sou · H0B393 · 2013-01-01 00:00:00 — Det har även uppgetts att i omfattande tvistemål är det klart att prövningstillstånd ska beviljas, varför sådana mål kan avgöras av Utvärdering, överväganden och förslag en ledamot, såvida man inte behöver överväga partiellt prövnings- tillstånd. Bestämmelserna om vilka avgöranden som kräver prövningstill- stånd anses av hovrätterna som tillräckligt tydliga. Det anses inte att regleringen skulle kunna vara mer specifik. Överklagande- skrifterna anses innehålla skäl för att prövningstillstånd ska med- delas i samma utsträckning som före reformen. I många fall är överklagandena noggrant utformade eller i vart fall med tillräckliga skäl, men det förekommer även överklagandeskrifter som kräver komplettering. Sammanträde inför beslut om prövningstillstånd har hållits endast i några få fall. Partiellt prövningstillstånd med- delas av hovrätterna i begränsad utsträckning. Alla hovrätter har upp- gett att beslut att meddela prövningstillstånd inte motiveras, dvs. hovrätterna anger inte vilken eller vilka av tillståndsgrunderna i 49 kap. 14 § RB som tillämpats. Vid beslut om att inte meddela prövningstillstånd används standardiserade skäl som anknyter till lagtexten för prövningstillstånd. Hovrätterna utbyter erfarenheter i fråga om arbetsformer. Erfaren- heter i övrigt av reformen diskuteras och följs upp vid president- möten, viceordförandekonferenser och beredningschefsmöten. Flera av hovrätterna har dessutom gjort egna undersökningar och upp- rättat promemorior beträffande relevanta frågeställningar kring de nya bestämmelserna. granskning av beslut om prövningstillstånd m.m. genomförde en granskning av beslut att meddela prövningstillstånd (Granskning av beslut om prövningstillstånd i –, , Administrativa enheten , 2010-12- 01, dnr 782/10), se bilaga 5 i Del 2. Det huvudsakliga syftet med granskningen var att undersöka tillförlitligheten i statistiksystem och hur stor andel prövningstillstånd som be- viljas i . Intentionen var att få en övergripande bild av den praktiska tillämpningen av tillståndsgrunder och skäl att med- dela prövningstillstånd. Granskningen omfattade samtliga mål- och ärendetyper i där prövningstillstånd krävs, dvs. brott- mål, tvistemål, förenklade tvistemål, miljömål samt övriga mål och ärenden. Normalt framgår det inte på vilken grund hovrätterna med- delar prövningstillstånd. Utvärdering, överväganden och förslag avdelningarna fylla i ett formulär där de angav vilken tillstånds- grund som tillämpats i de mål där prövningstillstånd meddelades. Undersökningen visade till att börja med att felaktigheter i stati- stiken inte förekom i någon nämnvärd utsträckning. I frågan om meddelade prövningstillstånd blev resultatet av under- sökningen att prövningstillstånd meddelades i av målen. Om miljömålen undantogs blev andelen i stället . Tvistemålen låg högst med och miljömålen lägst beviljade prövningstillstånd. Det noterades att i Miljö- överdomstolen är domstolen tredje eller fjärde och sista instans i merparten av de aktuella målen. Det antogs därför vara mindre van- ligt att det finns skäl för prövningstillstånd i dessa mål. I brott- målen beviljades prövningstillstånd i ungefär en fjärdedel av målen. För de förenklade tvistemålen var andelen och för övriga mål och ärenden drygt 32 respektive . Enligt undersökningen meddelades prövningstillstånd i 20 pro- cent av fallen vid tiden för EMR-reformens ikraftträdande i novem- ber 2008 till slutet av 2009. Därefter har andelen legat på . Andelen meddelade prövningstillstånd i har alltså ökat något. Denna bedömning gjordes med försiktighet eftersom det förelåg viss osäkerhet beträffande tillförlitligheten av äldre statistik. Den vanligaste grunden för prövningstillstånd var ändringsdispens. Den tillämpades i av alla beslut. Härefter följde granskningsdispens som förekom i , prejudikatdispens i och extraordinär dispens i av besluten. I drygt vart femte avgörande tillämpades mer än en grund för pröv- ningstillstånd. Vissa kategorier av skäl att meddela prövningstillstånd förekom ofta enligt undersökningen: ändrade processuella förutsättningar, processuella fel, felaktig eller tveksam bedömning i en rättslig fråga, felaktig eller knapphändig bevisvärdering samt brister avseende avgörandets utformning. Tyngdpunkten föreföll ligga i de tre sist- nämnda kategorierna, dvs. har även gjort en undersökning av ändringsfrekven- sen för brottmål –(Under- sökning av ändringsfrekvensen för brottmål i –, , , dnr 077/2011), se bilaga 6 i Del 2. Syftet med granskningen var att närmare undersöka ändringsfrekvensen för brottmål som avgjorts i genom materiell prövning och få en tydlig uppfattning Utvärdering, överväganden och förslag i frågor som rör hovrättens överprövning av tingsrätternas domar. Domslutet var utgångspunkten för undersökningen och endast änd- ringar som framgått där beaktades. När hovrätten endast preciserat ett domslut på det sättet att man lagt till ett visst lagrum utan att detta påverkat påföljden betraktades det inte som en ändring. I de fall hovrätten prövat två underrättsdomar avseende en tilltalad och endast ändrat på det sättet att en gemensam påföljd dömts ut registrerades inte heller det som en ändring. De mål där hovrätten beslutat att inte meddela prövningstillstånd har inte in- gått i undersökningsmaterialet. Samtliga brottmålsdomar som avgjorts av –gicks således igenom. Resultatet av undersökningen visade bl.a. att av 1 377 brottmålsdomar fast- ställdes 735 och i 642 mål skedde någon form av ändring. Detta innebar en fastställandefrekvens om och en ändrings- frekvens om . När det gäller skälen för ändring visade undersökningen bl.a. att ändringar på grund av en annan rättslig bedömning av påföljds- frågan var vanligast och förekom i knappt en tredjedel av fallen. I knappt en fjärdedel av fallen gjordes ändringar på grund av en annan bevisvärdering och i nästan en sjättedel av fallen gjordes en annan rättslig bedömning av skuldfrågan. Vid en jämförelse med statistiken i domstolarnas verksamhets- stöd, , konstaterades att den totala ändringsfrekvensen som registrerats där stämde väl överens med resultatet av undersök- ningen. har även gjort en undersökning som gäller dom- stolens tillståndsprövning och ändringsfrekvens i tvistemål (En undersökning av överprövning i tvistemål – särskilt om prövningstillstånd och ändringsfrekvens, , Administrativa enheten, ), se bilaga 7 i Del 2. Undersökningen består av två delar. Dels undersöktes samtliga beslut om pröv- ningstillstånd i tvistemål –som registrerats i (PT-delen). Dels undersöktes alla tvistemål i som registrerats som avslutade i –(ändringsfrekvensdelen). När det gäller prövningstillstånden noterades i undersökningen en uppåtgående trend såväl i som i landets hovrätter totalt. Det antogs att den generösa syn på tillståndsprövningen i hovrätt som gett uttryck för har fått genomslag. Vidare bedömdes att uppmärksamheten kring frågorna sannolikt har Utvärdering, överväganden och förslag bidragit till en mer generös tillämpning. Utvecklingen mot en mindre djupgående tillståndsprövning nämndes också som en bidragande orsak. Beträffande ändringsfrekvensen i samtliga tvistemål i hovrätten uppges den ha legat stabilt kring eller något och fram till att EMR-reformen trädde i kraft. Efter EMR-reformen sjönk ändringsfrekvensen totalt sett kraftigt. En svagt ökande tendens noterades dock för och den första delen av . När det gäller ändringsfrekvensen i tvistemål som prövats i sak ökade den från år . Den sammantagna bilden som noterades i undersökningen för alla hovrätter är alltså att andelen ändrade tvistemål totalt sett ökar som ändringsfrekvensen i sakprövade tvistemål sjunker. När det generella kravet på prövningstillstånd i tvistemål inför- des sjönk alltså andelen ändrade tvistemål totalt sett kraftigt sam- tidigt som ändringsfrekvensen ökade bland tvistemål som avgjordes genom dom. Enligt undersökningen talar sifforna tydligt för att hovrätterna tillämpade tillståndsreglerna för restriktivt. En naturlig konsekvens av att alltför höga krav ställs för att PT ska meddelas är att ändringsfrekvensen totalt sett minskar som ändrings- frekvensen i sakprövade mål ökar. Det anfördes vidare att för att hovrätten ska ha möjlighet att ändra de tingsrättsavgöranden som är felaktiga måste tillståndsprövningen vara så frikostig att även en betydande andel mål som är riktigt dömda beviljas prövningstillstånd. Mot den bakgrunden ansågs det positivt att frekvensen för pröv- ningstillstånd och andelen ändrade tvistemål totalt sett nu tenderar att öka medan ändringsfrekvensen i tvistemål som avgjorts genom dom sjunker något. Det framhölls dock att statistiken varierar mellan de olika hovrätterna. Åklagarna och advokaterna – synpunkter på det nya systemet Från åklagarna har framförts att förändringarna anses ha fungerat bra. Från någon åklagarkammare har som generell synpunkt fram- förts att åklagarna borde överklaga oftare för att få fram fler preju- dikat. Från advokaterna har från flera håll framförts att det allmänna intrycket av det nya systemet är positivt eller att det i vart fall är en godtagbar reform. Det har därvid framförts att reformen bidragit till att få snabbare avslut i processen. Från något håll har anförts att Utvärdering, överväganden och förslag det verkar vara förhållandevis enkelt att få prövningstillstånd. Någon har till och med ansett att det ibland är för lätt. Många har ansett att hovrätternas tillståndsprövning har förbättrats på det sättet att hovrätterna numera har ett bättre underlag för sin bedömning. Vad som ytterligare har ansetts positivt med reformen är att parterna tvingas lägga ner mer möda på tingsrättsprocessen. Det anses alltså mycket bra att tyngdpunkten i processen ligger i första instans. I samband med detta har poängterats att tingsrätternas tvistemåls- handläggning generellt sett måste förbättras. Det har påpekats att tingsrätterna inte tillförts de resurser som krävs när tyngdpunkten numera ligger i första instans. Från några advokater har kritik framförts mot tillämpningen av de nya bestämmelserna. Det anses att hovrätterna har varit för restriktiva i sin tillämpning av de nya dispensgrunderna och att de inte följt de generösa intentionerna i förarbetena. Det har även framförts att hovrätternas tillämpning inte är enhetlig. Man har märkt skillnader i tillämpningen mellan hovrätternas olika avdel- ningar. har detta dock förbättrats. Flera har uttryckt att den minskade ändringsfrekvensen inger anledning till oro för rättssäkerheten. Vidare har påtalats att en kortfattad tingsrättsdom, t.ex. utan referat av muntliga utsagor, kan medföra att gransknings- dispens måste ges, något som inte anses tillfredsställande. Hand- läggningstiden i tillståndsfrågan anses för lång generellt sett. Erfarenheterna från partiellt prövningstillstånd och sammanträde inför beslut om prövningstillstånd är överlag mycket begränsade hos advokaterna. De anför regelmässigt utförliga skäl för prövnings- tillstånd i överklagandeskrifterna. När det gäller konsekvenserna av det minskade antalet tvistemålsdomar i hovrätterna har detta an- setts innebära en risk för försämrad rättssäkerhet. Domstolsväsendet för statistik för alla domstolar gemensamt i en databas med målstatistik, . Uppgifterna i kommer från dom- stolarnas målhanteringssystem . Av nedanstående tabeller fram- går andelen mål med beviljat prövningstillstånd, ändringsfrekvens, och genomsnittlig omloppstid fram till beslut i tillståndsfrågan för respektive hovrätt samt genomsnittlig omloppstid totalt sett för hovrätterna. De nya bestämmelserna om prövningstillstånd trädde i kraft . Tabellerna visar halvårssiffror för att Utvärdering, överväganden och förslag möjliggöra jämförelser mellan fyra jämlika perioder. Brottmålen redo- visas också, trots att de inte omfattas av de nya kraven på pröv- ningstillstånd. SOU 2012:93 Utvärdering, överväganden och förslag Andel mål med beviljat prövningstillstånd 1 Alla tvistemål, inklusive familjemål. Enbart familjemålen, se nedan. Utvärdering, överväganden och förslag Andel familjemål med beviljat prövningstillstånd SOU 2012:93 Utvärdering, överväganden och förslag Genomsnittlig omloppstid till PT-beslut i månader jan–juni jan–juni jan–juni -0,2 -0,8 -0,1 -0,3 Utvärdering, överväganden och förslag SOU 2012:93 jan–juni jan–juni -3,4 -1,2 -1,3 -0,6 -1,4 -0,9 -2,2 -1,2 -0,5 Genomsnittlig omloppstid i månader, hovrätt -1,0 -3,8 -2,7 Avgöranden angående den rättsliga regleringen och hovrätterna har i några fall avgjort frågor som rör regleringen av vilka typer av beslut som kräver prövnings- tillstånd. I RH 2010:17 begärde en misstänkt att offentlig försvarare skulle förordnas för honom innan åtal var väckt. Utvärdering, överväganden och förslag hans begäran som ett ärende enligt ärendelagen medan hovrätten behandlade saken enligt 52 kap. RB som ett s.k. RB-ärende. Att sådana ärenden med straffprocessuell anknytning som enligt 3 § förordningen om mål och ärenden i allmän domstol ska registreras som brottmål med beteckningen B var enligt hovrätten en admini- strativ fråga som inte påverkar målets handläggning. Eftersom undan- taget från prövningstillstånd i 49 kap. 13 § RB inte omfattar ett avgörande av det aktuella slaget ansågs huvudregeln i 12 § vara tillämplig. Hovrätten fann alltså att prövningstillstånd krävdes för prövning av tingsrättens beslut. Detta kunde visserligen te sig inkon- sekvent eftersom prövningstillstånd inte skulle ha krävts om begäran hade framställts först när åtal hade väckts men ansågs av hovrätten bli följden av hur regler om prövningstillstånd konstruerats. Avgörandet har efteråt blivit föremål för diskussion bl.a. vid vice- ordförandekonferenser. Det har då inte ansetts att prövningstill- stånd krävs i hovrätten för ett sådant avgörande. Inget annat har heller framkommit vid utredningens besök vid hovrätterna än att bestämmelserna tillämpas så att prövningstillstånd inte krävs. Av NJA 2011 s. 421 framgår att det inte krävs prövningstillstånd i hovrätten vid överklagande av tingsrätts beslut i mål om klagan över godkänt föreläggande av ordningsbot. Högsta domstolens avgöranden beträffande tillstånd till prövning i hovrätt har sedan det nya systemet med prövningstill- stånd trädde i kraft i ett stort antal beslut meddelat prövningstill- stånd i hovrätt. har således meddelat tillstånd till prövning i hovrätten i 116 avgöranden, varav 23 gällde ändringsdispens, 17 gransknings- dispens, 60 prejudikatdispens och 13 extraordinär dispens. I sju av- göranden framgår inte dispensgrunden. I vissa fall har det funnits mer än en dispensgrund, (se bilaga 8 i Del 2). I merparten av av- görandena redovisar skälen för att hovrätten borde ha meddelat prövningstillstånd i det enskilda fallet. I flera av de refererade avgörandena har gjort mer övergrip- ande vägledande uttalanden om hur bestämmelserna om prövnings- tillstånd i hovrätt ska tillämpas. Några av dessa redovisas nedan i korthet. Utvärdering, överväganden och förslag Ändringsdispens har meddelats i 23 avgöranden, varav sju har refererats och fyra tagits in i notisavdelningen. NJA 2009 s. 738 gällde beslut om ersättning för rättegångskostnad. I rättsfallet kon- staterade att bestämmelserna om ändringsdispens och granskningsdispens delvis överlappar varandra och att frågan om förutsättningar för tillämpning av ändringsdispens i första hand ska prövas när det finns en särskild eller konkret anledning att be- tvivla riktigheten av tingsrättens avgörande. Detta gällde främst när nya omständigheter som kan ge anledning till ett ändrat slut åbe- ropats men även när kritik riktats mot tingsrättens bevisvärdering eller rättsliga bedömning. I fall då det inte finns några sådana sär- skilda konkreta skäl synes det däremot enligt rättsfallet naturligt att utgå från bestämmelsen om granskningsdispens vid prövningen av frågan om prövningstillstånd ska meddelas. NJA 2009 s. 798 (I– III) gällde vårdnad om barn m.m. anförde bl.a. att i familjemål saknas som regel skäl att ge tillstånd till målets prövning i hovrätt om avgörandet är väl motiverat och framstår som rimligt med hänsyn till utredningen i målet, även om det också skulle finnas goda skäl som talar för en annan lösning. Som skäl för ändringsdispens i avgörandena I och II anfördes bl.a. att tings- rättens analys framstod som knapphändig och att de skäl som tings- rätten anfört ingav tvivel mot bakgrund av att dess bedömning av- vek från en gedigen och välmotiverad vårdnads- och boendeutred- ning. I avgörande III redovisade ett flertal om- ständigheter som ingav tvivel om det slut tingsrätten hade kommit till. I NJA 2011 s. 381, som gällde förordnande av särskild före- trädare för barn, ansåg att såväl tingsrätten som hovrätten haft otillräckligt underlag för att pröva frågan och att förut- sättningar därmed för både ändrings- och granskningsdispens varit uppfyllda. Granskningsdispens har meddelats i 17 avgöranden, varav åtta refererats och två tagits in i notisavdelningen. I NJA 2009 s. 590 gällde målet skadegörelse och tingsrätten ansågs inte ha redovisat någon fullständig bedömning beträffande uppsåtet. I rättsfallet fram- höll bl.a. att ingen dispensgrund är överordnad någon annan. I NJA 2010 s. 405 gällde målet frågan om en betal- ning skulle gå åter till ett konkursbo. I rättsfallet framhöll att granskningsdispens är en form av säkerhetsventil som tillkommit med hänsyn till att det ibland kan vara svårt att be- döma om det finns skäl att ändra tingsrättens dom utan att målet tas upp till fullständig prövning i hovrätten och att det kan vara Utvärdering, överväganden och förslag fallet i omfattande eller komplicerade mål men också om dom- skälen är ofullständiga, kortfattade eller oklara. I tingsrätten hade det åberopats ganska omfattande bevisning. Vad som framkommit genom bevisningen och på vilket sätt tingsrätten värderat denna framgick inte av tingsrättens dom. ansåg att det under sådana förhållanden inte kunde anses föreligga några egent- liga förutsättningar för hovrätten att kontrollera tingsrättens bevis- värdering. I NJA 2010 s. 416 hade tingsrätten tillämpat oklarhets- regeln vid tolkning av ett avtal. uttalade att det fanns anledning att ifrågasätta om det fanns förutsättningar för en tillämpning av oklarhetsregeln. Tingsrättens avgörande framstod därför som svårbedömt. I NJA 2011 s. 589 framhöll Högsta dom- stolen åter att granskningsdispensen är en form av säkerhetsventil som kan bli aktuell att tillämpa i stora och komplicerade mål, t.ex. många patentmål och mål om tekniska och ekonomiska förhåll- anden. Målet i fråga var ett omfattande tvistemål som gällde ett stort belopp, rörde komplicerade ekonomiska förhållanden och part- erna hade åberopat omfattande bevisning, bl.a. sakkunniga vittnen med diametralt olika uppfattningar. ansåg att fastighetsdomstolens domskäl var knapphändiga när det gällde dess analys och egna ställningstaganden och att det inte med tillräcklig tillförlitlighet gick att bedöma riktigheten av det slut domstolen kom- mit till. I NJA 2011 s. 782 utvecklade sin syn på gransknings-, men även prejudikatdispens, i miljömål i Mark- och . har meddelat prejudikatdispens i 60 avgöranden, varav sex refererats och tolv tagits in i notisavdelningen. har i sina skäl för att med- dela prövningstillstånd i hovrätten genomgående fokuserat på själva prejudikatfrågan i målet. Redan i notisfallet NJA 2009 N 65 fram- höll dock att regeln om prejudikatdispens är obligatorisk i hovrätt, att det måste vila ett visst ansvar på hovrätt- erna att på eget initiativ uppmärksamma om ett överklagat mål rymmer någon fråga av prejudikatintresse och att kraven för preju- dikatdispens måste anses vara något lägre ställda i hovrätt än i . Dessa uttalanden upprepades i NJA 2011 s. 843 där vidareutvecklade sin syn på hovrätternas ansvar för prejudikatbildningen. framhöll där bl.a. följ- ande. Hovrätten har ett eget ansvar för rättsutvecklingen och att det gäller inte bara i måltyper där hovrätten är sista instans utan även t.ex. i vissa frågor om straffmätning och bevisvärdering. Utvärdering, överväganden och förslag ansvar för att på eget initiativ undersöka om ett överklagat mål inne- håller något av prejudikatintresse behöver inte bara gälla en rätts- fråga som genom att besvaras ger ett och entydigt svar; hovrätternas rättspraxis utvecklas inte sällan genom att ett antal av- göranden på ett visst område bildar ett mönster till ledning för rättstillämpningen. Ett skäl för att kraven för prejudikatdispens är lägre i hovrätt än i är alltså att rättsbildning på vissa områden förutsätter ett större antal avgöranden. Ett annat skäl är att en generös tillämpning av bestämmelsen om prejudikat- dispens är en förutsättning för att ska få ett tillräckligt urval av mål för att kunna fullgöra sin prejudikatbild- ningsuppgift. I NJA 2012 s. 476 konstaterade att det i målet fanns en viss prejudikatintressant fråga och att det var av vikt för ledning av rättstillämpningen att frågan prövas av hov- rätten. anmärkte att hovrätt inte har någon möj- lighet att begränsa prövningstillståndet till en viss prejudikatfråga i målet annat än enligt vad som följer av 49 kap. 14 a § RB och vidare att klagandena åberopat flera bestridandegrunder och överklagat flera beslut meddelade under rättegången i tingsrätten. Det innebar, konstaterade , att hovrättens fortsatta prövning kommer att röra många andra frågor än prejudikatfrågan om pröv- ningstillstånd meddelas. meddelade likväl pröv- ningstillstånd i hovrätten med hänvisning till att reglerna i 49 kap. 14 § RB är obligatoriska. Utvärdering, överväganden och förslag 1.Hovrätterna ska kunna hänskjuta en prejudikatfråga till (56 kap. 13 § andra stycket RB). 2.Högsta domstolen ska kunna meddela prejudikatdispens för prövning direkt i utan att först meddela tillstånd till prövning i hovrätt (54 kap. 12 a § RB). Genom hänvisning i 40 § lagen (1996:242) om domstolsärenden kom- mer detta att gälla även vid handläggning av ärenden. 1.Andelen meddelade prövningstillstånd i hovrätt var inled- ningsvis för låg. Tillämpningen har blivit mer generös men varierar fortfarande mellan enskilda hovrätter. Tillämpningen bedöms ännu inte motsvara den generösa inställning som förutsattes vid EMR-reformen. Det är angeläget att hov- rätterna fortlöpande följer upp tillämpningen. 2.Regleringen av vilka typer av avgöranden som kräver pröv- ningstillstånd är tillräckligt tydlig. Det behövs inga justeringar i regleringen. Dock bör man i lämpligt sam- manhang se över bestämmelsen i 49 kap. 13 § andra stycket RB i frågan om prövningstillstånd ska krävas för sådant en- skilt anspråk som vårdnadshavare kan åläggas enligt 3 kap. 5 § skadeståndslagen och som tingsrätten har prövat i en dom i brottmål. 3.Överklagandena innehåller skäl för att prövningstillstånd ska meddelas i samma utsträckning som före reformen. 4.Sammanträde inför beslut om prövningstillstånd hålls sällan. Möjligheten att meddela prövningstillstånd av en domare tillämpas i viss utsträckning. 5.Beslut att meddela prövningstillstånd motiveras som regel inte. Beslut att inte meddela prövningstillstånd ges med tämligen standardiserade skäl. 6.Möjligheten till partiellt prövningstillstånd i hovrätt (49 kap. 14 a § RB) tillämpas i begränsad utsträckning. Det bör i annat sammanhang övervägas om bestämmelserna om partiellt pröv- Utvärdering, överväganden och förslag ningstillstånd bör ses över och utformas med bestämmelserna om partiellt prövningstillstånd i (54 kap. 11 § RB) som förebild. 7.Högsta domstolens prejudikatbildande roll har påverkats av reformen. Hovrätterna bör på ett mer systematiskt sätt se till att prövningstillstånd beviljas i mål med prejudikatintresse. Skälen för förslagen och bedömningarna Utredningen har fått i uppdrag att utvärdera den förändrade hov- rättsprocessen. I utredningsdirektiven anges att det är viktigt att reglerna om prövningstillstånd tillämpas på ett sådant sätt att fel- aktiga avgöranden kan identifieras och ändras samt att frågor av prejudikatintresse uppmärksammas.