sou · H1B371 · 2013-10-04 00:00:00 — fodringsplatsen och försvarar den. Sådana björnar kan bli ett hot mot människors säkerhet. Om utfodringen sker med för mycket foder eller på olämpliga platser kan närliggande jordbruk drabbas av skador. Genom 4 § andra stycket jaktlagen, som inte är straffsanktionerad, åläggs markägare och jakträttshavare en skyldighet att sörja för att viltet får skydd och stöd. I detta kan ingå att vid behov utfodra viltet. Bestämmelsen kan emellertid inte användas för att genom föreskrifter eller på annat sätt reglera utfodring får ske, mängden foder eller vilket foder som får användas. och jägarorganisationerna m.fl. har enats om riktlinjer för utfodring inom vildsvinsförvaltningen. Utfodring ska enligt överenskommelsen bara ske med spannmål eller andra oförädlade spannmålsprodukter och inte närmare jaktgräns, väg eller skadekänslig gröda än (dnr L2010/3741). Utredaren ska överväga om frågan om utfodring av vilt bör regleras genom föreskrifter. En viltvårdsområdesförening får enligt 27 § lagen om viltvårdsområden uppställa krav på föreningens tillstånd för upplåtelse och överlåtelse av jakträtt inom viltvårdsområdet. Ett sådant beslut ska enligt 21 § lagen fattas på en föreningsstämma. och har hemställt att bestämmelsen ändras så att det skapas en möjlighet för årsstämman att delegera sådana beslut till föreningens styrelse (dnr L2005/526). har vidare hemställt om en partiell översyn av lagen om viltvårdsområden. Förbundet anser att det bör övervägas ytterligare sanktioner utöver avstängning från jakt för dem som inte följer föreningens beslut, att beslut om områdesjakt och gemensamhetsjakt ska kunna omfatta samtliga viltslag och att det av lagen klart bör framgå att fällt vilt, i enlighet med jaktlagens huvudprincip, tillfaller jakträttshavaren på den mark där djuret fälldes (dnr L2011/1914). Utredaren ska undersöka möjligheterna att förenkla överlåtelse eller upplåtelse av jakträtt i en viltvårdsområdesförening. Utredaren ska också i övrigt överväga behovet av adekvata förändringar i lagen om viltvårdsområden. Som huvudregel gäller att fastighetsägaren har jakträtten på den mark som hör till fastigheten (10 § första stycket jaktlagen). Vid jordbruksarrende har arrendatorn dock jakträtten på den arrenderade marken om annat inte avtalats (10 § andra stycket). Om jordägaren har förbehållit sig jakträtten är denne skyldig att ersätta arrendatorn för förluster på grund av viltskador på arrendestället eller på arrendatorns egendom. Detta gäller dock inte om jordägaren visar att skadan inte kunnat förhindras trots rimliga ansträngningar från dennes sida (9 kap. 34 a § jordabalken). Det har i skilda sammanhang påtalats att frågor om jakträtt på arrenderad mark är en källa till konflikt mellan arrendatorer och markägare. Frågorna har också utretts tidigare, se betänkandet Skada av vilt (SOU 1990:60) och arrendekommittés slutbetänkande Investeringar i arrendejordbruket och andra arrenderättsliga frågor (SOU 1992:109). Regeringen bedömde i såväl prop. 1991/92 (s. 42) som i prop. 1995/96:43 (s. 16 f.) att det inte är lämpligt att införa en ordning där jakträtten på arrendestället obligatoriskt tillkommer arrendatorn. I båda propositionerna fann regeringen dessutom att det inte fanns tillräckliga skäl att förändra reglerna om arrendatorns rätt till skyddsjakt (jfr 7 § jaktlagen). Frågan om jakträtt på arrenderad mark är komplicerad och mycket talar för att det är parterna i det enskilda fallet som har bäst möjligheter att avgöra hur t.ex. risken för viltskador ska hanteras. Det finns emellertid skäl att närmare undersöka hur allvarliga problemen på detta område är . En sådan undersökning kan sedan ligga till grund för ett framtida ställningstagande till om några åtgärder bör vidtas och i så fall vilka. Utredaren ska därför undersöka och redovisa hur vanligt det är att jordägaren förbehåller sig jakträtten på arrenderad mark och hur stort problemet med viltskador på arrendestället eller på arrendatorns egendom är i dessa fall, hur möjligheterna till skyddsjakt på arrenderad mark hanteras i praktiken och om det finns några problem kring detta samt hur frågan om arrendatorns rätt till ersättning för viltskador hanteras i praktiken och om det finns några problem kring detta. Om utredaren finner skäl för det får utredaren överväga behovet av att utvidga arrendatorns rätt till skyddsjakt. I övrigt ska utredaren inte lämna några författningsförslag på detta område. Den har satt som mål att de svenska företagens administrativa kostnader för samtliga statliga regelverk ska minska med av . Det är därför angeläget att förhindra att nya, kostnadskrävande regler ersätter de gamla. Syftet är att skapa ett bättre företagsklimat vilket gör det mer lönsamt och mindre krångligt att vara företagare. Ett liknande arbete med regelförenklingar bedrivs i EU:s regi. Detta syftar till att minska företagens administrativa kostnader . Det är angeläget att nya regelverk utformas enkelt men ändå uppnår sitt syfte lika effektivt. Om regelverket utformas på ett enklare och mer ändamålsenligt sätt kan såväl företag som enskilda personer ägna mer tid och resurser till att driva och utveckla sin verksamhet och därigenom bidra till ökad tillväxt och sysselsättning. Detsamma kan i viss mening också gälla för utformningen av den nya jaktlagstiftningen. Jakt är en växande landsbygdsnäring med stor potential om bra förutsättningar ges. Utredaren ska vid uppdragets fullgörande beakta möjligheterna till regelförenkling och eventuella andra regelförändringar som kan behöva göras för att underlätta för denna näring. Vad översynen inte ska omfatta Översynen ska inte omfatta älgförvaltningen, där efter förslag i prop. 2009/10:239 om älgförvaltningen beslutat om en ny älgförvaltning från . Detsamma gäller reglerna om eftersök av vilt som skadats vid annat än jakt, där efter förslag i prop. 2008/09:191 om eftersök av trafikskadat vilt och prop. 2011/12:58 om eftersök av vilt vid sammanstötning med spårbundna fordon beslutat om nya regler för eftersöksverksamheten. Utredaren ska, när annat inte anges, utarbeta fullständiga förslag till de författningsändringar och nya författningar som övervägandena ger anledning till. Förslaget bör vara så utformat att dess konstruktion och verkan är lätt att tillämpa för verksamhetsutövare, tillsynsmyndigheter och allmänhet. Vidare ska förslagen vara utformade på ett sådant sätt att den administrativa hanteringen för verksamhetsutövarna förenklas utan att syftet med regleringen urholkas. Vid utformningen av förslagen ska utredaren ta hänsyn till regeringens mål att minska de administrativa kostnaderna för företag. En konsekvensbedömning ska göras för samtliga förslag. Utredaren ska analysera såväl de samhällsekonomiska och finansiella konsekvenserna som konsekvenserna för uppfyllelsen av miljömålen. Kostnader och intäkter för staten, kommuner och andra berörda som markägare, arrendatorer och jägare ska redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten och kommunerna ska utredaren presentera förslag till finansiering enligt gällande finansieringsprinciper. Samråd och redovisning av uppdraget När det gäller redovisning av förslagets konsekvenser för företagen ska utredaren samråda med . Utredaren ska vidare samråda med berörda organisationer och myndigheter, särskilt med , länsstyrelser, samt berörda markägar-, naturvårds- och jägarorganisationer. Till stöd för sitt arbete får utredaren inrätta en referensgrupp med representanter för myndigheter och organisationer. I ett delbetänkande, som ska lämnas , ska utredaren redovisa utvärderingen av myndighetsansvaret. Uppdraget ska redovisas slutligt . (L 2012:01) Utvidgning av och förlängd tid för uppdraget Utredaren får i uppdrag att också utreda möjligheten att införa ett undantag från tillståndsplikten enligt den föreslagna kameraövervakningslagen för övervakning av vilt. Det utvidgade uppdraget om kameraöverakning för viltövervakning ska redovisas i ett delbetänkande . Regeringen förlänger också tiden för redovisningen av utvärderingen av myndighetsansvaret till och för utredningen i övrigt till . Regeringen beslutade kommittédirektiv om översyn av jaktlagstiftningen m.m. (dir.2012:77) med uppdrag att se över den svenska jaktlagstiftningen i syfte att få till stånd dels en modern lagstiftning med tydlig systematik och moderna bestämmelser för en långsiktigt hållbar jakt och viltvård samt djurskydd för de vilda djuren, dels ett förbättrat genomförande av EU-rättsliga åtaganden. Myndighetsansvaret för jakten och viltvården ska utvärderas. En partiell översyn av lagen (2000:592) om viltvårdsområden ska också göras. Utredaren ska också överväga möjligheten att avskaffa den s.k. dubbla jakträtten som finns inom vissa delar av renskötselområdet till följd av bestämmelsen i 25 § rennäringslagen (1971:437) om rätt för medlemmar i samebyar att jaga på renbetesfjällen och i lappmarkerna. Utredaren ska vidare överväga hur jakten, inom ramen för EU-rättsliga åtaganden, långsiktigt kan tryggas på renbetesfjällen i och på kronomarken ovanför odlingsgränsen i och . Regeringen beslutade att överlämna propositionen En ny kameraövervakningslag (prop. 2012/13:115) till . I propositionen föreslås att en ny kameraövervakningslag ska ersätta lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning och vissa bestämmelser i personuppgiftslagen (1998:204). Genom att bestämmelserna samlas i en enda lag blir reglerna mer överskådliga och lättillgängliga. Utgångspunkten är att det även fortsättningsvis ska krävas tillstånd vid övervakning av platser dit allmänheten har tillträde, t.ex. gator och torg. Med platser dit allmänheten har tillträde avses även områden i skog och mark där allemansrätten gäller. Tillstånd ska ges om övervakningsintresset väger tyngre än integritetsintresset. En nyhet är att det uttryckligen anges att det ska fästas vikt vid om ändamålet med övervakningen är att avslöja eller utreda brott samt om teknik som främjar skyddet av enskildas personliga integritet ska användas. Större utrymme skapas för kameraövervakning utan krav på tillstånd, bl.a. i butiker, tunnelbanan och parkeringshus. Integritetsskyddet förstärks bl.a. genom en skadeståndsbestämmelse som ger enskilda rätt till ersättning för skada och kränkning vid överträdelse av lagen. Lagförslagen föreslås träda i kraft . och har i remissyttranden framfört att det bör införas undantag från tillståndsplikten för kameraövervakning av vilt. I remissyttrandena behandlades framför allt övervakningskameror som används vid åtlar, dvs. platser där jaktlockbete läggs ut. Regeringen konstaterade i propositionen att om en övervakningskamera, som används för viltövervakning, är uppsatt så att den kan riktas mot en plats dit allmänheten har tillträde är övervakningen tillståndspliktig (prop. 2012/13:115 s. 72 f.). Regeringen uttalade vidare att det finns ett samhälleligt intresse av att kunna använda kameraövervakning för att bedriva effektiv jakt. Det konstaterades att det i första hand finns ett behov av att använda kameraövervak- ning vid jakt efter arter som t.ex. vildsvin och mårdhund, vilka kan orsaka skador på jordbruket och den biologiska mångfalden. Det betonades att för att övervakning av det aktuella slaget ska kunna godtas är det avgörande att kamerorna fångar ett begränsat område. Detta eftersom människor normalt inte förväntar sig att bli övervakade i skog och mark. Det måste därför säkerställas att t.ex. motionärer och andra som vistas i naturen i rekreationssyfte inte blir föremål för övervakning i en utsträckning som inte är acceptabel. Regeringen bedömde att det finns ett behov av att utreda om det är möjligt att göra undantag från tillståndsplikten för övervakning av vilt. Eftersom det inte fanns underlag att behandla frågan i lagstiftningsärendet om en ny kameraövervakningslag avsåg regeringen att återkomma till frågan i ett annat sammanhang. Kameraövervakning behövs för en effektiv jakt Åtlar används bl.a. för att effektivisera jakten på vildsvin. Vildsvin orsakar betydande skador inom jordbruket. För den enskilde jordbrukaren kan en uppbökad vall eller förlorad skörd innebära stora kostnader. I en rapport från uppskattades totalkostnaderna för vildsvinsskador i till ca . Tillväxten hos vildsvinspopulationen har varit stark. Viltskadecenter bedömer den till 150 000–200 000 och avskjutningen i uppgick till ca 55 000 djur, enligt . Trafikolyckor ökar i takt med vildsvinsstammen och skadorna i trafiken överskred 4 000 stycken att jämföras med ungefär 2 500 . De samhällsekonomiska vinsterna av att nu begränsa vildsvinsstammen får således anses vara stora. Kameraövervakning, särskilt vid åtlar för vildsvin, leder till en mer effektiv jakt eftersom det ger en exakt och uppdaterad kunskap om vilka djur som använder åteln, t.ex. ålder, antal, om det finns hondjur med dragna spenar, små kultingar etc. – när vuxna vildsvin är fredade, kan man med åtelkamerans hjälp undvika att vaka vid åtlar som endast sådana djur använder och i stället välja åtlar där skjutbara vildsvin uppehåller sig. Vildsvin har tämligen regelbundna vanor och en åtelkamera kan även ge besked om ungefär när en viss vildsvinsgrupp går fram på Med hjälp av denna kunskap kan man hinna med besök på flera åtlar under . Vid sidan av att effektivisera jakten kan kameraövervakning av vilda djur också vara ett kostnadseffektivt redskap för att få bättre kunskap om viltstammarnas storlek och sammansättning. Vildsvinsstammen uppskattas till mellan 90 000–200 000 djur vilket visar att det finns bristfällig kunskap om vildsvinens antal. Detsamma gäller tillväxt, täthet och utbredning. Detta är till nackdel för förvaltningen. Genom att skapa standardiserade metoder för inventering med kameraövervakning kan goda kunskaper om viltet erhållas till låga kostnader för det allmänna. Dessutom har det s.k. mårdhundsprojektet visat att automatiska kameror, utplacerade vid doftåtlar, är en effektiv metod att upptäcka ej önskvärda arter, i detta fall mårdhund. Kameraövervakning har således goda möjligheter att bidra till en mer effektiv jakt på vildsvin, bättre kunskap om förändringar av vildsvinspopulationers storlek och sammansättning samt en generellt bättre kunskap om vilka djurarter som finns i orådet. Utredaren ska utreda om det är möjligt att göra undantag från tillståndsplikten för kameraövervakning av vilt. Utredaren ska ha som utgångspunkt att ett undantag från tillståndsplikten endast ska avse övervakning där det inte är motiverat med en individuell prövning i varje enskilt fall (se prop. 2012/13:115, s. 51–52). Ett undantag ska således vara avgränsat till kameraövervakning där intresset av övervakning regelmässigt väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. Utredaren bör vidare ha som utgångspunkt att kameraövervakning som undantas från tillståndsplikten endast ska avse fall där kamerorna fångar ett begränsat område (se prop. 2012/13:115 s. 72 f.) Om utredaren bedömer att ett undantag från tillståndsplikten bör införas ska det övervägas om den undantagna övervakningen ska omfattas av anmälningsplikt till . Om utredaren inte föreslår undantag från tillståndsplikten ska det övervägas om andra åtgärder bör föreslås för att underlätta övervakning av vilt. Utredaren ska föreslå de författningsändringar som behövs för att genomföra förslagen. Utredaren ska vid genomförandet av denna del av uppdraget samråda med Datainspektionen. Det som sägs om kostnader, regelförenkling och konsekvensbeskrivningar i de tidigare direktiven gäller även fortsättningsvis. Förlängd tid för uppdraget Det utvidgade uppdraget ska redovisas tillsammans med frågorna om arrendatorers jakträtt och utfordring av vilda djur enligt det ursprungliga direktivet (dir 2012:77) i ett delbetänkande . Regeringen förlänger också tiden för redovisning av utvärderingen av myndighetsansvaret till och för utredningen i övrigt till . har till uppgift att utvärdera myndighetsansvaret om jakt och viltfrågor i . Som ett led i detta vill vi få ett grepp om vilka resurser avsätter för att hantera de uppgifter som följer av jaktlagstiftningen eller av särskilda uppdrag från regering avseende jakt och viltfrågor. Med jaktlagstiftning avser vi jaktlagen (1987:259), jaktförordningen (1987:905), lag (2000:592) viltvårdsområden, förordning (1980:896) om Viltvårdsområden, förordning (2009: 1474) om viltförvaltningsdelegationer, förordning (2009: 1263) om förvaltning av björn, varg, järv, lo och kungsörn. Enkäten avser 2011 och 2012. Vi önskar svar . Till detta dokument bifogar vi en Excel-fil där ni fyller i uppgifterna. Fyll i uppgifterna på respektive arbetsblad. Svar skickas via epost till 1)Hur mycket tid, angivet i antalet timmar/år, avsätter er myndighet för att hantera ordinarie uppgifter om jakt och vilt, d.v.s. arbete i enlighet med instruktion (SFS 2012:989)? Vi önskar dessutom en specificering av hur mycket tid som används för uppgifter rörande: a)Forskningsfrågor (Verksamhetsgren 35110) b)Deltagande i EU-arbete (Verksamhetsgrenar (35211-35213) c)Administration av bidrag och sakanslag (Verksamhetsgren 35311) d)Ta fram underlag/vägledning för genomförande (Verksamhetsgren 35312) Om möjligt önskar vi en procentuell skattning av fördelning mellan: e)Överklagande av annan myndighets beslut (Verksamhetsgren 35363) Om möjligt önskar vi en procentuell skattning av fördelning mellan: f)Tillstånd och dispenser (Verksamhetsgren 35364) Om möjligt önskar vi en procentuell skattning av fördelning mellan: g)Regelgivning, d.v.s. arbete med föreskrifter (Verksamhetsgren 35370) Om möjligt en procentuell skattning av fördelning: h)Jägarexamen och jaktkort i)Information, kontakt med allmänhet och media och IT-applika- tioner j)Övrigt som anser ingå i arbetet med jaktfrågor vilket inte tagits med ovan 2)Hur mycket tid, angivet i antalet timmar/år, avsätter er myndighet för att hantera särskilda uppdrag från regeringen (verksamhetsgren 35230) för att hantera uppgifter om jakt och vilt. Vi önskar dessutom en specificering av hur mycket tid som används för uppgifter rörande: a)Ta fram underlag/vägledning för genomförande Om möjligt önskar vi en procentuell skattning av fördelning mellan: b)Utvärderingsuppdrag. Om möjligt en procentuell skattning av fördelning: c)Övrigt som anser ingå i arbetet med jakt- och viltfrågor 3)Hur stora är de övriga kostnaderna för jakt och vilt (ej lönekostnader eller sakanslag till ). Exempel på sådana kostnader är anslag till andra myndigheter och organisationer, fältutrustning, möteskostnader, arvodering, konsulttjänster, resor, utbildning. Vi önskar dessutom en specificering av hur mycket stor summa som används för uppgifter rörande: a)Forskningsfrågor (Verksamhetsgren 35110) b)Deltagande i EU-arbete (Verksamhetsgrenar (35211-35213) c)Administration av bidrag och sakanslag (Verksamhetsgren 35311) d)Ta fram underlag/vägledning för genomförande (Verksamhetsgren 35312) Om möjligt önskar vi en procentuell skattning av fördelning mellan: e)Överklagande av annan myndighets beslut (Verksamhetsgren 35363) Om möjligt önskar vi en procentuell skattning av fördelning mellan: f)Tillstånd och dispenser (Verksamhetsgren 35364) Om möjligt önskar vi en procentuell skattning av fördelning mellan: g)Regelgivning, dvs. arbete med föreskrifter (Verksamhetsgren 35370) Om möjligt en procentuell skattning av fördelning: h)Jägarexamen och jaktkort i)Information, kontakt med allmänhet och media och IT-appli- kationer j)Genomföra uppdrag åt regeringen (Verksamhetsgren 35230) k)Övrigt som anser ingå i arbetet med jaktfrågor vilket inte tagits med ovan. 4)Vilka och hur stora är de sakanslag som ges till Länsstyrelserna för att hantera frågor kring jakt och vilt? Ange anslaget samt kort beskrivning av till vad de ska användas. Enkät till länsstyrelserna om jakt har till uppgift att utvärdera myndighetsansvaret om jakt och viltvård i . Som ett led i detta vill vi få ett grepp om vilka resurser länsstyrelserna avsätter för att hantera de uppgifter som följer av jaktlagstiftningen eller av särskilda uppdrag från regering eller . Med jaktlagstiftning avser vi jaktlagen (1987:259), jaktförordningen (1987:905), lag (2000:592) viltvårdsområden, förordning (1980:896) om Viltvårdsområden, förordning (2009:1474) om viltförvaltningsdelegationer, förordning (2009:1263) om förvaltning av björn, varg, järv, lo och kungsörn. Enkäten avser 2011 och 2012. Vi önskar svar . Till detta dokument bifogar vi en excel-fil där ni kan fylla i uppgifterna. Fyll i uppgifter på respektive arbetsblad. Svar via epost till är att föredra. 1)Hur mycket tid, angivet i antalet timmar/år, avsätter er myndighet för att hantera ordinarie uppgifter om jakt? Vi önskar dessutom en specificering av hur mycket tid som används för uppgifter rörande: a)Allmänt och övergripande arbete jakt och vilt (VÄS-kod 218) b)Tillstånd (VÄS-kod 2181) Om möjligt en procentuell skattning av fördelning: c)Viltvårdsområden (VÄS-kod 2182) d)(VÄS-kod 2183 och 2184) e)Viltskador (VÄS-kod) 2185 Om möjligt en procentuell skattning av fördelning: f)Tillsyn (VÄS-kod 2186) Om möjligt en procentuell skattning av fördelning: g)Vilthägn (VÄS-kod 5215) h)Övrig rovdjursförvaltning (VÄS-koder 5026, 5118, 5262 och 5263) i)Övrigt som anser ingå i arbetet med jaktfrågor vilket rapporteras under andra VÄS-koder (ange vilken typ av uppgifter ni placerat här) 2)Hur många ärenden om jakt hanterar er myndighet totalt? Vi önskar dessutom en specificering av hur många ärenden ni hanterade för uppgifter rörande: a)Tillstånd (VÄS-kod 2181) Om möjligt en procentuell skattning av fördelning: b)Viltvårdsområden (VÄS-2182) c)(VÄS-kod 2183 och 2184) d)Viltskador (VÄS-kod) 2185 Om möjligt en procentuell skattning av fördelning: e)Tillsyn (VÄS-kod 2186) Om möjligt en procentuell skattning av fördelning: f)Vilthägn (VÄS-kod 5215) g)Övrig rovdjursförvaltning (VÄS-koder 5026, 5118, 5262 och 5263) h)Övrigt som anser ingå i arbetet med jaktfrågor vilket rapporteras under andra VÄS-koder (ange vilken typ av uppgifter ni placerat här) 3)Hur stora är de övriga kostnaderna för jaktfrågor totalt (ej lönekostnader). Exempel på sådana kostnader är fältutrustning, möteskostnader, arvodering, konsulttjänster, resor, utbildning. Vi önskar dessutom en specificering av kostnaderna för uppgifter rörande: a)Tillstånd (VÄS-kod 2181) Om möjligt en procentuell skattning av fördelning: b)Viltvårdsområden (VÄS-2182) c)(VÄS-kod 2183 och 2184) d)Viltskador (VÄS-kod) 2185 Om möjligt en procentuell skattning av fördelning: e)Tillsyn (VÄS-kod 2186) Om möjligt en procentuell skattning av fördelning: f)Vilthägn (VÄS-kod 5215) g)Övrig rovdjursförvaltning (VÄS-koder 5026, 5118, 5262 och 5263) h)Övrigt som anser ingå i arbetet med jaktfrågor vilket rapporteras under andra VÄS-koder (ange vilken typ av uppgifter ni placerat här) 4)Hur mycket tid, angivet i antal timmar/år, avsätter er myndighet för att hantera särskilda uppdrag om jakt från andra statliga myndigheter eller departement? 5)Hur mycket tid, angivet i antal timmar/år, avsätter er myndighet för att besvara remisser från andra statliga myndigheter eller departement? VAD KOSTAR EN NY JAKTMYNDIGHET? Vad kostar andra myndigheter?.............................................................................................................. Resurser till jakt- och viltfrågor ............................................................................................. Vad kostar en ny jaktmyndighet?............................................................................................................ Resurser till den nya myndigheten.......................................................................................................... Hur påverkas om personalstyrkan minskades med 15-20 personer?........................ Hur SLU:s kostnader skulle minska om 7 personer minskades från Viltskadecenter i Grimsö............... Konsekvenser för om 10 tjänster dras in till ny myndighet.........................................