sou · H1B321 · 2013-04-04 00:00:00 — 7 § För rättens prövning gäller lagen (1996:242) om domstolsären- den, om inte annat följer av denna lag. Innan rätten avgör ett ärende ska ha getts tillfälle att yttra sig. 8 § Ska en frihetsberövande påföljd, böter eller förverkande, som utdömts i en annan stat verkställas i enligt denna lag, får åtal för gärning, som påföljden avser, inte i något fall väckas här i landet. Transport av den dömde 9 § Om en svensk brottmålsdom om frihetsberövande påföljd ska verkställas utomlands, ska Kriminalvården se till att den dömde förs till den stat där påföljden ska verkställas. Om en utländsk brottmålsdom om frihetsberövande påföljd ska verkställas i , ska Kriminalvården se till att den dömde förs hit. Vid verkställighet enligt första och andra styckena får Kriminal- vården begära hjälp av polismyndigheten. Vid verkställighet enligt första stycket får polismyndigheten, om det är nödvändigt för att transporten ska kunna genomföras, omhänderta och ta i förvar den dömde, dock längst . Tillstånd till transport genom 10 § Begärs tillstånd till transport genom av en dömd per- son som enligt bestämmelser i en internationell överenskommelse som är bindande för ska föras till en annan stat för verk- ställighet av påföljd för brott eller för förhandling med anledning av framställning om sådan verkställighet, ska , om det inte finns synnerliga skäl, bevilja sådant tillstånd och ange under vilka villkor transporten får ske. Har tillstånd meddelats enligt första stycket får polismyndig- heten, om det är nödvändigt för att transporten ska kunna genom- föras, omhänderta och ta i förvar den som överförs, dock längst . För flygtransport utan planerad mellanlandning i krävs inte något tillstånd enligt första stycket. Om en oplanerad mellan- landning sker, får polismyndigheten, om det är nödvändigt för att transporten ska kunna genomföras, omhänderta och ta i förvar den som överförs, dock längst till dess en begäran om tillstånd till transport har prövats. Om tillstånd till transport inte begärs från landningen, ska personen friges. Särskilda bestämmelser om förfarandet vid tillämpning av brottmålsdomskonventionen Förfarandet vid verkställighet i av en utländsk brottmålsdom 1 § När en framställning om verkställighet i av en utländsk brottmålsdom enligt 3 kap. eller 5 kap. grundar sig på brottmåls- domskonventionen, ska den behöriga myndigheten, efter en kon- troll av att framställningen är fullständig, överlämna denna till åklagar- myndigheten för vidare handläggning. 2 § Behörig domstol i ärenden och mål enligt detta kapitel är . 3 § Åklagaren ansöker om rättens prövning av framställningen, om inte annat följer av 13–18 §§. För rättens handläggning ska i tillämpliga delar gälla bestämmelser om rättegång i brott- mål, om inte annat följer av denna lag. Avser framställningen förverkande som angår någon annan än den dömde, ska särskild talan föras mot honom eller henne, om han eller hon inte hörts i den utländska rättegången. För sådan talan gäller i tillämpliga delar reglerna i om åtal för brott på vilket inte kan följa svårare straff än böter. Rättens avgörande sker genom dom. 4 § Vid förhandling i mål om verkställighet av en utländsk brott- målsdom ska den dömde höras personligen om han eller hon begär det. Är den dömde berövad friheten i den stat där domen med- delats, får dock förhandlingen äga rum i den dömdes frånvaro, även om han eller hon begärt att bli hörd personligen. 5 § Rätten prövar om de förutsättningar som gäller enligt lagen är uppfyllda. Om det inte finns hinder mot verkställighet här i landet, bestämmer rätten, med iakttagande av 6–9 §§, ny påföljd enligt vad i svensk lag är föreskrivet om påföljd för motsvarande brott. Ny prövning av frågan om den dömde är skyldig till brottet får inte ske. Har förhandling i saken enligt 4 § ägt rum i den dömdes från- varo, får ny påföljd inte bestämmas förrän den dömde varit i tillfälle att bli personligen hörd i rätten. 6 § Avser den utländska brottmålsdomen frihetsberövande påföljd får rätten inte bestämma strängare påföljd än i denna dom. Detta gäller även om den utdömda påföljden är lindrigare än den lindrigaste påföljd som enligt svensk lag kan följa på brottet eller brotten. Avser den utländska brottmålsdomen böter, bestämmer rätten, med tillämpning av den växelkurs som gäller vid tiden för beslutet, ett bötesbelopp som i svenska kronor motsvarar beloppet av böterna. Är i svensk lag för motsvarande brott föreskrivet penningböter, får dock inte bestämmas ett högre bötesbelopp än fyratusen, eller om påföljden avser flera brott, . Är i svensk lag inte föreskrivet svårare straff än böter, får inte bestämmas ett högre bötes- belopp än etthundrafemtiotusen, eller om påföljden avser flera brott, . 7 § Vid bestämmande av påföljd enligt 6 § ska, i den mån det kan ske, den dömde tillgodoräknas dels vad han eller hon kan ha utstått av den påföljd som utdömts genom den utländska domen för brott som omfattas av framställningen, dels tid som han eller hon med anledning av sådant brott varit anhållen eller häktad i den andra staten eller i . Därvid får bestämmas lindrigare straff än för gärningen är stadgat eller påföljd helt efterges. 8 § Har genom den utländska brottmålsdomen visst belopp i pengar eller värdet av viss egendom förklarats förverkat, bestämmer rätten, med tillämpning av den växelkurs som gäller vid tiden för beslutet, ett motsvarande belopp i svenska kronor. Om förverkandebeloppet uppenbarligen överstiger det belopp som skulle ha förverkats enligt svensk lag om rättegången ägt rum i , får rätten sätta ned beloppet i motsvarande mån. Har ett föremål förklarats förverkat, får rätten förklara före- målet förverkat endast om det kunnat förklaras förverkat enligt svensk lag i en rättegång i . Angår förverkandet någon annan än den dömde, får rätten be- sluta om förverkande endast om förverkande hade kunnat ske en- ligt svensk lag i en rättegång i . 9 § Vid tillämpning av bestämmelser i mål som avses i 3 § bedöms frågan, vilket straff som är stadgat för eller kan följa på visst brott, enligt svensk lag. Utgör den utdömda påföljden endast böter, ska dock inte i något fall svårare straff än böter anses kunna följa på brottet. 10 § får, i stället för att ansöka hos rätten enligt 3 § första stycket, själv pröva en framställning som avser böter eller förverkande och utfärda strafföreläggande för det brott som påföljden avser. I fråga om ett strafföreläggande som utfärdas med stöd av första stycket gäller 48 kap. i tillämpliga delar. Bestäm- melserna i 5 §, 6 § andra stycket och 7–9 §§ denna lag ska också tillämpas. Godkänns inte strafföreläggande som utfärdats enligt första stycket, ansöker åklagarmyndigheten enligt 3 § första stycket. 11 § Vid en framställning som grundar sig på brottmålsdoms- konventionen, eller om den dömande staten meddelar att den avser att göra en sådan framställning, får åklagarmyndigheten anhålla den dömde, om det enligt svensk lag kan följa fängelse eller däröver för brott motsvarande den gärning påföljden avser och det finns risk för att den dömde ska avvika eller, då fråga är om ute- varodom, att han eller hon undanröjer bevis. På ansökan av åklagare kan rätten under motsvarande förutsättningar besluta om häktning av den dömde eller om reseförbud eller anmälningsskyldighet. Reseförbud eller anmälningsskyldighet får beslutas, även om det svåraste straff som enligt svensk lag kan följa på motsvarande brott är lindrigare än fängelse . Oberoende av brottets beskaffen- het får den dömde anhållas, häktas eller underkastas reseförbud eller anmälningsskyldighet, om han eller hon saknar hemvist i och det finns risk för att han eller hon genom att bege sig från landet undandrar sig påföljd. 12 § I fråga om anhållande, häktning, reseförbud och anmälnings- skyldighet enligt 11 § tillämpas 24 kap. 4–24 §§ och 25 kap. 2–9 §§ , om inte annat framgår av denna lag. Ett beslut om anhållande eller häktning ska hävas senast när den sammanlagda tid den dömde varit berövad friheten i den andra staten och här i med anledning av det eller de brott framställningen om verkställighet avser uppgår till den tid som bestämts för frihets- berövande påföljd för brottet eller brotten i den utländska brott- målsdomen. I fall då den dömde anhållits eller häktats innan fram- ställning om verkställighet gjorts, ska beslutet om anhållande eller häktning hävas för frihetsberövandet, om inte framställning om verkställighet gjorts före utgången av . Förfarandet vid verkställighet i av en utländsk utevarodom 13 § Grundas en framställning om verkställighet i av en utländsk utevarodom, som inte meddelats efter talan av den dömde, på brottmålsdomskonventionen, tillämpas 14–18 §§. Vid förfarandet gäller bestämmelser om rätte- gången i brottmål i tillämpliga delar, om inte annat framgår av denna lag. 14 § Efter att en framställning om verkställighet av en utländsk utevarodom överlämnats till åklagarmyndigheten enligt 1 §, ska den dömde personligen delges domen och underrättas om att han eller hon från delgivning hos åklagarmyndigheten kan framställa talan om omprövning av domen (opposition). Anför den dömde inte opposition inom föreskriven tid, tillämpas 3–10 §§. 15 § Anför den dömde opposition inom föreskriven tid med be- gäran att hans eller hennes talan prövas av behörig domstol i den dömande staten, ska åklagarmyndigheten överlämna handlingarna i ärendet till , som med översändande av hand- lingarna ska underrätta behörig myndighet i den andra staten. Begär den dömde prövning vid svensk domstol eller anför han eller hon opposition utan att ange var talan ska prövas, ska åklagar- myndigheten hos rätten ansöka om förhandling för prövning av den dömdes talan. 16 § När ansökan som avses i 15 § andra stycket kommit in till rätten, kallar rätten den dömde att inställa sig vid förhandling inför rätten. Förhandling får inte utan den dömdes samtycke hållas förrän tjugoen dagar förflutit från det den dömde personligen delgivits kallelse. Uteblir den dömde från förhandling som avses i första stycket eller finner rätten av annat skäl oppositionen inte kan tas upp till prövning, ska den dömdes talan avvisas. Sedan avvisningsbeslutet vunnit laga kraft tillämpas 3–10 §§. 17 § Fråga om ansvar för gärning som avses med framställning om verkställighet av en utländsk utevarodom får prövas, även om enligt 2 kap. åtal för gärningen inte kunnat väckas i eller kunnat väckas här endast efter särskilt förordnande, och utan hinder av bestämmelserna i 35 kap. 1–4 och 6 §§ samma balk. Frågan om ansvar för gärningen enligt svensk lag ska bedömas som om motsvarande brott begåtts i . Åtgärd för väckande av åtal eller förundersökning, som skett i den andra staten enligt dess lag, ska tillerkännas verkan som om åtgärden skett här. Sådan åtgärd får dock inte tillerkännas annan verkan än den har enligt lagen i den andra staten. 18 § Tar domstol i den andra staten enligt 15 § första stycket upp anförd opposition till saklig prövning, förfaller framställningen om verkställighet i . Avvisar den utländska domstolen opposi- tionen och vinner avvisningsbeslutet laga kraft, tillämpas 3–10 §§. 19 § Ersättning till offentlig försvarare som betalats av allmänna medel ska stanna på staten, om det inte finns särskilda skäl för att den dömde ska återbetala ersättningen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. 3.Lagen tillämpas inte vid handläggningen av ett ärende om över- förande av internationell straffverkställighet enligt lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmåls- dom, om ärendet har inletts före ikraftträdandet. lag (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen Härigenom föreskrivs följande. 1 kap. Allmänna bestämmelser Lagens innehåll och tillämpningsområde 1 § Denna lag innehåller bestämmelser för genomförande av rådets rambeslut /909/RIF av om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på brottmålsdomar av- seende fängelse eller andra frihetsberövande åtgärder i syfte att verkställa dessa inom Europeiska unionen (rambeslutet),1 ändrat genom rådets rambeslut /299/RIF om verkställighet av ute- varodomar.2 Bestämmelserna avser –erkännande och verkställighet av en svensk dom om frihets- berövande påföljd i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen (2 kap.), –erkännande och verkställighet i av en utländsk dom om frihetsberövande påföljd (3 kap.), och –övriga bestämmelser (4 kap.). 2 § Bestämmelser om överförande av verkställighet av frihetsstraff mellan de nordiska staterna finns i lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. Bestämmelser om överförande av verkställighet av frihetsberöv- ande påföljder mellan och en stat utanför Europeiska unionen finns i lagen (2014:000) om internationell straffverkställighet. 1EUT L 327, 5.12.2008 s. 27 (Celex 32008F0909). 2Rådets rambeslut /299/RIF av om ändring av rambesluten /584/RIF, 2005/214/RIF, 2006/783/RIF, 2008/909/RIF och 2008/947/RIF och om stärkande av medborgarnas processuella rättigheter och främjande av tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande på ett avgörande när den berörda personen inte var personligen närvarande vid förhandlingen, EUT L 81, 27.3.2009 s. 24 (Celex 32009F0299). Definition av en svensk dom om frihetsberövande påföljd 3 § Med en svensk dom om frihetsberövande påföljd avses i denna lag en av svensk domstol meddelad dom som innebär 2.överlämnande till rättspsykiatrisk vård, eller Definition av en utländsk dom om frihetsberövande påföljd 4 § Med en utländsk dom om frihetsberövande påföljd avses i denna lag en dom eller ett beslut om frihetsberövande påföljd som har meddelats av domstol i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen efter ett straffrättsligt förfarande. Definition av utfärdande stat och verkställande stat 5 § Med utfärdande stat avses den medlemsstat där domen med- delats. Med verkställande stat avses den medlemsstat till vilken domen översänds för erkännande och verkställighet. 6 § Följande behöriga myndigheter prövar om en svensk dom om frihetsberövande påföljd ska sändas över till en annan medlemsstat inom Europeiska unionen för erkännande och verkställighet i den staten och om en utländsk dom om frihetsberövande påföljd ska erkännas och verkställas i . 1.Kriminalvården, vid fängelse och sluten ungdomsvård eller när påföljden kan antas komma att verkställas som fängelse eller sluten ungdomsvård, och 2.Socialstyrelsen, vid överlämnande till rättspsykiatrisk vård eller när påföljden kan antas komma att verkställas som rätts- psykiatrisk vård. Föreskrifter om verkställigheten av denna lag 7 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer med- delar föreskrifter om tillämpningen av denna lag. Erkännande och verkställighet av en svensk dom om frihetsberövande påföljd i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen 1 § En svensk dom får sändas över till en annan medlemsstat inom Europeiska unionen för erkännande och verkställighet om det kan antas att den dömdes sociala återanpassning underlättas av att verk- ställigheten överförs dit. Den verkställande statens medgivande 2 § En svensk dom får sändas över till en annan medlemsstat inom Europeiska unionen för erkännande och verkställighet endast om den behöriga myndigheten i den verkställande staten har lämnat sitt medgivande till att domen översänds dit. Medgivande enligt första stycket krävs inte om den dömde 1.är medborgare och bosatt i den verkställande staten, 2.är medborgare i den verkställande staten och kan komma att utvisas eller avvisas dit efter verkställigheten av påföljden till följd av domen, eller 3.är bosatt och har vistats lagligt utan avbrott under i den verkställande staten och den staten har anmält att medgiv- ande inte krävs i motsvarande fall. Den dömdes samtycke och inställning 3 § En svensk dom får sändas över till en annan medlemsstat inom Europeiska unionen för erkännande och verkställighet endast om den dömde har samtyckt till att verkställigheten överförs dit. Samtycke enligt första stycket krävs inte om den dömde 1. är medborgare och bosatt i den verkställande staten, 2.kan komma att utvisas eller avvisas till den verkställande staten efter verkställigheten av påföljden till följd av domen, eller 3.har flytt till den verkställande staten på grund av ett straff- rättsligt förfarande mot honom eller henne i eller efter en fällande dom här. 4 § Den dömde ska tillfrågas om han eller hon samtycker till att verkställa påföljden i den andra medlemsstaten och i övrigt om sin inställning till ett överförande. Den dömde ska upplysas om inne- börden av att samtycke lämnas. En återkallelse av ett samtycke enligt första stycket ska beaktas om den görs innan den behöriga myndighetens slutliga beslut i fråga om översändande har vunnit laga kraft. 5 § En svensk dom får sändas över till en annan medlemsstat inom Europeiska unionen för erkännande och verkställighet endast om 1.domen har vunnit laga kraft, 2.den dömde befinner sig i eller i den verkställande staten, 3.det återstår av påföljden att avtjäna eller särskilda skäl talar för att verkställigheten ändå överförs dit. 6 § En svensk dom får sändas över till en annan medlemsstat inom Europeiska unionen endast om det kan anses lämpligt att verk- ställigheten överförs dit. 7 § I fall där den dömde befinner sig i den verkställande staten får den behöriga myndigheten begära att den verkställande staten an- håller den dömde eller vidtar någon annan åtgärd för att säkerställa att han eller hon stannar kvar på dess territorium, i avvaktan på den verkställande statens beslut om erkännande och verkställighet. Översändande av en svensk dom om frihetsberövande påföljd 8 § Den behöriga myndigheten prövar om de förutsättningar som gäller enligt lagen är uppfyllda och beslutar om en svensk dom ska sändas över till en annan medlemsstat för erkännande och verk- ställighet. 9 § Den behöriga myndigheten ska sända över den svenska domen till en behörig myndighet i den verkställande staten. Den svenska domen får inte sändas över för verk- ställighet till mer än en medlemsstat. Återkallelse av en begäran om erkännande och verkställighet 10 § Den behöriga myndigheten får återkalla en begäran om erkän- nande och verkställighet av en svensk dom i en annan medlemsstat fram till dess verkställigheten av påföljden påbörjats i den verk- ställande staten. 11 § Den behöriga myndigheten ska utan dröjsmål återkalla en begäran om erkännande och verkställighet av en svensk dom i en annan medlemsstat om den frihetsberövande påföljd som domen innehåller skulle bortfalla enligt svensk lag eller till följd av en svensk myndighets beslut. 12 § När en svensk dom har sänts över till den verkställande staten för erkännande och verkställighet, får verkställigheten av den på- följd som avses med begäran påbörjas här i landet endast om den dömde är häktad. Påföljden får verkställas i , om den behöriga myndig- heten har återkallat en begäran om erkännande och verkställighet. Detsamma gäller om den behöriga myndigheten i den verkställande staten har meddelat att en begäran avslagits eller att verkställighet inte kan äga rum där. Överförande av den dömde 13 § Om den dömde befinner sig i när den verkställande statens beslut om att erkänna domen och verkställa påföljden vunnit laga kraft ska han eller hon överföras till den verkställande staten eller senast . Överförandet får, om det finns särskilda skäl, ske vid en viss senare tidpunkt än vad som sägs i första stycket. 14 § Om någon har överförts till den verkställande staten enligt denna lag och en behörig myndighet i den staten gör en fram- ställning till om tillstånd att åtala, döma eller på annat sätt beröva honom eller henne friheten för något annat brott, än för det brott vilket personen överförts och som begicks före överförandet, ska 6 kap. 8 § lagen (2003:1156) om överlämnande från en- ligt en europeisk arresteringsorder tillämpas. Behörig tingsrätt är därvid . Erkännande och verkställighet i av en utländsk dom om frihetsberövande påföljd 1 § En utländsk dom får erkännas och verkställas i om det kan antas att den dömdes sociala återanpassning underlättas av ett överförande av verkställigheten hit och inte annat följer av 3–5 §§. 2 § En utländsk dom ska erkännas och verkställas i om inte annat följer av 3–5 §§ och den dömde 1.är svensk medborgare och bosatt i , 2.är svensk medborgare och kan komma att utvisas eller avvisas hit efter verkställigheten av påföljden till följd av domen, eller 3. är bosatt och har vistats lagligt utan avbrott under i och den utfärdande staten har anmält att medgivande inte krävs i motsvarande fall. 3 § En utländsk dom får erkännas och verkställas i endast om den dömde har samtyckt till att verkställigheten överförs hit. Samtycke enligt första stycket krävs inte om den dömde 1.är svensk medborgare och bosatt i , 2.kan komma att utvisas eller avvisas till efter verk- ställigheten av påföljden till följd av domen, eller 3.har flytt till på grund av ett straffrättsligt förfarande mot honom eller henne i den utfärdande staten eller efter en fäll- ande dom där. 4 § En utländsk dom får erkännas och verkställas i endast om 1.domen har vunnit laga kraft, 2.den dömde befinner sig i eller i den utfärdande staten, 3.den tid av påföljden som återstod att avtjäna när domen kom in till den behöriga myndigheten uppgick eller särskilda skäl talar för att verkställigheten ändå förs över till . Hinder mot erkännande och verkställighet 5 § En begäran om erkännande och verkställighet i av en utländsk dom ska avslås om 1.gärningen som påföljden avser inte motsvarar brott enligt svensk lag, om det inte är fråga om en sådan gärning som finns angiven i bilagan till denna lag och för vilken det enligt den utfärdande statens lagstiftning är föreskrivet en frihetsberövande påföljd , 2.det för samma gärning som ligger till grund för domen har meddelats dom i eller här har utfärdats strafföreläggande eller förläggande av ordningsbot som har godkänts, 3.det för samma gärning som ligger till grund för domen har i en annan stat meddelats en dom, som har vunnit laga kraft, och hinder mot lagföring för gärningen här i landet till följd av denna dom skulle ha förelegat enligt 2 kap. 5 a § , 4.den dömde vid tiden för brottet inte fyllt , 5.verkställighet i inte skulle vara förenlig med bestäm- melser om immunitet, 6.gärningen helt eller delvis begåtts i och inte motsvarar brott enligt svensk lag eller om en tillämpning av 35 kap. 8–10 §§ skulle innebära att påföljden bortfallit, 7.påföljden omfattar en åtgärd som innebär psykiatrisk vård eller hälso- och sjukvård eller annan frihetsberövande åtgärd som inte kan verkställas här, 8.domen har meddelats efter en förhandling där den dömde inte var personligen närvarande och det inte har bekräftats i intyget att något av villkoren i artikel 9.1 i) i rambeslutet är uppfyllt, eller 9.den utfärdande staten inte har lämnat tillstånd för att åtala, döma eller på annat sätt beröva den dömde friheten för något annat brott som begicks före överförandet i enlighet med rådets ram- beslut /584/RIF om en europeisk arresteringsorder och över- lämnande mellan medlemsstaterna. Även om det föreligger hinder mot erkännande och verkställig- het enligt första stycket får en utländsk dom erkännas och verk- ställas i om det med hänsyn till den dömdes inställning och omständigheterna i övrigt finns särskilda skäl för att verkställig- heten sker här. Delvis erkännande och verkställighet 6 § I fall där den utländska domen avser två eller flera brott och det enligt 5 § föreligger hinder mot verkställighet avseende något eller några av brotten, får en begäran om erkännande och verkställighet bifallas avseende övriga brott om det framgår vilken del av påföljden som avser detta eller dessa brott. 7 § En utländsk dom sänds över skriftligen till den behöriga myn- digheten i för erkännande och verkställighet.