sou · H0B393 · 2013-01-01 00:00:00 — För hovrättsprocessen har den nya ordningen för bevisupptagning inne- burit ökad effektivitet och färre inställda mål. Antal inställda möten, tingsrätt 1 Övriga tvistemål, FT-mål och fastighetsmål SOU 2012:93 Sammanfattande slutsatser Antal inställda möten, hovrätt 1 Tvistemål exklusive familjemål Genomsnittlig omloppstid i månader, tingsrätt -0,4 -1,6 -0,8 1 Övriga tvistemål, FT-mål och fastighetsmål Genomsnittlig omloppstid i månader, hovrätt -1,0 -3,8 -2,7 1 Tvistemål exklusive familjemål EMR-reformen har fallit mycket väl ut. Den modernare tekniken har kommit till stor nytta i domstolsprocessen. Handläggningen kan anpassas bättre efter vad som behövs i det enskilda fallet. Hovrättens överprövande roll i instansordningen har tydliggjorts. Det har därmed skapats en smidigare och snabbare domstolsprocess. Situationen för vittnen och brottsoffer har förbättrats. Rättssäker- heten är väl tillgodosedd. Det övergripande syftet att skapa en modernare rättegång i all- män domstol som uppfyller kraven på en rättssäker, effektiv och ändamålsenlig handläggning har alltså uppfyllts. Förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Några särskilda övergångsbestämmelser föreslås inte. Lagändringarna bör träda i kraft . Bestämmel- serna kan träda i kraft tidigast . Med beaktande av den tid som kan beräknas gå åt för remissbehandling och fortsatt beredning inom samt riksdagsbehandling är det dock mest sannolikt med ikraftträdande . De nya reglerna ska tillämpas genast efter ikraftträdandet. Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. 6 Kostnads- och konsekvensanalys Enligt 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474) ska utred- ningen beräkna och redovisa de ekonomiska konsekvenserna av sitt förslag. Det gäller förslag som påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda samt förslag som innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt. Även övriga konsekvenser av förslaget redovisas i betänkandet. Närmare bestämmelser om konsekvensutredningens innehåll finns i 6–7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. 6.2Uppdraget, problemet och vad som ska uppnås med förslaget trädde reformen En modernare rättegång i kraft (EMR-reformen). EMR-reformen har inneburit stora föränd- ringar av det processuella regelverket i allmän domstol. Genom reformen används modern teknik i större utsträckning i domstolarna. Bl.a. ska förhör i tingsrätt som regel dokumenteras genom ljud- och bildupptagning. Det infördes regler om ljud- och bildöverföring som innebär att parter och andra som ska delta i ett sammanträde har möjlighet att delta genom videokonferens om det inte är olämpligt. Genom reformen infördes flexiblare regler så att handläggningen i domstol kan anpassas efter vad som krävs i det enskilda fallet. Exempelvis infördes regler om möjlighet att hänvisa till handlingar i målet. Parternas ansvar för att driva processen framåt mot ett avgörande betonades. Hovrättsprocessen ändrades genom nya bestämmelser om prövningstillstånd i hovrätt för tvistemål och ärenden. Sättet att lägga fram muntlig bevisning i hovrätt föränd- Muntlig bevisning ska som huvudregel läggas fram genom uppspelning av de ljud- och bildupptagningar som gjorts av för- hören i tingsrätten. Reformen har påverkat utformningen av processen i tingsrätt och hovrätt samt i viss utsträckning i . Den har därmed fått betydelse för domstolarna, åklagare, advokater och andra aktörer i rättsväsendet. Inom Domstolar har refor- men följts upp på olika sätt, främst av hovrätterna. har utvärderat reformen ur ett resursfördelningsperspektiv. I för- arbetena uttalas att reformen bör utvärderas när den har varit i kraft . Det huvudsakliga syftet med utvärderingen är att klargöra om reformen har medfört den avsedda moderniseringen av rättegången i allmän domstol och att bedöma om den nya ordningen fullt ut uppfyller kraven på en rättssäker, effektiv och ändamålsenlig hand- läggning av mål och ärenden. Utredaren får även överväga behov av förändringar i regelverket. Mot bakgrund av utvärderingen föreslår utredningen föränd- ringar i regelverket och lämnar andra förslag för att tillämpningen av de bestämmelser som reformen innefattar ska bli effektivare och för att syftet med reformen fullt ut ska uppfyllas. 6.3Ekonomiska och andra konsekvenser 1.Förslaget att syn på stället som regel ska dokumenteras genom ljud- och bildupptagning bidrar till en smidigare och effek- tivare hovrättsprocess. Det medför kostnadsbesparingar för staten och parterna. Det innebär inga nämnvärda kostnads- ökningar för staten. 2.Om teknik för ljud- och bildöverföring installeras i fler huvud- förhandlingssalar och förberedelserum på tingsrätterna inne- bär det initiala investeringskostnader för staten men medför en effektivare handläggning, minskad risk för inställda för- handlingar och minskade kostnader för staten. En smidigare och effektivare handläggning bidrar till snabbare och säkrare domstolsprocesser. Ökad användning av ljud- och bildöverföring vid förhandlingar förbättrar möjligheten att ta hänsyn till situationen får målsäganden och vittnen och innebär fördelar från säkerhetssynpunkt. 3.Om teknik för medseende installeras i de flesta samtals- eller medhörningsrum på tingsrätterna innebär det investerings- kostnader för staten men medför förbättringar av domstols- processen från rättssäkerhetssynpunkt. Rummen får dessutom fler användningsområden. Investeringarna får finansieras genom ökade anslag till Domstolar av i huvudsak engångs- karaktär. 4.En ökad teknikanvändning är bra för samhället i stort och för alla enskilda som kommer i kontakt med domstolarna. Det ökar förtroendet för rättsväsendet. Dokumentation av syn på stället I avsnitt 3.1.1 som behandlar införandet av modernare teknik i domstolsprocessen föreslår utredningen att syn på stället som regel ska dokumenteras genom ljud- och bildupptagning, (6 kap. 6 a § RB). Förslaget bidrar till att effektivisera och förbättra domstols- processen. Om syn på stället dokumenteras genom videoteknik kommer såväl tingsrätt som hovrätt att få bättre underlag för sina bedömningar. I hovrätten kommer ljud- och bildupptagningarna i stor utsträckning att kunna användas i överklagade mål. Eftersom bestämmelserna i de s.k. tilltrosparagraferna (50 kap. 23 § och 51 kap. 23 § RB) också ändras genom förslaget så att hovrätten i tilltros- situationer får ändra tingsrättens dom även om upptagen bevisning vid syn har lagts fram genom en ljud- och bildupptagning i hov- rätten, kommer syn på stället sällan att behöva tas upp på nytt. Processen blir smidigare när tidskrävande resor för rätten och parterna kan undvikas. Detta gäller särskilt för rikstäckande instan- ser som Mark- och . Det är kostnadsbespar- ande för staten och parterna. Förslaget innebär inga nämnvärda kostnadsökningar för staten. Installation av teknik för ljud- och bildöverföring Tingsrätterna är utrustade med teknik för ljud- och bild- överföring, s.k. videokonferens. Vid de flesta tingsrätter finns dock tekniken endast i en eller ett par huvudförhandlingssalar. Utred- ningen anser att fler huvudförhandlingssalar och förberedelserum bör vara utrustade med tekniken (se avsnitt 3.1.2). Bäst vore om alla förhandlingssalar och förberedelserum var utrustade med tek- niken. För att möjliggöra medseende – i stället för medhörning som det i princip alltid handlar om – bör tekniken också installeras i medhörnings- eller samtalsrummen vid tingsrätterna. Om detta genomförs innebär det investeringskostnader för staten. har uppskattat att det berör cirka 280 förhand- lingssalar och cirka 160 förberedelserum som i så fall behöver utrustas med s.k. videokonferenssystem och integreras med befint- lig teknik i respektive sal. När det gäller att förse samtalsrummen med medseendemöjlighet rör det sig om cirka 500 rum. Domstols- verket har uppgett att omfattningen av tillkommande videokonfe- renssystem är av den storleken att även den centrala infrastruk- turen måste dimensioneras för denna ökning. Investeringen bedöms uppgå till , varav avser förhandlings- och förberedelserum, och den ökade driftkost- naden till ca exklusive räntekostnader. Genomförandetiden uppskattas till . Vid en så omfattande investering måste enligt Dom- stolsverket även andra uppgraderingar göras. Domstolarna står inför ett skifte av EMR-tekniken. Den PC-utrustning som finns i salarna kommer att bytas ut . Den analoga teknik som utgörs av projektorer, bildskärmar och centrala system måste ersättas med digital teknik och högupp- lösande system. Dessa arbeten, som enligt bör göras i samband med en eventuell utbyggnad av videokonferens- systemet, är inte medräknade i de nämnda kostnaderna. , med förhållandevis begränsad tillgång till ljud- och bild- överföring i förhandlingssalarna, är användningen av den tekniken inte så omfattande. Om utbyggnad av systemet inte genomförs kommer användningen av denna teknik i rättegångar inte att öka. Utredningen bedömer att det är först när i princip alla salar och förberedelserum är utrustade med tekniken som de positiva effek- terna verkligen kommer att märkas. Om investeringarna genomförs kommer tingsrätterna att kunna öka användningen av ljud- och bildöverföring väsentligt. Det inne- bär kostnadsminskningar för staten genom lägre utgifter för parter, ombud, vittnen eller andra som annars skulle inställt sig vid dom- stolen. Det innebär minskad risk för inställda förhandlingar och möjlighet till effektivare utsättning av förhandlingar. I , där tingsrätterna på flera håll har större tillgång till ljud- och bild- överföringstekniken än genomsnittet i landet, har sådana effektivi- tetseffekter märkts tydligt, se avsnitt 3.1.2. Vid åklagarkammaren i har man beräknat sina besparingar till till följd av användningen av ljud- och bildöverföring. Även har märkt tydliga effektivitetsfördelar. Om systemet för ljud- och bildöverföring byggs ut innebär det alltså initiala investeringskostnader för staten. kommer dock investeringarna att bidra till minskade kostnader för staten. Samtalsrummen får med hjälp av tekniken för ljud- och bild- överföring fler möjliga funktioner och användningsområden. En ökad användning av ljud- och bildöverföring i rättegångar förut- sätter att tingsrätterna i stor utsträckning kan bistå varandra med god tillgång till videokonferensrum, varifrån vittnen och andra kan inställa sig för att delta på distans. Inom Domstolar finns det en ökande efterfrågan på samtalsrum med videokonferens- teknik. Som en följd av en ökad användning av tekniken i rätte- gångar kommer efterfrågan och behovet av samtalsrum med den tekniken att öka. Det är därför en fördel från effektivitetssynpunkt om samtalsrummen utrustas med denna teknik. En utbyggnad av tekniken i dessa rum innebär investeringskostnader som får finan- sieras genom ökade anslag till Domstolar. En ökad teknikanvändning ger smidigare och effektivare handlägg- ning, snabbare och säkrare domstolsprocesser, minskad risk för inställda förhandlingar samt ökad tillgänglighet till domstolarna. Det är positiva effekter för alla enskilda som kommer i kontakt med domstolarna. En ökad teknikanvändning ger bättre möjligheter att underlätta för målsäganden och vittnen. Förhörspersoner som är utsatta för hot eller påtryckningar kan med teknikens hjälp under lugna om- ständigheter lämna sina uppgifter från en annan domstol än den där huvudförhandlingen äger rum. Alternativt kan den tilltalade följa förhöret genom medseende från ett samtalsrum. Inte minst kan detta innebära klara fördelar i mål som rör våld eller hot mot kvinnor i nära relationer. Videokonferensteknikens möjligheter har också stora fördelar från säkerhetssynpunkt. Möjlighet till med- seende i stället för medhörning är en förbättring i processen från rättssäkerhetssynpunkt. Fördelarna som beskrivits är till nytta för hela samhället och ökar förtroendet för rättsväsendet. 6.3.2Flexiblare regler och större ansvar för parterna 1.Förslaget om skärpta bestämmelser om sammanställningar medför inga kostnadsökningar för staten. Det bidrar till en effektivare och bättre tvistemålshandläggning. Förslaget bi- drar till att stärka förtroendet för rättsväsendet. 2.En ökad användning av hänvisning medför inga kostnads- ökningar för staten. Det bidrar till smidigare och effektivare domstolsprocesser och kan ge kostnadsbesparingar för staten och parterna. 3.Förslagen om utvidgade bestämmelser för bevisupptagning utom huvudförhandling och för bevisupptagning vid ny huvudförhandling innebär inga kostnadsökningar för staten. Förslagen medför effektivare användning av statens resurser och tar större hänsyn till vittnens och målsägandens situa- tion. Förslagen ger kostnadsbesparingar som är svåra att mäta på detta stadium. Förslagen förbättrar förutsättningarna till materiellt riktiga domar. Förslagen ökar allmänhetens förtro- ende för rättsväsendet. Skärpta bestämmelser om sammanställningar I avsnitt 3.2.2 föreslår utredningen att bestämmelserna om samman- ställningar i 42 kap. 16 § RB skärps. Enligt förslaget ska rätten i tvistemål göra en skriftlig sammanställning av parternas yrkanden och invändningar samt de omständigheter som dessa grundas på, om det inte på grund av målets beskaffenhet eller av något annat särskilt skäl är obehövligt. Användningen av sammanställningar i förberedelsearbetet bidrar till att effektivisera förberedelsearbetet i tvistemålshandläggningen. Sammanställningar skapar bättre förutsättningar för en koncen- trerad och effektiv huvudförhandling. Förslaget, som syftar till att öka förekomsten av sammanställningar, bidrar därmed till en effek- tiv och rättssäker tvistemålsprocess. En snabbare och säkrare pro- cess är positivt för parterna. Förslaget har därmed också betydelse för allmänhetens förtroende för rättsväsendet. Förslaget medför inga kostnader för staten. Ökad användning av hänvisning Genom EMR infördes möjlighet för parterna att i stället för att läsa upp skriftligt material, exempelvis bevisning och personutred- ningar, hänvisa till dessa handlingar. Det innebär att rätten tar del av materialet utan att det behöver läsas upp. gör parterna en översiktlig genomgång av materialet och hänvisar där- efter till det som inte lästs upp. I avsnitt 3.2.3 gör utredningen bedömningen att hänvisnings- metoden bör kunna användas mer. Genom en ökad användning av denna metod kan domstolsprocessen bli smidigare och effektivare. Förslaget medför inga kostnader för staten. Utvidgade bestämmelser för bevisupptagning I avsnitt 3.2.4 har utredningen konstaterat att genom EMR-reformen och möjligheten att dokumentera och återanvända förhörspersoners spontana berättelser vid det första förhörstillfället inför rätta, har de grundläggande begreppen det bästa bevismedlet och bevis- omedelbarhet fått en annan innebörd. Mot bakgrund av detta föreslår utredningen att domstolen i samband med en inställd huvudförhandling får utvidgade möjligheter att ta upp vittnesförhör och andra muntliga bevis utom huvudförhandlingen (36 kap. 19 § och 35 kap. 13 § RB). De vittnen som inställt sig till förhandlingen kan därmed få lämna sina uppgifter redan vid det tillfället. Vid huvudförhandlingen kan uppgifterna läggas fram genom en ljud- och bildupptagning av förhöret. Utredningen föreslår också ut- vidgade bestämmelser för förfarandet med den muntliga bevis- ningen vid en ny huvudförhandling (43 kap. 13 a §, 46 kap. 13 a § och 36 kap. 16 § RB). Vid huvudförhandlingar i mål som påbörjats men fått avbrytas eller i mål som man tvingas ta om helt ska förhören med vittnen och andra förhörspersoner som tagits upp med ljud- och bildupptagningar vid den tidigare handläggningen återanvändas i större utsträckning. Det är främst i brottmål som förslagen kommer att få betydelse. Förhandlingar som ställs in och förhandlingar som måste tas om av olika anledningar innebär kostnader för staten i form av kostnader för försvarare och målsägandebiträden. Till det kommer domstolens kostnader för handläggningen samt de resurser som går åt för vid en inställd förhandling. Dessa situationer innebär alltså effektivitetsförluster i processen. För de personer som inställt sig för förhör innebär en inställd förhandling eller en ny sådan stora olägenheter. Tidsutdräkten som blir följden av inställda och avbrutna förhandlingar ger också sämre bevisunderlag för domstolen att grunda sitt avgörande på. Utredningens förslag i denna del påverkar i sig inte antalet in- ställda förhandlingar eller antalet mål som måste tas om med en ny huvudförhandling. Förslagen kan dock underlätta och minska kost- naderna i dessa situationer. Den positiva effekten för allmänhetens förtroende för rättsväsendet bör bli betydande. Kostnadsbesparingar är svåra att beräkna eftersom de är bero- ende av omständigheterna i det enskilda fallet, exempelvis hur många huvudförhandlingsdagar det gäller och hur många målsäganden och vittnen som åberopas. Ett vittne eller en målsägande som förlorar inkomst på grund av sin inställelse vid domstolen får statlig ersätt- ning med högst per dag och har även rätt till ersättning för resa och ett visst mindre belopp för uppe- hället. Om utredningens förslag genomförs och ljud- och bildupp- tagningar alltså kan användas i större utsträckning behöver dessa förhörspersoner inte komma tillbaka till domstolen. Färre ersättningar ska därmed betalas ut och domstolen får mindre administration med kallelser till ny förhandling. Risken för att den nya förhandlingen måste ställas in för att någon förhörsperson uteblir minskar. Statens kostnader för inställda förhandlingar minskar därmed. Statens genomsnittliga kostnad för ett brottmål är . Om en del av dessa nya förhandlingar kan genom- föras och inte behöver ställas in finns det alltså besparingar att göra. Den som åberopat bevisningen får mindre förberedelsearbete eftersom uppgifterna redan finns tillgängliga. Den föreslagna ordningen innebär alltså ett effektivare sätt att använda statens resurser. Den kanske viktigaste effekten av utred- ningens förslag är dock lättnaden för vittnen, målsäganden och andra enskilda som slipper inställa sig till en ny förhandling. En mycket viktig följd av att tidigare lämnade uppgifter som dokumenterats med ljud- och bildupptagning kan användas senare i processen är också att det ger bättre förutsättningar till materiellt riktiga domar. De nu beskrivna konsekvenserna av förslaget bidrar till att öka förtroendet för rättsväsendet. 6.3.3Tingsrättens domförhet i tvistemål Förslaget om ändrade bestämmelser för tingsrättens samman- sättning vid huvudförhandling i tvistemål innebär inga kost- nadsökningar för staten. Förslaget innebär ett effektivare ut- nyttjande av statens resurser och medför kostnadsbesparingar för staten. Det bidrar till snabbare tvistemålsprocesser. Enligt utredningens förslag i avsnitt 3.3 ändras förutsättningarna för tingsrättens domförhet vid huvudförhandling i tvistemål. En- domarkompetensen ändras inte, dvs. tingsrätten ska även fortsätt- ningsvis vara domför med en domare om parterna samtycker till det och rätten anser det tillräckligt, målet är av enkel beskaffenhet eller huvudförhandlingen hålls i förenklad form. Även mål om mindre värden (förenklade tvistemål) ska handläggas av en ensam domare också framöver. I annat fall ska rätten enligt förslaget bestå av två domare, om inte målet med hänsyn till sin omfattning eller beskaffenhet bör prövas av tre lagfarna domare. Enligt förslaget kommer två domare att kunna avgöra mål som avgörs av tre domare men som inte är de mest omfattande eller komplicerade målen. Det innebär att den tredje domaren, som annars skulle ha deltagit i avgörandet, frigörs och kan handlägga andra mål. Fler tvistemål kommer därmed att kunna sättas ut till huvudförhandling . Det innebär effektivitetsvinster och kost- nadsbesparingar för staten. För parterna innebär det en snabbare tvistemålsprocess. Förslaget bidrar till ett effektivare utnyttjande av statens resurser. Det är svårt att i detalj beräkna vilka besparingar som staten kan göra med den ändrade domförhetsregeln. Ett sätt att belysa statens kostnader är att beräkna vilken betydelse förslaget har för statens kostnader för domarlöner. Beräkningarna bygger på det antal mål som avgörs efter huvudförhandling. På grund av svårigheten att uppskatta vilken inverkan som inför huvudförhandlingen förlikta eller återkallade mål har på domstolarnas kostnader lämnas dessa utanför. Beräk- ningarna baseras således på ett antal antaganden utifrån tillgänglig statistik över mål som avgörs i juristkollegial sammansättning och blir en ganska grov uppskattning. avgjordes ungefär 2 800 dispositiva tvistemål efter huvudförhandling. Av dessa avgjordes cirka 1 600 mål av en ensam domare, varav ungefär 300 utgjordes av förenklade tvistemål som alltid handläggs av en domare. Cirka 1 100 tvistemål avgjordes av tre domare. Endast några enstaka tvistemål hade en huvudför- handlingstid som, enligt utredningens förslag, motiverar en samman- sättning med tre domare. Det är dock inte endast huvudförhand- lingstiden som avgör tingsrättens sammansättning enligt vårt för- slag. Uppskattningsvis kan det vara fråga om som mest hundra mål som enligt förslaget bör avgöras av tre domare. Detta innebär att en stor andel av de mål som avgörs av tre domare i stället kan avgöras av två domare om förslaget genomförs. Grovt räknat kan man utgå från att 1 000 tvistemål kan av- göras av två domare. Sannolikt kan ungefär hälften av tvådomar- målen av på . Om således försvinner för den tredje domaren kan det sägas innebära en besparing om vid en genomsnittlig dagslön för en domare om , exklusive arbetsgivaravgifter och sociala avgifter. en fjärdedel av tvådomarmålen räcker det med en huvudförhand- lingsdag. Det innebär besparingar i storleksordningen . Nästan uppskattas för den återstående fjärdedelen som kräver . Till detta ska läggas den tid som bortfaller avseende överläggning och domskrivning för den tredje domaren. Besparingarna kan således uppskattas till i vart fall . Med arbetsgivaravgifter och sociala avgifter närmar sig siffran . De flesta tvistemål avgörs dock inte efter huvudförhandling. I våra beräkningar finns alltså inte medräknat det stora antal bokade tresitsförhandlingar som faller bort före huvudförhandlingen. Med vårt förslag följer att mer huvudförhandlingstid frigörs och fler dispositiva tvistemål som ska avgöras i kollegial sammansättning kan avgöras . De effektivitetsvinster som förslaget innebär – och de kostnadsbesparingar som följer med det – är svåra att mäta men torde enligt utredningens bedömning vara betydande. Enligt utredningens mening innebär förslaget ett effektivare sätt att utnyttja statens resurser. Förutom de rent ekonomiska effekterna kommer som framgått kommer förslaget att medföra snabbare handläggningstider för tvistemålen. På flera håll har tingsrätterna långa handläggningstider på grund av att antalet huvudförhandlingstider inte räcker till. Detta kommer att förändras om förslaget genomförs. Det kommer alltså att bli väsentligt mycket lättare att få ut tvistemål till huvudför- handling i nära anslutning till att förberedelsen i målet är färdig. En snabbare domstolsprocess har stor betydelse för parterna, inte minst för den som har ett berättigat anspråk. En effektiv och snabb hand- läggning får i sin tur betydelse för allmänhetens förtroende för rättsväsendet. En förutsättning för de positiva konsekvenser som beskrivits är att antalet domare på tingsrätterna inte minskas. 6.3.4Förslag som rör hovrättsprocessen 1.En ökad användning av hänvisning till ljud- och bildupptag- ningar medför inga kostnadsökningar för staten. Det innebär effektivare och smidigare hovrättsprocesser och minskade kostnader för staten. 2.Förslagen som innebär att hovrätten kan hänskjuta en pre- judikatfråga till och att direkt kan pröva en prejudikatfråga stärker Högsta domstolens prejudikatbildande roll. Det har betydelse för rättsutveck- lingen. Förslagen innebär inga kostnadsökningar för staten.