriga åtgärder, i de fall då Arbetsförmedlingen inte hittat annan lämplig aktör. Arbetsförmedlingen har möjlighet att för två prioriterade grupper, nyanlända invandrare och unga med funktionshinder, samverka med kommunen utanför jobb- och utvecklingsgarantin samt jobbgarantin för ungdomar. Utredningen föreslår att även unga som omfattas av kommunens aktivitetsansvar enligt skollagen ska vara en sådan målgrupp. Nationell och lokal uppföljning ska förbättras Krav på lokala register införs Det saknas kunskap om såväl omfattningen som innehållet i arbetet med det kommunala ansvaret för icke skolpliktiga ungdomar , informationsansvaret. Utredningen kan också konstatera att det saknas kunskap om såväl innehåll som effekter av kommunala insatser för dessa unga. Utredningen föreslår därför att hemkommuner ska vara skyldiga att upprätta register över de ungdomar som omfattas av aktivitetsansvaret enligt skollagen. Ett kontinuerligt informationsansvar för fler än en individ förutsätter att informationen samlas systematiskt i en bestämd struktur. Ett register är således en förutsättning för kommuner att ha en löpande överblick över vilka ungdomar som berörs och vilka insatser de deltar i. Dessutom synliggör det hur kommunerna lever upp till lagens intentioner. Ett krav på register är också ett förtydligande av att kommunerna ska bedriva ett strukturerat arbete. Hemkommunen ska i registret även få behandla uppgifter om tidpunkt när en åtgärd för en ungdom inleds samt tidpunkt när åtgärden upphör och orsaken till detta. Uppgifterna ska gallras senast vid utgången av det kalenderår när den registrerade fyller . Nationell statistik för uppföljning och analys Utredningen kan också konstatera att det saknas nationell kunskap om såväl innehåll som effekter av kommunala och statliga åtgärder och insatser för de unga. Den nationella uppföljningen av de unga utanför gymnasieskolan måste bli bättre. Ett första steg mot ökad kunskap är att systematiskt samla uppgifter om målgruppen och om de insatser de unga erbjuds. Utredningen föreslår att ska få i uppdrag att samla in uppgifter om unga utanför gymnasieskolan från hemkommuner. Den nationella insamlingen och statistiken ska baseras på uppgifter från de lokala registren. I uppdraget till myndigheten ska även ingå att regelbundet redovisa nationell statistik på området. Förändringarna skapar förutsättningar för utveckling av kunskap på området. Utredningens förslag kommer att medföra ökade kostnader för både stat och kommun. Förslagen kan innebära ökade kostnader för staten med . Det är främst ökade kostnader för arbetsmarknadspolitiska insatser och utvecklingsersättning för 16–17-åringar. För kommunsektorn kan förslagen medföra ökade kostnader med mellan två och . Det är huvudsakligen förslagen om krav på skriftlig dokumentation och register som ger ekonomiska konsekvenser för sektorn. De redovisade kostnaderna gäller när för- ändringarna har fått fullt genomslag i verksamheterna. De ökade kostnaderna föreslås finansieras med anslag. Utredningens förslag till författningsförändringar föreslås träda i kraft . Övergångsbestämmelser bedöms inte vara nödvändiga. Sammanfattning på lättläst svenska Utbildning är en av de viktigaste sakerna för ungdomars framtid. Ungdomar som saknar gymnasieutbildning riskerar att bli arbetslösa och få det svårt på många andra sätt. Därför är det mycket viktigt att ge stöd till ungdomar som inte går i gymnasieskolan. Ungefär 30 000 unga personer avbryter sin gymnasieutbildning och ungefär 2 000 unga börjar inte en gymnasieutbildning direkt efter . kanske avbryter sina studier på gymnasiet för att de börjar arbeta, eller börjar någon annan form av utbildning. att är det ungefär 17 000 unga i åldrarna som inte arbetar eller studerar. Kommunerna har ett informationsansvar för unga som inte har fyllt . Det betyder att kommunerna ska veta vilka unga i kommunen som inte arbetar eller studerar. Det måste kommunen veta så att kommunen kan ge stöd till dessa ungdomar. Sammanfattning på lättläst svenska Regeringen har bett utredningen att göra en översyn av det kommunala informationsansvaret för unga som inte har fyllt och som inte går ut någon gymnasieutbildning. Utredningen ska också säga om den tycker att ansvarsfördelningen mellan stat och kommun behöver bli tydligare när det gäller insatser för unga som inte arbetar eller studerar. ändringar i både lagar och förordningar och även lämna andra förslag på hur samhället bättre kan stödja unga som inte arbetar eller studerar. Unga som inte arbetar eller studerar har ofta olika typer av sociala problem och har ofta misslyckats med skolan. I många fall har de därför dålig självkänsla och svårt att klara sin vardag. En del av dessa unga är födda i andra länder och har anlänt till . De har också ofta psykiska funktionsnedsättningar. De har därför särskilda behov och behöver särskilt stöd som passar just dem. De behöver också stöd . Den typ av stöd som de unga behöver är strukturerade vardagsaktiviteter med ett utbildningsliknande eller arbetsliknande innehåll. De vuxna i omgivningen Sammanfattning på lättläst svenska ska lyssna till de ungas behov, som förväntningarna på de unga ska vara höga och kraven på dem tydliga. En ung person som haft det svårt behöver på sig för att komma över svårigheterna. Därför måste samhällets insatser i många fall få ta tid. att bygga upp självförtroende och självkänsla hos den unga personen. Kommunernas ansvar behöver bli tydligare Kommunerna ska veta vilka ungdomar som inte är i gymnasieskolan Kommunerna ska veta det så att de kan ge ungdomarna passande stöd. Det är en del i kommunens arbete. Men det finns stora skillnader i hur kommunerna arbetar med dessa frågor. Det är stora skillnader i hur kommunerna informerar sig om de ungas sysselsättning och vad kommunen gör för dessa ungdomar. Alldeles för många ungdomar saknar sysselsättning och det tar allt innan kommunen kontaktar dem för att erbjuda dem stöd. Det är otydligt vad staten vill och kan göra för dessa ungdomar. Det behövs tydligare lagar för att se till att ungdomarna får det stöd och hjälp Sammanfattning på lättläst svenska för att gå tillbaka till skolan eller gå till en annan sysselsättning. Staten behöver hitta nya sätt att arbeta Staten ska hjälpa de unga att snabbt få ett arbete eller utbildning. Det gör staten också genom arbetsmarknadspolitiska program. Men det som staten gör för den allra yngsta åldersgruppen räcker inte till. De allra yngsta, 16 till 17-åringarna, får inte vara med i arbetsmarknadspolitiska program. De får heller inte ekonomisk ersättning om de är med i de arbetsmarknadspolitiska programmen. att de kanske inte vill vara med i arbetsmarknadspolitiska program. De statliga arbetsmarknadspolitiska programmen för unga handlar oftast om att själv söka jobb och hitta jobb som passar. Det tar också att få praktik eller att komma in på ett arbetsmarknadspolitiskt program. behöver i stället stöd för att komma vidare i arbete eller studier. Vi vet inget om vad som verkligen fungerar Det saknas undersökningar om hur bra kommunens insatser för ungdomarna är. Bristen på kunskap gäller även de statliga arbetsmarknadspolitiska insatserna för de unga. Det behövs mer kunskap Sammanfattning på lättläst svenska för att veta vilka metoder som bäst stödjer ungdomar att återgå till studier. Det behövs också mer kunskap när det gäller vilket stöd som de bäst behöver för att lättare få ett arbete . Men bara för att denna kunskap inte finns så ska man inte sluta med att ge stöd. Ett tydligare ansvar för ungdomar veta vilka ungdomar i kommunen som inte går i gymnasiet Kommunen ska kunna erbjuda ungdomarna insatser som hjälper ungdomarna att gå tillbaka till skolan eller vidare till arbete. Reglerna för kommunernas ansvar är otydliga. att reglerna måste bli tydligare. Kommunernas ansvar ska ändras från informationsansvar till aktivitetsansvar. att kommunen ska vara aktiv när den söker upp ungdomarna. att kommunens arbete ska dokumenteras. Det ska vara krav på skriftlig dokumentation. Kommunerna ska också söka upp ungdomarna och ta reda på hur det går för dem. Sammanfattning på lättläst svenska Det ska också bli tydligt att kommunen ska se till att den unge får stöd. Stödet ska få den unge att vilja gå tillbaka till skolan. Om kommunen inte kan få den unge att vilja gå tillbaka till skolan ska kommunen se till att den unge kommer i kontakt med Arbetsförmedlingen. ska granska hur kommunerna tar sitt ansvar efter att förändringarna genomförts. Bättre information om elever som riskerar ska kunna arbeta med sitt aktivitetsansvar är det också viktigt att kommunen kan arbeta snabbt. När en ungdom avbryter sin utbildning ska kommunen så fort som möjligt kontakta den unge. Unga som ofta är borta från skolan riskerar att senare hoppa av sin utbildning. Kommunen behöver bättre sätt att tidigt kunna se vilka unga som kommer att sluta skolan. att när en elev ofta är borta från skolan så ska skolans ledning tala om det för kommunen. Då blir det lättare för kommunen att snabbt ta kontakt med den unge och ge den unge stöd Sammanfattning på lättläst svenska för att kunna gå klart gymnasiet. som kanske kommer att sluta sin utbildning Studie- och yrkesvägledare är viktiga personer när det gäller att informera och vägleda elever inför kommande studie- och yrkesval. Elever som inte börjar eller går klart en gymnasieutbildning riskerar att få det svårare att komma in på arbetsmarknaden. är därför särskilt viktig för att hitta de elever som kanske kommer att sluta sin utbildning. att det ska finnas nya regler i läroplanerna för studie- och yrkesvägledningen i , grundsärskolan, specialskolan och gymnasieskolan. Utredningen föreslår att studie- och yrkesvägledningen särskilt ska stödja elever som riskerar att sluta gå till skolan. varför anpassad studiegång kan vara bra Utredningen tycker att man ska vara tydligare med varför anpassad studiegång kan vara bra för vissa elever. Det ska gå att förstå att anpassad studiegång är till för att eleven ska kunna klara sin utbildning och kunna fortsätta vidare till gymnasieskolan. Sammanfattning på lättläst svenska som inte går en gymnasieutbildning får inte de strukturerade heldagsaktiviteter som de behöver från Arbetsförmedlingen. i arbetsmarknadspolitiska program bör öka. Därför måste man försöka förstå mer om hur Arbetsförmedlingen arbetar. På så vis kan man hjälpa Arbetsförmedlingen att bli bättre på att arbeta ska få fler tidiga insatser från Arbetsförmedlingen Ungdomar utanför gymnasieskolan har ett stort behov av hjälp för att stärka sin ställning på arbetsmarknaden. De allra yngsta, 16 till 17-åringarna, kan bara få förstärkt förmedlingsstöd, jobbgarantin för ungdomar och den tillfälliga satsningen på studiemotiverande kurser vid folkhögskola. kan få fler arbetsmarknadspolitiska program och de kan få dem . De yngsta ungdomarna behöver tidiga insatser från Arbetsförmedlingen. att Arbetsförmedlingen ska ge 16 till 17-åringar fler tidiga arbetsmarknadspolitiska program. Statlig utvecklingsersättning införs för 16 till 17-åringar att ungdomar i åldern ska ha rätt till utvecklingsersättning när de är med i ett arbetsmarknadspolitiskt program. Bristen på ekonomisk ersättning Sammanfattning på lättläst svenska har visat sig försvåra arbetet med att få de allra yngsta ungdomarna att vara med i insatser. kan man få utvecklingsersättning först från . Utredningen föreslår att ungdomar i åldern utan gymnasieutbildning, precis som äldre ungdomar, ska ha rätt till utvecklingsersättning. Utvecklingsersättningen ska vara lika mycket som ungdomar som har fyllt får till och med då de fyller , vilket ger per dag. Arbetsförmedlingen och kommunen borde kunna samarbeta Utredningen föreslår att Arbetsförmedlingen ska kunna ha ett avtal med kommunen om att ordna insatser. Arbetsförmedlingen kan samarbeta med kommunen när det gäller nyanlända invandrare och unga med funktionsnedsättning. att även unga som kommunen har ansvar för ska kunna vara med i det samarbetet när det inte finns andra aktörer. Uppföljning ska bli bättre Det saknas kunskap om arbetet med det kommunala ansvaret för icke skolpliktiga ungdomar , det som heter informationsansvaret. Utredningen kan också se att ingen vet om ungdomarna får hjälp. att kommuner måste ha register Sammanfattning på lättläst svenska som omfattas av aktivitetsansvaret. Då kan man också kontrollera om ungdomarna får hjälp. Nationell statistik för uppföljning och analys Utredningen kan också se att det saknas kunskap om kommunerna och staten verkligen hjälper ungdomarna. Vi måste få veta hur det går för de unga. Ett första steg är att samla in uppgifter om de unga och om de stöd som de unga får. ska samla in uppgifter från kommunerna om unga som inte går i gymnasieskolan. Så mycket kostar våra förslag kommer att medföra ökade kostnader för staten och kommunerna. Förslagen kan ge ökade kostnader för staten med . Det är mest ökade kostnader för att skapa fler tidiga programinsatser och för att ge utvecklingsersättning för 16 till 17-åringar. För kommunerna kan förslagen medföra ökade kostnader med mellan två och . Det är mest förslagen om krav på skriftlig dokumentation och register som kommer att kosta. Kostnaderna gäller när förändringarna är gjorda. Vi föreslår att de ökade kostnaderna betalas med pengar från staten. Sammanfattning på lättläst svenska att förslagen till ändringar i både lagar och förordningar ska börja att gälla . Education is one of the most important factors for young peoples future opportunities. people who have dropped out of, or never started, upper secondary education often find themselves in a very vulnerable position. people who lack upper secondary education risk unemployment and a range of other destructive factors in both the short and the long term. Assisting young people under the age of 20 who are outside upper secondary education is therefore highly important for both individuals and society. Each year, about 30 000 young people drop out of upper secondary education and some 2 000 never start. A young person may drop out of upper secondary education for various reasons, for example, to start working, abroad or start some other form of education. However, follow-up shows that in any given year, some 17 000 young people aged 16–19 are not in employment, education or training (NEETs). The terms of reference from the Government instruct the Inquiry to undertake a review of the municipal responsibility to be informed about young people under the age of 20 who are not undergoing and have not completed upper secondary education. The Inquiry is also required to take a position on whether the division of responsibilities between central and local (municipal) government regarding measures for young people who are not in employment, education or training needs to be clarified. If necessary, the Inquiry is to propose legislative amendments and, if deemed appropriate, present other proposals on means of improveing the assistance provided to the target group of young people who are not in employment, education or training. In many cases, young people who are not in employment, education or training are in a complicated situation. They often have a background of social problems and educational failure. Such backgrounds in many cases lead to poor self-esteem and difficulty in dealing with simple everyday activities. A large proportion of these people were born abroad, and this group includes recent arrivals in . Mental disabilities are common. The target group therefore has special needs for flexible, individually adapted and in some cases long-term measures. The measures needed by these young people have certain shared features, such as a need for organised daily activities with an educational or work-like content. The adults around them should be sensitive and listen to their needs, while maintaining high expectations and clearly defined requirements. The target group is not one that finds it easy to navigate among the large variety of activities and complicated regulations. Being socially connected with other young people in the same situation has been underlined as an important factor. For some young people, activities physically separated from school have also been emphasised. Years of setbacks and failure take time to work through. In many cases, the measures provided must be allowed to take time. It is a matter of up self-confidence and self-esteem. A short or incomplete period of schooling in another country also poses special demands on the measures to be taken. Municipal responsibility needs to be clarified Municipalities are currently required to keep themselves informed about young people who are not in upper secondary school and are under the age of 20, so as to be able to offer them appropriate individual measures. This is known as the municipal responsibility to be informed. However, municipalities differ widely in how they choose to organise and implement their responsibility for young people beyond compulsory school age. Experience shows that there are considerable differences in how municipalities keep themselves informed about young peoples occupations and the measures they are offered. Far too many young people are without an occupation and too much time is allowed to pass before they are reached and offered support. Central government has been unclear about its level of ambition. Clearer legislation is required to ensure that young people receive the support and assistance they need to return to education or some other occupation. Central government needs better tools people also have priority in central government labour market policy. The objective is to help young people to quickly obtain work or return to mainstream education. The young people need organised full-day activities. The measures taken by central government for the very youngest group are considered inadequate. For example, this group (young people aged 16–17) lacks access to a broad range of labour market policy measures. Furthermore, financial benefits for participating in labour market policy measures are not available to them, which makes it difficult to motivate them. In addition, central government labour market policy measures for the target group as a whole are too focused on individual jobseeking and matching. It is also problematic that far too long a time generally passes before some form of work experience or other labour market policy programme becomes available to young people who lack upper secondary education and who in general are in great need of support in order to move forward in work or education. Lack of knowledge about methods and effects There is a lack of evaluations providing knowledge about the impact of measures targeting young people covered by the municipal responsibility for young people under the age of 20 who are beyond compulsory school age. Although the measures are evaluated, the methods used do not make it possible to compare the effects. This knowledge gap also applies to central government labour market policy measures addressed to this target group. The lack of impact studies is a general phenomenon in the labour market policy area. evidence-based knowledge is needed both about the methods that best help young people to return to education, and about the assistance they need most to improve their of obtaining work in the future. young people who drop out of or never start upper secondary education should be carried out anyway, despite the lack of systematic knowledge. The available knowledge about young peoples marginalisation and exclusion should guide any decision to offer advanced measures to young people who are not in employment, education or training. The conditions for follow-up and evaluation need to be improved. Better local follow-up is needed, in which measures are systematically documented and which can be used for both local and national analyses. Such a development will pave the way for future research and knowledge development. Clarification of responsibility for young people beyond compulsory school age but under the age of 20 – from a responsibility to be informed to a responsibility to act Clarification of municipal responsibility for young people beyond compulsory school age but under the age of 20 Municipalities are currently required to keep themselves informed about young people beyond compulsory school age but under the age of 20 who are not undergoing and have not completed upper secondary education. The purpose is to be able to offer these young people measures that will strengthen their of returning to education or moving on into work. This responsibility is not clearly regulated at present. The Inquiry therefore proposes several clarifications. The municipal responsibility to be informed will be renamed responsibility to act. This will clarify the municipalitys responsibility to be in reaching out to young people and taking measures to assist them. In addition, the Inquiry proposes that the home municipality be required to work in an organised way. Since organised procedures depend on documentation, a requirement for written documentation will be introduced.