sou · H1B34 · 2013-02-08 00:00:00 — På områden som förut är reglerade genom avtal ska, om en part an- söker om medling, avtalet tillämpas från det att medlingen avslutats utan att parterna kommit överens om ett avtal. Om medling inte begärs ska avtalet tillämpas till dess den tid som anges i 8 § har gått ut. Paragrafen är ny och har behandlats i avsnitt 5.5.7. Bestämmelserna fanns tidigare i 7 § och har ändrats språkligt och redaktionellt. Bestämmelserna i 16 och 17 §§ tillämpas inte om parterna har kom- mit överens om något annat. Paragrafen är ny. Bestämmelsen, som tidigare fanns i 7 § första stycket, innebär att parterna kan komma överens om att lagens reg- ler om att avtal fortsätter att gälla även efter avtalstidens slut inte ska tillämpas. En medlare och ett biträde till medlaren får inte obehörigen röja eller använda vad han eller hon har fått kännedom om i samband med medlingen. Paragrafen är ny och har behandlats i avsnitt 5.5.10. Motsvarande bestämmelsen fanns tidigare i 8 §. Bestämmelsen har ändrats i sak endast på så sätt att tillämpningsområdet nu även omfattar ett bi- träde till medlaren. Medlaren och ett biträde till medlaren har rätt till skälig ersättning för arbete och kostnader. Om inte annat har avtalats, ska ersättningen betalas av den part som har begärt medlingen eller, om flera parter har begärt den, av dessa parter med lika delar. Paragrafen är ny. Bestämmelsen fanns tidigare i 10 § och har änd- rats i sak endast på så sätt att tillämpningsområdet omfattar även ett biträde till medlaren. Av bestämmelsen framgår att medlaren har rätt till ersättning på civilrättslig grund. Rätten beslutar inte om ersättningens storlek i medlingsärendet. Om den part som ska be- tala ersättningen inte kan komma överens med medlaren om ersätt- ningens storlek kan frågan ytterst avgöras av allmän domstol som ett tvistemål. Ärenden enligt denna lag handläggs enligt lagen (1996:242) om dom- stolsärenden. I paragrafen, som är ny, anges att samtliga ärenden enligt lagen hand- läggs enligt ärendelagen. Övervägandena finns i avsnitt 5.5.3. Be- stämmelserna i ärendelagen om bl.a. rättens sammansättning, skrift- växling, sammanträde och överklagande gäller i ärenden om med- ling. Ärendelagens bestämmelser gäller också i ärenden om förlängd tid för att slutföra medlingen enligt 12 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller om en påkallandeskrift har kommit in till regeringen före ikraftträdandet. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna har behandlats i av- snitt 7.2. De innebär att medlingsärenden som har inletts hos rege- ringen före ikraftträdandet ska fortsätta att handläggas där enligt äldre bestämmelser. Äldre bestämmelser ska också gälla för de med- lingsförfaranden som pågår vid tiden för ikraftträdandet. Det följer av punkt 2. Om regeringen har beslutat om medling och utsett för- likningsman före ikraftträdandet så har påkallandeskriften nämligen kommit in till regeringen före den tidpunkten. 8.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag 2 kap. 37 § Är det sannolikt att likvidationen oskäligt uppehålls eller annars ut- förs på ett sådant sätt att en bolagsmans rätt därigenom äventyras, får domstol på ansökan av bolagsmannen förordna att likvidationen ska verkställas av en eller flera likvidatorer som utses av domstolen. Ansökan ska göras hos rätten i den ort där bolaget har sitt hem- vist. Ansökningen ska innehålla uppgift om samtliga bolagsmäns namn och adress. De bolagsmän som inte har deltagit i ansök- ningen ska delges denna på det sätt som är föreskrivet om stämning i tvistemål. De ska få tillfälle att yttra sig över ansökningen. Bolagsman får utses till likvidator. Likvidator får inte vara underårig eller i konkurs eller ha förval- tare enligt 11 kap. 7 § . Minst halva antalet likvida- torer som inte är bolagsmän ska vara bosatta inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om inte för ett särskilt fall tillåter något annat. Tillstånd får ges, om det finns särskilda skäl. Om bolaget inte har någon här i landet bosatt likvidator, ska likvidatorerna bemyndiga en i bosatt person att på bolagets vägnar ta emot delgivning. Ett sådant bemyndigande får inte läm- nas till någon som är underårig eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § . beslut enligt fjärde stycket andra meningen över- klagas hos allmän förvaltningsdomstol från beslutets dag. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om bl.a. krav på bosättning inom EES för likvidatorer som utses av domstol. Paragrafen har ändrats i sak på så sätt att förutsättningarna för dispens har för- tydligats och att överprövningen av beslut flyttats från regeringen till allmän förvaltningsdomstol. Vissa språkliga ändringar har också gjorts. I fjärde stycket har förts in en bestämmelse som klargör att dispens från kravet på bosättning får ges om det finns särskilda skäl och att beslut av detta slag alltid ska fattas av . Inne- börden av kravet på särskilda skäl har behandlats i avsnitt 6.9.2– 6.9.6. Ytterligare ett exempel på en omständighet som ofta bör kunna vägas in vid bedömningen om det finns särskilda skäl är i dessa fall att likvidatorerna utses av domstol, som i varje särskilt fall har ansvaret för att sådana personer utses som har förmåga att full- göra sitt uppdrag på ett tillfredsställande sätt. (Jfr Lagrådets ytt- rande i prop. 1992/93:68 s. Ändringarna i sjätte stycket har behandlats i avsnitt 6.9.1. De innebär att överprövningen av beslut har flyttats från regeringen till allmän förvaltningsdomstol, att överklagandetiden anpassats till vad som gäller för vissa liknande tillståndsärenden och att det krävs prövningstillstånd i kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Myndighets beslut i tillståndsärenden enligt 2 kap. 37 § som har meddelats före ikraftträdandet överklagas till regeringen enligt äldre bestämmelser. Bestämmelserna har behandlats i avsnitt 7.3. De innebär att Bolags- verkets beslut i fråga om dispens från bosättningskravet överklagas till regeringen om beslutet har meddelats före ikraftträdandet. 8.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar 6 kap. 4 § Verkställande direktören och minst halva antalet styrelseledamöter ska vara bosatta inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om inte i särskilda fall tillåter annat. Tillstånd får ges, om det finns särskilda skäl. Den som är underårig eller i konkurs eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § kan inte vara styrelseledamot eller verkställande direktör. Att detsamma gäller den som har näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om närings- förbud. Styrelseledamöterna ska vara medlemmar i föreningen, om inte stadgarna i särskilt angivna fall tillåter annat. Den som enligt lag är ställföreträdare för en medlem eller, om en juridisk person är med- lem, den som är ledamot av styrelsen för den juridiska personen eller delägare i denna får dock vara styrelseledamot utan att vara medlem i föreningen, även om stadgarna saknar föreskrift om det. Bestämmelserna i andra stycket gäller inte arbetstagarrepresen- tanter som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepre- sentation för de privatanställda eller lagen (2008:9) om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner. En juridisk person kan inte vara styrelseledamot. I paragrafen finns bestämmelser om bl.a. krav på bosättning inom EES för den verkställande direktören och minst hälften av styrelse- ledamöterna i en ekonomisk förening. I första stycket har förts in en bestämmelse som klargör att dispens från kravet på bosättning får ges om det finns särskilda skäl för det och att beslut av detta slag alltid ska fattas av . Innebörden av kravet på särskilda skäl har behandlats i avsnitt 6.9.2–6.9.6. En mindre språklig ändring har också gjorts. 6 kap. 11 § Styrelsen företräder föreningen och tecknar dess firma. Styrelsen kan bemyndiga en styrelseledamot, verkställande direk- tören eller någon annan att företräda föreningen och teckna dess firma, om inte ett förbud mot sådant bemyndigande har tagits in i stadgarna. Minst en av dem som bemyndigas att företräda fören- ingen och teckna dess firma ska vara bosatt inom Europeiska eko- nomiska samarbetsområdet, om inte i särskilda fall tillåter något annat. Tillstånd får ges, om det finns särskilda skäl. I övrigt gäller i fråga om den som inte är styrelseledamot eller verkställande direktör vad som sägs i 4 och 10 §§ om verkställande direktör. Styr- elsen kan föreskriva att rätten att företräda föreningen och teckna dess firma får utövas endast av två eller flera personer i förening. Ingen annan inskränkning får registreras. Styrelsen kan när som helst återkalla ett bemyndigande som av- ses i andra stycket. Om föreningen inte har någon här i landet bosatt behörig ställ- företrädare, ska styrelsen bemyndiga en i bosatt person att på föreningens vägnar ta emot delgivning. Ett sådant bemyndigande får inte lämnas till någon som är underårig eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Paragrafen innehåller bl.a. bestämmelser som innebär att minst en av de särskilda firmatecknarna i en ekonomisk förening ska vara bosatt i en stat inom EES. I andra stycket har förutsättningarna för dispens förtydligats genom att det förts in ett krav på särskilda skäl. Inne- börden av kravet på särskilda skäl har behandlats i avsnitt 6.9.2– 6.9.6. Det har också klargjorts att beslut av detta slag alltid ska fattas av . I övrigt har paragrafen endast ändrats språk- ligt. 8 kap. 3 § Revisorer som inte är auktoriserade eller godkända ska vara bosatta inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om inte Bolags- verket i särskilda fall tillåter annat. Tillstånd får ges, om det finns sär- skilda skäl. Vad som sagts nu gäller dock inte, om även en aukto- riserad eller godkänd revisor deltar i revisionen. Den som är under- årig, i konkurs eller har näringsförbud eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § får inte vara revisor. Revisorerna ska ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska förhållanden som med hänsyn till arten och om- fånget av föreningens verksamhet fordras för uppdragets fullgörande. Till revisor kan utses även ett registrerat revisionsbolag. Bestäm- melser om vem som kan vara huvudansvarig för revisionen och om underrättelseskyldighet finns i 17 § revisorslagen (2001:883). Bestäm- melserna i 7, 8 a och 15 §§ i detta kapitel tillämpas på den huvud- ansvarige. Till revisor kan utses även ett registrerat revisionsbolag. Bestäm- melser om vem som kan vara huvudansvarig för revisionen och om underrättelseskyldighet finns i 17 § revisorslagen (2001:883). Bestäm- melserna i 7, 8 a och 15 §§ i detta kapitel tillämpas på den huvud- ansvarige. Till revisor i dotterföretag bör utses minst en av moderfören- ingens revisorer, om det kan ske. Paragrafen innehåller regler om bl.a. krav på bosättning inom EES för revisorer som inte är auktoriserade eller godkända. Paragrafen har ändrats i sak endast på så sätt att förutsättningarna för dispens har förtydligats. I första stycket har förts in en bestämmelse som klargör att dispens från kravet på bosättning får ges om det finns särskilda skäl och att beslut av detta slag alltid ska fattas av . Inne- börden av kravet på särskilda skäl har utvecklats i avsnitt 6.9.2– 6.9.6. En annan omständighet som i dessa fall kan ha betydelse för bedömningen av om det finns särskilda skäl är de möjligheter som auktoriserade och godkända revisorer har att få dispens från mot- svarande bosättningskrav i 4–5 §§ revisorslagen. Som framgått ger dispens från bosättningskravet främst i de fall en revisor som en del av sin utbildning arbetar utomlands (jfr av- snitt 6.5.2). Sådan tjänstgöring vid utländska revisionsbyråer före- kommer antagligen ganska sällan för revisorer som inte är auktori- serade eller godkända. Om det förekommer kan det bidra till att dispens beviljas. I andra fall får man falla tillbaka på de andra kri- terier som har betydelse vid bedömningen. I övrigt har paragrafen endast ändrats språkligt. 15 kap. 6 § Myndighets beslut i tillståndsärenden enligt 8 kap. 4 eller 5 § eller 10 kap. 6 § femte stycket får överklagas till regeringen. Ett beslut av registreringsmyndigheten som innebär att anmälan har skrivits av eller registrering har vägrats enligt 4 § andra stycket överklagas hos allmän förvaltningsdomstol från beslutets dag. Detsamma gäller ett beslut av registreringsmyndig- heten som avses i 4 a §, 11 kap. 18 §, 12 kap. 19 § eller 16 kap. 2 § samt beslut i ett tillståndsärende enligt 6 kap. 3 §, 6 kap. 4 §, 6 kap. 11 §, 8 kap. 3 § och 12 kap. 11 § eller beslut att vägra utfärda intyg enligt 12 kap. 36 §. beslut enligt denna lag överklagas i övriga fall hos allmän förvaltningsdomstol. Detsamma gäller beslut enligt 12 kap. 13 § om hinder mot verkställande av fusionsplan. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.9.1 och 6.10.1. Ändringarna innebär att överprövningen av beslut har flyttats från regeringen till allmän förvaltningsdomstol och att överklagandetiden anpassats till vad som gäller för vissa liknande tillståndsärenden. När det gäller de ärenden som enligt första stycket fortfarande får överklagas till regeringen har föreslagit att möjligheten som finns till revision genom ett särskilt revisions- organ enligt 8 kap. 4 § föreningslagen ska tas bort. Detsamma gäller skyldigheten att avsätta viss del av föreningens överskott till reserv- fonden enligt 10 kap. 6 § föreningslagen. Dispensmöjligheten i 8 kap. 5 § – som gäller dispens från kravet på särskilt kvalificerad revisor – föreslås finnas kvar men ska få överklagas till allmän förvaltnings- domstol (SOU 2010:90 s. 502 och 619 f). I uppräkningen av de tillståndsärenden som enligt andra stycket får överklagas till allmän förvaltningsdomstol har en hänvisning till 6 kap. 11 § lagts till. Skälen för detta framgår av avsnitt 6.9.7 i den allmänna motiveringen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Myndighets beslut i tillståndsärenden enligt 6 kap. 3 §, 6 kap. 4§ och 8 kap. 3 § som har meddelats före ikraftträdandet över- klagas till regeringen enligt äldre bestämmelser. 3.Myndighets beslut i tillståndsärenden enligt 6 kap. 11 § som har meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestäm- melser. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna har behandlats i av- snitt 7.3. Punkt 2 innebär att beslut i fråga om dis- pens från de aktuella kraven överklagas till regeringen om verkets beslut har meddelats före ikraftträdandet. I punkt 3 finns en sär- bestämmelse som tar sikte på beslut enligt 6 kap. 11 §, det vill säga dispens från bosättningskravet för särskilda firmateck- nare i ekonomiska föreningar. Till skillnad från övergångsbestäm- melserna i punkt 2 anges här inte uttryckligen att besluten tidigare fick överklagas till regeringen. har det nämligen varit oklart om beslut i sådana ärenden fick överklagas till rege- ringen eller till allmän förvaltningsdomstol (jfr avsnitt 6.9.7). 8.5Förslaget till lag om ändring i revisionslagen (1999:1079) En revisor som inte är auktoriserad eller godkänd ska vara bosatt i en stat inom Europeiska unionen eller Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet, om inte för ett särskilt fall tillåter något annat. Tillstånd får ges, om det finns särskilda skäl. Första stycket gäller inte om även en auktoriserad eller godkänd revisor deltar i revisionen. Paragrafen ställer upp krav på bosättning inom EES för revisorer som inte är auktoriserade eller godkända. I första stycket har tagits in en bestämmelse som innebär att beslut av detta slag alltid ska fattas av . I andra stycket, som är nytt, har förts in en bestämmelse som klargör att dispens från kravet på bosättning får ges om det finns särskilda skäl för det. Innebörden av detta har utvecklats i avsnitt 6.9.2–6.9.6. Ytterligare en omständighet som i dessa fall kan ha betydelse för bedömningen av om det finns sär- skilda skäl är de möjligheter som auktoriserade och godkända revi- sorer har att få dispens från motsvarande krav i 4–5 § revisorslagen. Som framgått ger dispens från bosättningskravet främst i de fall en revisor som en del av sin utbildning arbetar utomlands (jfr avsnitt 6.5.2). Sådan tjänstgöring vid utländska revi- sionsbyråer förekommer antagligen ganska sällan för revisorer som inte är auktoriserade eller godkända. Om det förekommer bör det kunna bidra till att dispens kan ges. I andra fall får man falla tillbaka på de andra kriterier som har betydelse vid bedömningen. I övrigt har paragrafen endast ändrats språkligt och redak- tionellt. Bestämmelserna i det nya tredje stycket fanns tidigare i första stycket. För ett företag som omfattas av 12 § tredje stycket får besluta att företaget i stället för en auktoriserad revisor eller en godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen får utse en viss annan godkänd revisor. Tillstånd får ges, om 1.den avsedda revisorn har varit revisor i företaget under närmast föregående mandatperioder, och 2.det med hänsyn till revisorns kompetens och särskilda erfarenhet av företaget framstår som olämpligt att utse en annan revisor. Ett beslut som avses i första stycket gäller i högst . Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.10.2. I första stycket har tagits in en bestämmelse som innebär att beslut av detta slag alltid ska fattas av . I det nya andra stycket klargörs under vilka förutsättningar får besluta om dispens från skyldigheten för vissa före- tag att ha en särskilt kvalificerad revisor. Av första punkten framgår att den avsedda revisorn ska ha varit revisor i företaget under närmast föregående mandatperioder. Det är således inte tillräckligt med en mandatperiod. I enlighet med nuvarande praxis bör som regel krävas att personen har varit revisor i företaget – eller, om organisationsstrukturen har ändrats, för rörelsen – under ungefär före ansökningen. Av tredje stycket framgår att besluten ska vara begränsade i tiden. Dispenstidens längd avgörs utifrån en lämplighetsprövning i det sär- skilda fallet. Ett riktmärke för bedömningen kan vara den praxis som tidigare tillämpades av (se avsnitt 6.7.5). Följande beslut överklagas hos allmän förvaltningsdomstol: 1.Bolagsverkets beslut i tillståndsärenden enligt 11 eller 15 §, 2.länsstyrelsens beslut enligt denna lag. Vid ett överklagande enligt första stycket 1 ska skrivelsen med över- klagandet ges in till myndigheten för beslutet. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.9.1 och 6.10.1. Ändringarna i första stycket första punkten innebär att överprövningen av Bolags- verkets beslut i tillståndsärenden enligt 11 och 15 § har flyttats från regeringen till allmän förvaltningsdomstol. Bestämmelsen i andra punkten motsvarar det tidigare andra stycket. Andra stycket har i övrigt ändrats på så sätt att överklagandetiden anpassas till vad som gäller för vissa liknande tillståndsärenden. Paragrafen har även ändrats redaktionellt. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Myndighets beslut i tillståndsärenden enligt 11 eller 15 § som har meddelats före ikraftträdandet överklagas till regeringen enligt äldre bestämmelser. Bestämmelserna har behandlats i avsnitt 7.3. De innebär att Bolags- verkets beslut i fråga om dispens från de aktuella kraven överklagas till regeringen om beslutet har meddelats före ikraftträdandet. 8.6Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) 2 kap. 1 § Ett aktiebolag bildas av en eller flera stiftare. En stiftare ska vara 1.en fysisk person som är bosatt inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 2.en svensk juridisk person, eller 3.en juridisk person som har bildats enligt lagstiftningen i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och som har sitt säte, sitt huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet inom detta område. Handelsbolag eller motsvarande juridiska personer som har bildats enligt lagstiftningen i en stat inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet får vara stiftare endast om varje obegränsat ansvarig bolagsman är bosatt inom detta område. Om det finns särskilda skäl, får i ett enskilt fall tillåta annan än den som har angetts i första och andra styckena att vara stiftare. Paragrafen innehåller bestämmelser om bl.a. krav på bosättning inom EES för stiftare. Paragrafen har ändrats i sak på så sätt att förut- sättningarna för dispens förtydligats och att överprövningen av beslut flyttats från regeringen till allmän förvalt- ningsdomstol. I övrigt har paragrafen endast ändrats språkligt. I tredje stycket har det förtydligats att dispens från kraven på bl.a. bosättning inom EES får ges om det finns särskilda skäl. Inne- börden av kravet på särskilda skäl har behandlats i avsnitt 6.9.2– 6.9.6. 8 kap. 9 § Minst halva antalet styrelseledamöter ska vara bosatta inom Euro- peiska ekonomiska samarbetsområdet. Om det finns särskilda skäl, får i ett enskilt fall be- sluta om undantag från kravet i första stycket. 8 kap. 30 § Den verkställande direktören ska vara bosatt inom Europeiska eko- nomiska samarbetsområdet. Om det finns särskilda skäl, får i ett enskilt fall be- sluta om undantag från kravet i första stycket. Paragraferna ställer upp krav på bosättning inom EES för den verk- ställande direktören och minst hälften av styrelseledamöterna. I de nya andra styckena klargörs att dispens från kraven på bosättning får ges om det finns särskilda skäl. Vad som menas med det har behandlats i avsnitt 6.9.2–6.9.6. En mindre språklig justering har också gjorts i varje paragraf. 8 kap. 37 § Styrelsen får bemyndiga en styrelseledamot, den verkställande direk- tören eller någon annan att företräda bolaget och teckna dess firma (särskild firmatecknare). Minst en av dem som bemyndigas att företräda bolaget och teckna dess firma ska vara bosatt inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet. Om det finns särskilda skäl, får i ett enskilt fall besluta om undantag från kravet. I övrigt ska bestäm- melserna i 31, 32 och 34 §§ tillämpas på en firmatecknare som inte är styrelseledamot eller verkställande direktör. Styrelsen får när som helst återkalla ett bemyndigande som av- ses i första stycket. I bolagsordningen får det föreskrivas att styrelsen inte får lämna ett sådant bemyndigande som avses i första stycket eller att ett sådant bemyndigande får lämnas endast på vissa villkor. Paragrafen innehåller bl.a. bestämmelser som innebär att minst en av de särskilda firmatecknarna ska vara bosatt i en stat inom EES. I andra stycket har förutsättningarna för dispens förtydligats genom att det införts ett krav på särskilda skäl. Innebörden av kravet på särskilda skäl har behandlats i avsnitt 6.9.2–6.9.6. I övrigt har be- stämmelsen endast ändrats språkligt. 31 kap. 1 § beslut i tillståndsärenden enligt 9 kap. 15 § får över- klagas hos regeringen. 31 kap. 2 § Följande beslut av överklagas hos allmän förvaltnings- domstol: 1.beslut i tillståndsärenden enligt 2 kap. 1 § tredje stycket, 8 kap. 9 §, 30 § eller 37 § andra stycket, 20 kap. 23 §, 23 kap. 20 eller 33 § samt 24 kap. 22 §, 2.beslut enligt 23 kap. 27 eller 35 § eller 24 kap. 29 § att för- klara att frågan om fusion eller delning har fallit, beslut att vägra utfärda intyg enligt 23 kap. 46 §, 3.beslut enligt 27 kap. 2 § att skriva av en anmälan om regi- strering eller vägra registrering, 4.beslut att avregistrera företrädare enligt 27 kap. 6 §, 5.beslut i ärenden enligt 28 kap. 5 § andra stycket, 6.beslut att förelägga eller döma ut vite enligt 30 kap. 3 §. Skrivelsen med överklagandet ska ges in till inom Paragraferna har behandlats i avsnitt 6.9.1 och 6.10.1. Ändringarna innebär att överprövningen av beslut i ärenden om dispens från bosättningskraven i ABL har flyttats från regeringen till allmän förvaltningsdomstol. Lagtekniskt har detta skett genom att hänvisningarna till 2 kap. 1 § tredje stycket, 8 kap. 9 §, 30 § eller 37 § andra stycket flyttats från 31 kap. 1 § till 31 kap. 2 § första stycket 1. Överklagandetiden har därmed anpassats till vad som gäller för vissa liknande tillståndsärenden.