sou · H1B321 · 2013-04-04 00:00:00 — händelse av att de aktuella skyldigheterna eller anvis ningenarna missköts, skulle detta kunna innebära att när medlemsstater som har lämnat en förklaring enligt detta rambeslut fattar beslut om erkännande, går de med på att övervaka ifrågavarande alternativa påföljder eller övervakningsåtgärder och att endast ikläda sig ansvar för att fatta följdbeslut om ändring av de skyldigheter eller anvisningar som ingår i den alternativa påföljden eller övervakningsåtgärden, eller om ändring av prövoti dens längd. Följaktligen har erkännandet i sådana fall ingen vidare verkan än att ge den verkställande staten möjlighet att fatta dessa typer av följdbeslut. (16)En medlemsstat får vägra att erkänna en dom och, i förekommande fall, ett övervakningsbeslut om den be rörda domen har meddelats beträffande en person vars skuld inte har fastslagits, t.ex. en psykiskt sjuk person, och domen eller, i förekommande fall, övervakningsbe slutet föreskriver en medicinsk/terapeutisk behandling som den verkställande staten enligt sin nationella lagstift ning inte kan övervaka i förhållande till sådana personer. (17)Vägransgrunden avseende territorialitet bör tillämpas en dast i undantagsfall och med utgångspunkten att i största möjliga utsträckning samarbeta enligt bestämmelserna i detta rambeslut samt med beaktande av dess syfte. Alla beslut om att tillämpa denna vägransgrund bör grundas på en analys från fall till fall och samråd mellan de behöriga myndigheterna i den utfärdande och den verk ställande staten. (18)Om alternativa påföljder eller övervakningsåtgärder inbe griper samhällstjänst, bör den verkställande staten ha rätt att vägra att erkänna domen och, i tillämpliga fall, över vakningsbeslutet, om samhällstjänsten normalt sett är fullgjord på mindre än . (19)Formuläret för intyget är utformat på ett sådant sätt att de väsentliga delarna av domen och, i förekommande fall, övervakningsbeslutet framgår av intyget, som ska översättas till det officiella språket eller något av de offi ciella språken i den verkställande staten. Intyget bör vara till hjälp för de behöriga myndigheterna i den verkstäl lande staten att fatta beslut i enlighet med detta rambe slut, inbegripet beslut om erkännande och övertagande av ansvaret för övervakning av alternativa påföljder och övervakningsåtgärder, beslut om anpassning av alterna tiva påföljder och övervakningsåtgärder, samt följdbeslut särskilt i händelse av att en alternativ påföljd eller en övervakningsåtgärd missköts. (20)Med hänsyn till principen om ömsesidigt erkännande, som detta rambeslut bygger på, bör utfärdande och verk ställande medlemsstater verka för att deras behöriga myndigheter har direktkontakt när de tillämpar detta rambeslut. (21)Samtliga medlemsstater bör säkerställa ett de dömda per soner, avseende vilka beslut fattas i enlighet med detta rambeslut, omfattas av de juridiska rättigheter och rätts medel som föreskrivs i nationell lagstiftning, oberoende av om de behöriga myndigheter som har utsetts till att fatta beslut i enlighet med detta rambeslut har en rättslig karaktär eller inte. (22)Alla följdbeslut beträffande uppskjutna påföljder, villkor liga påföljder eller alternativa påföljder som leder till på förande av fängelse eller en annan frihetsberövande åt gärd ska under alla förhållanden fattas av en rättslig myndighet. (23)Eftersom samtliga medlemsstater har ratificerat rådets konvention av om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personupp gifter bör vid genomförandet av detta rambeslut databe handlade personuppgifter skyddas i enlighet med denna konvention. (24)Eftersom målen för detta rambeslut, nämligen att under lätta dömda personers sociala återanpassning, förbättra skyddet för brottsoffer och allmänhet samt underlätta tillämpningen av lämpliga alternativa påföljder och över vakningsåtgärder för gärningsmän som inte är bosatta i den dömande staten, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna själva med tanke på de be rörda situationernas gränsöverskridande art och de där för, på grund av åtgärdens omfattning, bättre kan uppnås på unionsnivå, får unionen besluta om åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen tillämpad enligt artikel 2 andra stycket i fördraget om Europeiska unio nen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i artikel 5 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen går detta rambeslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 1.Syftet med detta rambeslut är att underlätta dömda per soners sociala återanpassning, förbättra skyddet för brottsoffer och allmänhet samt underlätta tillämpningen av lämpliga alter påföljder och övervakningsåtgärder för gärningsmän som inte är bosatta i den dömande staten. För att kunna uppnå dessa mål fastställs i detta rambeslut regler enligt vilka en annan medlemsstat än den i vilken den berörda personen har dömts, ska erkänna domar och, i förekommande fall, övervakningsbe slut och övervaka de övervakningsåtgärder som påförts på grundval av en dom eller alternativa påföljder innefattade i en sådan dom samt fatta alla andra beslut med anknytning till den domen om inte annat föreskrivs i detta rambeslut. 2.Detta rambeslut ska endast tillämpas på a)erkännande av domar och, i förekommande fall, övervak ningsbeslut, b)övertagande av ansvaret för övervakningen av alternativa påföljder och övervakningsåtgärder, c)alla andra beslut som har anknytning till besluten i a och b, på sätt som beskrivs och föreskrivs i detta rambeslut. 3.Detta rambeslut ska inte tillämpas på a)verkställighet av brottmålsdomar genom vilka fängelse eller en frihetsberövande åtgärd utdöms och som ligger inom tillämpningsområdet för rambeslut /909/RIF, b)erkännande och verkställighet av bötesstraff och beslut om förverkande som ligger inom tillämpningsområdet för rådets rambeslut /214/RIF av om till ämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötes straff (1) och rådets rambeslut /783/RIF av den 6 okto ber 2006 om tillämpning av principen om ömsesidigt erkän nande på beslut om förverkande (2). Detta rambeslut ska inte påverka skyldigheten att respek tera grundläggande rättigheter och de grundläggande rättsliga principerna enligt artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen. (1) EUT L 76, 22.3.2005, s. 16. (2) EUT L 328, 24.11.2006, s. 59. I detta rambeslut gäller följande definitioner: 1.Dom: ett beslut eller annat avgörande som fattats av en domstol i den utfärdande staten och som vunnit laga kraft och innebär att en fysisk person har begått ett brott och dömts till a)fängelse eller annan frihetsberövande åtgärd, om villkorlig frigivning har beviljats på grundval av den domen eller genom ett påföljande övervakningsbeslut, b)en uppskjuten påföljd, c)en villkorlig påföljd, d)en alternativ påföljd. 2.Uppskjuten påföljd: fängelse eller annan frihetsberövande åt gärd, vars verkställighet vid domens meddelande helt eller delvis villkorligt skjuts upp genom påförande av en eller flera övervakningsåtgärder. Sådana övervakningsåtgärder kan inbe gripas i själva domen eller fastställas i ett separat övervak ningsbeslut fattat av en behörig myndighet. 3.Villkorlig påföljd: en dom, i vilken utdömandet av en påföljd villkorligt har uppskjutits genom påförande av en eller flera övervakningsåtgärder eller i vilken en eller flera övervak ningsåtgärder påförts i stället för fängelse eller annan frihets berövande åtgärd. Sådana övervakningsåtgärder kan inbegri pas i själva domen eller fastställas i ett separat övervaknings beslut fattat av en behörig myndighet. 4.Alternativ påföljd: en påföljd som innebär att krav eller anvis ningar ålagts och som inte är fängelse, en annan frihetsbe rövande åtgärd eller böter. 5.Övervakningsbeslut: en dom eller ett beslut som vunnit laga kraft och som fattats av en behörig myndighet i den utfär dande staten med en sådan dom som grund a)om beviljande av villkorlig frigivning, eller b)om påförande av övervakningsåtgärder. 6.Villkorlig frigivning: ett avgörande som vunnit laga kraft och som fattats av en behörig myndighet eller som följer av nationell lagstiftning avseende förtida frigivning av en dömd person efter att en del av ett fängelsestraff eller annan frihetsberövande åtgärd har avtjänats, varvid en eller flera övervakningsåtgärder påförs. 7.Övervakningsåtgärder: krav och anvisningar, vilka enligt den utfärdande statens nationella lagstiftning påförs en fysisk person av en behörig myndighet i samband med en upp skjuten påföljd, en villkorlig påföljd eller en villkorlig frigiv ning. 8.Utfärdande stat: den medlemsstat där en dom meddelas. 9.Verkställande stat: den medlemsstat i vilken övervakningsåt gärderna och de alternativa påföljderna övervakas till följd av ett beslut i enlighet med artikel 8. Fastställande av behöriga myndigheter 1.Varje medlemsstat ska underrätta rådets generalsekretariat om vilken eller vilka myndigheter som enligt dess nationella lagstiftning är behöriga att agera i enlighet med detta rambeslut, när medlemsstaten är utfärdande stat eller verkställande stat. 2.Medlemsstaterna får utse icke rättsliga myndigheter till behöriga myndigheter för att fatta beslut i enlighet med detta rambeslut under förutsättning att dessa myndigheter är behöriga att fatta liknande beslut i enlighet med landets nationella lag stiftning och förfaranden. 3.Om ett beslut i enlighet med artikel 14.1 b eller c fattas av en annan behörig myndighet än en domstol ska medlemssta terna försäkra sig om att beslutet på den berörda personens begäran kan prövas av en domstol eller ett annat oberoende domstolsliknande organ. 4.Rådets generalsekretariat ska hålla den erhållna informa tionen tillgänglig för alla medlemsstater och för kommissionen. Typer av alternativa påföljder och övervakningsåtgärder Detta rambeslut ska tillämpas på följande alternativa på följder eller övervakningsåtgärder: a)En skyldighet för den dömda personen att meddela varje byte av bostad eller arbetsplats till en angiven myndighet. b)En skyldighet att inte besöka vissa orter, platser eller angivna områden i den utfärdande eller verkställande staten. c)En skyldighet som innebär begränsningar av möjligheten att lämna den verkställande statens territorium. d)Anvisningar rörande beteende, bostad, utbildning, fritidssys selsättningar eller som innehåller begränsningar av eller be stämmelser för bedrivande av förvärvsverksamhet. e)En skyldighet att anmäla sig hos en angiven myndighet. f)En skyldighet att undvika kontakt med vissa angivna perso ner. g)En skyldighet att undvika att befatta sig med vissa angivna föremål som har använts eller som skulle kunna användas av den dömda personen för att begå brott. h)En skyldighet att ekonomiskt kompensera för den skada som vållats genom brottet och/eller en skyldighet att förete bevis för att denna skyldighet har fullgjorts. i)En skyldighet att utföra samhällstjänst. j)En skyldighet att samarbeta med en övervakare eller med en företrädare för som har ansvar för dömda per soner. k)En skyldighet att genomgå terapeutisk behandling eller av vänjningskur. Varje medlemsstat ska vid genomförandet av detta rambe slut meddela rådets generalsekretariat vilka typer av alternativa påföljder och övervakningsåtgärder utöver dem som anges un der punkt 1 som denna är beredd att övervaka. Rådets gene ralsekretariat ska göra den erhållna informationen tillgänglig för alla medlemsstater och för kommissionen. Kriterier för översändande av en dom och, i förekommande fall, ett övervakningsbeslut Den behöriga myndigheten i den utfärdande staten kan översända en dom och, i förekommande fall, ett övervaknings beslut till den behöriga myndigheten i den medlemsstat i vilken den dömda personen har sin lagliga och vanliga vistelseort, i de fall den dömda personen har återvänt eller vill återvända till den staten. En behörig myndighet i den utfärdande staten kan på den dömda personens begäran översända domen och, i förekom mande fall, övervakningsbeslutet till en behörig myndighet i en annan medlemsstat än den i vilken den dömda personen har sin lagliga och vanliga vistelseort, på villkor att den senare myndigheten har gett sitt samtycke till ett sådant översändande. 3.Vid genomförandet av detta rambeslut ska medlemssta terna fastställa på vilka villkor som deras behöriga myndigheter får samtycka till att domen och, i förekommande fall, övervak ningsbeslutet översänds enligt punkt 2. 4.Varje medlemsstat ska lämna en förklaring till rådets ge neralsekretariat om fastställandet enligt punkt 3. Medlemssta terna får när som helst ändra en sådan förklaring. Generalsek retariat ska göra den erhållna informationen tillgänglig för alla medlemsstater och för kommissionen. Förfarande för översändande av en dom och, i förekommande fall, ett övervakningsbeslut 1.När den behöriga myndigheten i den utfärdande staten med tillämpning av artikel 5.1 eller 5.2, översänder en dom och, i förekommande fall, ett övervakningsbeslut till en annan medlemsstat, ska den försäkra sig om att den åtföljs av ett intyg, för vilket ett standardformulär finns i bilaga I. 2.Domen och, i förekommande fall, övervakningsbeslutet ska, tillsammans med det intyg som avses i punkt 1, av den behöriga myndigheten i den utfärdande staten översändas direkt till den behöriga myndigheten i den verkställande staten på ett sätt som lämnar en skriftlig uppteckning och på ett sätt som möjliggör för den verkställande staten att fastställa äktheten. Originalet av domen och övervakningsbeslutet, eller bestyrkta kopior av dem, liksom originalet av intyget ska på begäran översändas till den behöriga myndigheten i den verkställande staten. All officiell kommunikation ska också ske direkt mellan de nämnda behöriga myndigheterna. 3.Det intyg som avses i punkt 1 ska vara undertecknat av den behöriga myndigheten i den utfärdande staten, vilken också ska intyga att dess innehåll är korrekt. 4.Utöver de åtgärder och påföljder som anges i artikel 4.1 ska intyget som avses i punkt 1 i den här artikeln endast inne hålla sådana åtgärder eller påföljder som finns i ett meddelande lämnat av den verkställande staten i enlighet med artikel 4.2. 5.Den behöriga myndigheten i den utfärdande staten ska översända domen och, i förekommande fall, övervakningsbeslu tet, tillsammans med det intyg som avses i punkt 1, till endast en verkställande stat åt gången. 6.Om den behöriga myndigheten i den verkställande staten inte är känd av den behöriga myndigheten i den utfärdande staten, ska den sistnämnda vidta alla nödvändiga efterforsk ningar, inklusive via kontaktpunkterna i det europeiska rättsliga nätverk som inrättades genom rådets gemensamma åtgärd 98/428/RIF (1) för att erhålla den informationen från den verk ställande staten. 7.Om en myndighet i den verkställande staten som tar emot en dom och, i förekommande fall, ett övervakningsbeslut, till sammans med det intyg som avses i punkt 1, inte är behörig att erkänna den och vidta de nödvändiga åtgärderna för övervak ningen av den alternativa påföljden eller övervakningsåtgärden ska den på eget initiativ vidarebefordra den till den behöriga myndigheten och ska utan dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om detta, på ett sätt som lämnar en skriftlig uppteckning. Konsekvenser för den utfärdande staten 1.När den behöriga myndigheten i den verkställande staten har erkänt den dom och, i förekommande fall, det övervak ningsbeslut som har översänts till myndigheten och har under rättat den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om detta erkännande ska den utfärdande staten inte längre vara behörig att övervaka de alternativa påföljderna eller övervak ningsåtgärderna som påförts eller för att vidta de följdåtgärder som avses i artikel 14.1. 2.Den behörighet som avses i punkt 1 ska återgå till den utfärdande staten a)så snart dess behöriga myndighet har underrättat den behö riga myndigheten i den verkställande staten om att det intyg som avses i artikel 6.1 har dragits tillbaka i enlighet med artikel 9.4, b)i de fall som avses i artikel 14.3 i kombination med arti kel 14.5, och c)i samtliga fall som avses i artikel 20. (1) EGT L 191, , s. 4. Den verkställande statens beslut 1.Den behöriga myndigheten i den verkställande staten ska erkänna den dom och, i förekommande fall, det övervaknings beslut som har översänts i enlighet med artikel 5 och enligt förfarandet i artikel 6, och ska utan dröjsmål vidta alla åtgärder som krävs för övervakningen av alternativa påföljder eller över vakningsåtgärder, såvida den inte beslutar att åberopa något av skälen för att vägra erkännande och övervakning enligt arti kel 11. 2.Den behöriga myndigheten i den verkställande staten får skjuta upp beslutet om erkännande av domen och, i förekom mande fall, övervakningsbeslutet i en situation när det intyg som avses i artikel 6.1 är ofullständigt eller uppenbarligen inte överensstämmer med domen eller, i förekommande fall, övervakningsbeslutet till dess att intyget har kompletterats eller korrigerats inom en bestämd rimlig tidsfrist. Anpassning av de alternativa påföljderna eller övervakningsåtgärderna 1.Om den aktuella alternativa påföljden, övervakningsåtgär den eller prövotidens längd, till sin art eller varaktighet inte överensstämmer med den verkställande statens lagstiftning får den behöriga myndigheten i denna stat anpassa dem till arten och varaktigheten för alternativa påföljder och övervakningsåt gärder, eller till längden , som tillämpas i den verkställande statens lagstiftning för likvärdiga brott. Den an passade alternativa påföljden, övervakningsåtgärden eller prövo tidens längd ska så nära som möjligt motsvara vad som ut dömts i den utfärdande staten. 2.Om den alternativa påföljden, övervakningsåtgärden eller prövotiden har anpassats till följd av att dess varaktighet är längre än den längsta tid som förskrivs enligt den verkställande statens lagstiftning ska varaktigheten av den anpassade alterna tiva påföljden, övervakningsåtgärden eller prövotiden inte un derstiga den längsta tid som förskrivs för likvärdiga brott enligt den verkställande statens lagstiftning. 3.Den anpassade alternativa påföljden, övervakningsåtgärden eller prövotiden får inte vara strängare eller längre än den ur sprungligen påförda alternativa påföljden, övervakningsåtgärden eller prövotiden. 4.Efter att ha erhållit information enligt artikel 16.2 eller artikel 18.5 får den behöriga myndigheten i den utfärdande staten besluta att dra tillbaka det intyg som avses i artikel 6.1 så länge övervakningen i den verkställande staten inte ännu har påbörjats. Ett sådant beslut ska under sådana omständigheter fattas och kommuniceras och senast efter det ifrågavarande meddelandet. Följande brott ska i enlighet med förutsättningarna i detta rambeslut medföra erkännande av en dom och, i förekom mande fall, ett övervakningsbeslut och övervakning av alterna tiva påföljder och övervakningsåtgärder utan kontroll av om det föreligger dubbel straffbarhet för gärningen, förutsatt att brot ten, som de definieras i den utfärdande statens lagstiftning, kan leda till fängelse eller annan frihetsberövande åtgärd i den utfärdande staten: Deltagande i en kriminell organisation. Sexuellt utnyttjande av barn samt barnpornografi. Olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen. Olaglig handel med vapen, ammunition och sprängmedel. Bedrägeri, inbegripet bedrägeri som riktar sig mot Euro peiska gemenskapernas ekonomiska intressen enligt konven tionen av om skydd av Europeiska gemen skapernas finansiella intressen (1). Tvätt av av brott. Penningförfalskning, inklusive förfalskning av euron. Miljöbrott, inbegripet olaglig handel med hotade djurarter och hotade växtarter och växtsorter. Hjälp till olovlig inresa och olovlig vistelse. Mord och grov misshandel. Olaglig handel med mänskliga organ och vävnader. (1) EGT C 316, 27.11.1995, s. 49. Människorov, olaga frihetsberövande och tagande av gisslan. Rasism och främlingsfientlighet. Organiserad stöld eller väpnat rån. Olaglig handel med kulturföremål, inbegripet antikviteter och konstverk. Beskyddarverksamhet och utpressning. Förfalskning och piratkopiering. Förfalskning av administrativa dokument och handel med sådana förfalskningar. Förfalskning av betalningsmedel. Olaglig handel med hormonpreparat och andra tillväxtsub stanser. Olaglig handel med nukleära eller radioaktiva ämnen. Handel med stulna fordon. Brott som omfattas av den internationella brottmålsdomsto lens behörighet. Kapning av flygplan eller fartyg. 2.Rådet får, efter att ha hört i enlighet med artikel 39.1 i fördraget om Europeiska unionen, när som helst enhälligt besluta att lägga till andra kategorier av brott i förteckningen i punkt 1 i den här artikeln. Rådet ska på grund val av den rapport som det erhåller i enlighet med artikel 26.1 i detta rambeslut bedöma om förteckningen bör utvidgas eller ändras. 3.När det gäller andra brott än de som omfattas av punkt 1 får den verkställande staten låta erkännande av domen och, i förekommande fall, övervakningsbeslutet och övervakning av de alternativa påföljderna och övervakningsåtgärderna förenas med villkoret att de gärningar som föranlett domen utgör brott även enligt den verkställande statens lagstiftning, oberoende av brottsrekvisit eller brottets rättsliga rubricering. Varje medlemsstat får när detta rambeslut antas eller se nare genom en förklaring till rådets generalsekreterare ange att den inte kommer att tillämpa punkt 1. En sådan förklaring får när som helst återkallas. Förklaringar eller återkallanden av dessa ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. Skäl för att vägra erkännande och övervakning Den behöriga myndigheten i den verkställande staten får vägra att erkänna domen eller, i förekommande fall, övervak ningsbeslutet och att överta ansvaret för övervakningen av al ternativa påföljder eller övervakningsåtgärder, om a)det intyg som avses i artikel 6.1 är ofullständigt eller uppen barligen inte motsvarar domen eller övervakningsbeslutet och inte har kompletterats eller korrigerats inom en rimlig tidsfrist som den behöriga myndigheten i den verkställande staten har bestämt, b)de kriterier som anges i artikel 5.1, 5.2 eller 6.4 inte är uppfyllda, c)ett erkännande av domen och ett övertagande av ansvaret för övervakningen av alternativa påföljder eller övervaknings åtgärder skulle strida mot principen om ne bis in idem, d)i fall som avses i artikel 10.3 och, såvida den verkställande staten har lämnat en förklaring enligt artikel 10.4, i fall som avses i artikel 10.1, domen avser gärningar som inte skulle utgöra ett brott enligt den verkställande statens lagstiftning. När det gäller skatter och andra avgifter, tullar och valut atransaktioner får dock verkställighet av domen inte vägras av det skälet att den verkställande statens lagstiftning inte föreskriver samma typ av skatter eller avgifter eller att den inte innehåller samma slags bestämmelser om skatter eller andra avgifter, tullar och valutatransaktioner som lagen i den utfärdande staten, e)verkställighet av påföljden har preskriberats enligt lagstift ningen i den verkställande staten och rör en gärning som den verkställande staten i enlighet med den lagstiftningen är behörig att beivra, f)det enligt lagen i den verkställande staten föreligger immu nitet som gör det omöjligt att övervaka de alternativa påfölj derna eller övervakningsåtgärderna, g)den dömda personen på grund av sin ålder enligt lagen i den verkställande staten inte kan göras straffrättsligt ansvarig för de gärningar som domen avser, h)domen meddelades i personens utevaro, såvida det inte i intyget anges att personen kallats personligen eller underrät tats via en företrädare med behörighet enligt den utfärdande statens nationella lagstiftning om tid och plats för den för handling som ledde till att domen meddelades i personens utevaro eller att personen har meddelat en behörig myndig het att han eller hon inte motsätter sig saken,