sou · H1B349 · 2013-06-25 00:00:00 — Regeln infördes i syfte att få nämndemannauppdraget att cirkulera bland medborgarna. Regeringen avstod dock från att införa en begränsning av valbar- heten till nämndeman i fråga om antal mandatperioder eller ålder. Regeln är subsidiär i förhållande till målsättningsregeln om en all- sidig sammansättning av nämndemannakåren (prop. 2005/06:180, s. 30). Rekrytering och val av nämndemän Vem kan väljas som nämndeman? Valbar som nämndeman är varje svensk medborgare som inte är underårig eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § . För att vara valbar krävs vidare, i tingsrätt att han eller hon är folk- bokförd i kommunen eller den del därav som hör till tingsrätten, och i hovrätt att han eller hon är folkbokförd i länet eller den del därav som hör till hovrätten. För att vara valbar till förvaltningsrätt och kammarrätt krävs att han eller hon är folkbokförd i det län eller den del av länet som hör till kammarrättens eller förvaltnings- rättens domkrets. Den som är lagfaren domare, anställd vid domstol, åklagare, advokat eller polisman eller annan som har till yrke att föra andras talan inför rätta får inte vara nämndeman. Inte heller anställd vid , länsstyrelse eller under länsstyrelse lydande myndig- het eller samt ledamot av skattenämnd får vara nämndeman i förvaltningsrätt eller kammarrätt. Ingen får vara nämndeman i hovrätt och tingsrätt eller i förvaltningsrätt och kammarrätt. Enligt förslag till ändring i 20 § LAFD får inte heller den som är anställd vid eller Transportstyrelsen vara nämndeman i förvaltningsrätt eller kammarrätt (prop. 2012/13:45). Den som har fyllt eller uppger något giltigt hinder är inte skyldig att ta emot uppdrag som nämndeman. Den som har avgått som nämndeman är inte skyldig att ta emot ett nytt uppdrag förrän . Denna bestämmelse är ett undantag från den allmänt gällande principen att var och en som är valbar som nämnde- man är skyldig att åta sig ett sådant uppdrag. I praktiken före- kommer det däremot aldrig att någon utses till nämndeman mot sin vilja (Fitger m.fl. , kommentaren till 4 kap. 6 §). Fullmäktige väljer en nämndeman . Den som har fyllt får avgå som nämndeman (4 kap. 8 § RB och 21 § första stycket LAFD). Domstolen får entlediga en nämndeman som visar giltigt hinder. Upphör en person att vara behörig eller valbar för- faller uppdraget. Fullmäktige får dock besluta att en nämndeman som till följd av ändrad folkbokföring är valbar får ha kvar sitt uppdrag under resten av mandatperioden. Rekrytering och val av nämndemän för ett sådant beslut är att personen vill ha kvar sitt uppdrag, men det är inte nämndemannen som bestämmer om han eller hon ska vara kvar. Det är i stället fullmäktige som genom en helhetsbedöm- ning avgör om nämndemannen får ha kvar sitt uppdrag. Vid denna bedömning ska fullmäktige beakta om flytten är tillfällig, om nämnde- mannen rent praktiskt kan delta vid sammanträdena och om nämnde- mannen fortfarande kan anses representera det omgivande lokal- samhället. Nämndemannen behöver inte vara folkbokförd inom domsagan för att få fortsätta med sitt uppdrag (prop. 2005/06:180, s. 60). Det ankommer på domstolen att anmäla till valförsamlingen om den behöver utse en ny nämndeman på grund av att en nämndeman har avgått . Nämndeman som är valbar men som har entledigats eller av annan anledning har av- gått är skyldig att fullgöra sitt uppdrag som nämndeman tills besked har kommit in till rätten att fullmäktige har valt en ny nämndeman. Nämndemannen är även skyldig att tjänstgöra vid fortsatt behand- ling av sådant mål där han eller hon har deltagit i hand- läggningen (4 kap. 9 § RB och 24 § LAFD). Frågan om nämndemannakårens sammansättning har länge varit föremål för diskussion och resulterat i ett flertal utredningar. Den kritik som har framförts mot nämndemannakårens sammansätt- ning har framförallt gått ut på att kårens sammansättning inte motsvarar befolkning i fråga om ålder, kön, etnisk bak- grund och yrke. De senaste uppgifterna från visar att könsför- delningen i nämndemannakåren är jämn. Det framgår även att det inom kåren finns en stor åldersspridning från mycket unga per- soner, under , till personer . Åldersgrupperna 60– och 70–är överrepresenterade i nämndemannakåren jämfört med den svenska befolkningen medan åldersgrupperna 20– , 30–och 40–är underrepresenterade. Av nämnde- männen är medan mot- svarande åldersgrupp i befolkningen är . Rekrytering och val av nämndemän Efter de lagändringar som antog 2006 utvärderade Dom- stolsverket på uppdrag av regeringen genomförda insatser i sam- band med valet av nämndemän 2006. Resultatet presenterades i sammansättning – Kartläggning av kåren samt utvärdering av rekryteringsarbetet valet , rapportserie 2007:2. Med hjälp av SCB kartlade nämndemanna- kårens sammansättning som den såg ut utifrån kön, etnisk bakgrund och ålder. Som kontrollgrupp användes gruppen svenska medborgare som uppnått myndighetsåldern per . Undersökningen visade bl.a. att könsfördelningen mellan nämndemännen var jämn och att andelen nämndemän med utländsk bakgrund hade ökat och uppgick till jämfört med SOU 2013:49 Rekrytering och val av nämndemän Däremot motsvarade nämndemännens åldersstruktur fortfarande inte befolkningens åldersstruktur. En viss förbättring i detta avseende hade dock skett jämfört med tidigare mätningar. Nämndemän upp- gick efter valet till jämfört före valet. Nämndemän uppgick vilket ska jämföras före valet. I samband med kartläggningen hade kontakt med åtta domstolschefer för att få en uppfattning om hur situationen såg ut på deras domstolar efter valet . Flera av domstols- cheferna hade märkt en föryngring av nämndemannakåren. Det framkom även att de yngre nämndemännen, av olika skäl, inte del- tog i samma utsträckning som de äldre (rapport- serie 2007:2, s. 7). Det innebär att de yngres medverkan i dömandet var mindre än vad som svarade mot deras andel i nämndemannakåren. Rekrytering och val av nämndemän För att komma till rätta med problemen kring rekryteringen av nämndemän fick inför nämndemannavalet i uppdrag av regeringen att genomföra särskilda informationsinsatser för att få till stånd en bredare rekrytering av nämndemän med särskild inriktning på föryngring. har redovisat även detta uppdrag i en rapport, Genomförda särskilda informa- tionsinsatser i syfte att få till stånd en bredare rekrytering av nämndemän, se mera under avsnitt 6.2.4 nedan. Av rapporten framgår att andelen unga nämndemän hade ökat jämfört med . fanns nämligen av nämndemännen i åldersspannet 18–jämfört . Av befolkning återfinns i denna åldersgrupp. Av rapporten framgår också att andelen nämndemän i åldersgruppen eller äldre minskat från före valet till efter valet. Andelen vuxna svenskar i den åldersgruppen är dock . Gruppen som är eller äldre är således kraftigt överrepresenterad i nämndemannakåren. Rekrytering och val av nämndemän Av rapporten framgår att medelåldern för nämndemän vid mät- ningen (56,) i stort sett var oförändrad jämfört med medelåldern efter nämndemannavalet (56,). De äldre nämndemännen blir ytterligare överrepresenterade om man beaktar deras faktiska tjänstgöringsdagar. Uppgifter från Dom- stolsverket visar nämligen att nämndemän i åldersgruppen i genomsnitt tjänstgjorde , medan nämndemännen i åldersgruppen 18–endast tjänstgjorde i genomsnitt (se mer om tjänst- göringsfrekvens under avsnitt 8.3.2 nedan). 6.2.3Hur fungerar rekryteringen av nämndemän i praktiken? Trots tydlig politisk vilja och inriktning, regeländringar och infor- mationskampanjer, allt i syfte att föryngra nämndemannakåren har effekten i stort uteblivit. För att försöka hitta svar på varför genomförda insatser uppenbarligen inte har fått genomslag är av intresse att studera hur rekryteringen av nämndemän i praktiken går till och vad som styr vilka som utses. Det är alltid de politiska partier som är företrädda i fullmäktige som föreslår nämndemän till kommun- och . Själva nomineringsprocessen, som föregår valet av nämndemän, varierar mellan de olika politiska partierna. I praktiken nominerar varje parti det antal nämndemän som partiet med beaktande av proportionalitetsprincipen ska utse. Rekryteringen av nämndemän går vanligtvis till på så sätt att partierna uppmanar sina lokalfören- ingar att bland sina medlemmar tillfråga och föreslå lämpliga per- soner för uppdraget. Inkomna förslag sammanställs och kontrolleras avseende formella grunder, och förslag till val av nämndemän upp- rättas därefter. Detta förslag läggs sedan fram för partiets interna valberedning. Därefter nominerar valberedningen det antal nämnde- män partiet ska utse till kommunfullmäktiges respektive lands- tingsfullmäktiges valberedning som sedan beslutar att nominera de inkomna kandidaterna till valet. Det förekommer i princip inte att de olika partierna har synpunkter på varandras kandidater med avseende på att det ska bli en allsidig sammansättning. Rekrytering och val av nämndemän SCB genomförde för räkning en enkät- undersökning i syfte att utvärdera hur de nominerande och väljande organen arbetade i samband med valet . redo- visar detta arbete i den ovan nämnda rapporten (rapportserie 2007:2). Det fanns enligt rapporten olika förklaringar till varför tillräck- liga åtgärder för att bredda rekryteringen inte gjordes inför valet . Av enkätsvaren framgår att de som nominerar och väljer nämndemän inte alltid delar regeringens målsättning om en allsidig sammansättning av nämndemän vad gäller ålder. Vissa anser att äldre nämndemän på grund av sin livserfarenhet är mer lämpliga än yngre nämndemän. Det framgår också att stora och små partier har olika möjligheter att arbeta aktivt med rekrytering av nämndemän. Små partier rekryterar i vissa kommuner bara en eller ett fåtal personer till uppdraget som nämndeman, och resurserna är därför begränsade. En annan förklaring som angavs är att de som arbetar med rekryteringen inte anser att det finns ett behov av att arbeta aktivt med frågan om t.ex. cirkulation. Vidare framfördes att Dom- stolsverkets informationskampanj genomfördes för nära inpå valet, och vissa partier och valförsamlingar fick information om den nya lagstiftningen för sent för att kunna ta tillräcklig hänsyn till de nya bestämmelserna i rekryteringsarbetet. På vissa håll saknades det helt kännedom om den nya lagstiftningen (se sidan 14 f. i rappor- ten för en utförligare redogörelse). Intervjuer ger stöd för att rekryteringen i stort fungerar på samma sätt nu som Under utredningsarbetet har vi intervjuat ett antal personer som arbetar med rekrytering av nämndemän i de olika partierna (se bilaga 2 för intervjufrågorna). Av intervjuerna har framkommit att partierna arbetar på olika sätt med rekryteringen. De flesta har som krav att den föreslagna kandidaten ska vara medlem i partiet, men ett av de tillfrågade partierna () anger uttryckligen att de önskar få förslag på personer som inte är medlemmar. De partier som kräver medlemskap i partiet anser att detta krav ger viss garanti för att personen är lämplig och har ett samhällsengagemang. Som en ytterligare kontroll kräver dessa partier ofta att kandidaten har blivit nominerad av någon annan i partiet eller i vart fall kan bli Rekrytering och val av nämndemän rekommenderad av sin lokalförening. Kontroll av kandidatens lämplighet sker också på andra sätt. Ett parti kallar samtliga kandidater till gruppintervjuer, där kandidaterna får presentera sig själva och där de får information om nämndemanna- uppdraget. Vid tveksamhet om kandidaternas lämplighet tar val- beredningen in referenser. Samtliga av de som har intervjuats om rekrytering uppgav att de värderar personlig lämplighet, ålder och kön högt vid urvalet av kandidater. Rekryteringen av nämndemannakandidater sker oftast tillsammans med rekrytering till förtroendeuppdrag, och det är vanligt att personer blir nominerade till förtroendeuppdrag i största allmän- het. Nämndemännen väljs då från denna pott av kandidater. Partierna får ibland samtal från personer som önskar bli nämnde- män. De kan då, utifrån de regler som gäller i det egna partiet, svara att det krävs att personen i fråga blir medlem i ett parti. Intervjuerna tyder alltså på att inte mycket har förändrats sedan enkätundersökningen . Det är fortfarande vanligt att rekry- tering enbart sker inom det egna partiet, och partierna upplever fortfarande att de har svårigheter med att rekrytera yngre nämnde- män. Det är dock tydligt att har kommit längre än övriga partier vad gäller arbetet med att rekrytera yngre personer och personer utanför partiet. Det visar sig bl.a. genom att nämnde- män som har nominerats av har en lägre medelålder. Medlemsantalet minskar i de politiska partierna Med hänsyn till att rekryteringen till nämndemannauppdrag till största delen sker bland de som är partipolitiska medlemmar är det intressant att studera partiernas medlemsantal. I början av 1960- talet var 1,3 miljoner svenskar medlemmar i ett politiskt parti. har de politiska partierna förlorat en stor del av sina medlemmar. Vid slutet av 2011 hade de svenska riksdagspartierna sammanlagt 277 000 medlemmar, vilket motsvarar av väljarkåren (Ds 2013:2, Delaktighet – utmaningar för jämställdhet, demokrati och integration, s. 92 ff.). som de politiska partierna får allt färre medlemmar stiger medelåldern bland de förtroendevalda. Personer i övre medel- åldern, 50–, utgör en allt större andel av de förtroendevalda (Ds 2013:2, s. 90). Rekrytering och val av nämndemän 6.2.4Domstolsverkets informationsinsatser inför valet fick i uppdrag av regeringen att genomföra särskilda informationsinsatser för att få till stånd en bredare rekrytering av nämndemän, med särskild vikt vid föryng- ring. Uppdraget genomfördes genom ett antal olika informationsinsatser. har redovisat sitt arbete i den ovan nämnda rapporten informationsinsatser i syfte att få till stånd en bredare rekrytering av nämndemän. Insatserna var framförallt riktade mot de politiska partierna samt till medierna och bestod av följande aktiviteter: -brev till ordförande i i syfte att göra dessa uppmärksamma på åldersfördelningen i kåren och att få dem att känna ett särskilt ansvar för att nominera yngre nämndemän, -folder till nomineringskommittéer i kommun och landsting med information om nämndemannakårens sammansättning och upp- draget att föryngra kåren, -e-brev till ordförande i med information om regeringens ambition att föryngra nämnde- mannakåren, -brev till befintliga nämndemän med information om ålders- strukturen i syfte att visa på nämndemännens möjlighet att vara ambassadörer för sitt uppdrag gentemot yngre potentiella nämnde- män, -broschyr till presumtiva yngre nämndemän med information om nämndemännens uppdrag och behovet av yngre nämndemän samt en intervju med en ung kvinnlig nämndeman, -pressmeddelande angående den höga medelåldern i syfte att för- må media att ta upp frågan om den höga medelåldern bland nämndemän samt sprida kunskap till allmänheten om nämnde- männens roll i domstolarna, -pressmeddelande till riksdagspartiernas webbplatser i syfte att nå politiskt aktiva med information och länkar om nämnde- mannauppdraget, -webbinformation i syfte att ge tydlig och relevant information om nämndemannauppdraget och Rekrytering och val av nämndemän - artikel i tidningen om en ung nämndeman. Som framgår av statistiken ovan ledde informationsinsatserna inte till någon påtaglig föryngring av kåren. De informationsinsatser som gjordes följdes inte upp på annat sätt än genom ovanstående statistik, och det är därför inte möjligt att avgöra om insatserna påverkade valet eller om nämndemannakåren hade varit ännu äldre utan insatserna. Det går inte heller att avgöra om informations- insatserna var otillräckliga eller om nämndemannakårens samman- sättning beror på faktorer som inte informationsinsatser kan på- verka (rapporten, s. 8). 6.3.1Rekrytering av nämndemän i I medverkar nämndemän enbart i tingsrätterna och då en- bart i brottmål. I finns det cirka 2 200 nämndemän. Den årliga kostnaden för nämndemannasystemet i uppgår till . Val av nämndemän i Det finska fastställer antalet nämndemän. Enligt uppgift från valdes 2 202 nämndemän till valet . Nämndemännen väljs enligt 7 § tingsrättslagen (1993:581) av kommunfullmäktige för som motsvarar fullmäktiges mandat- period, dvs. Om flera nämndemän väljs i kommunen ska de så rättvist som möjligt representera kommuninvånarnas ålders-, närings- och könsfördelning samt de språkliga förhållandena i kom- munen. Nominering sker genom de politiska partierna men nämnde- männen får inte uppträda under någon partibeteckning i tingsrätten, och deras uppgifter anses inte utgöra ett kommunalt förtroende- uppdrag. I de större städerna händer det ibland att man utser per- soner utan partimedlemskap till nämndemän, och i några av kom- munerna har partier givit tillkänna att personer som är intresserade för uppdraget kan anmäla sig som kandidater (SOU 2002:61, s. 225). Det råder princip en tjänstgöringsskyldighet för de valda nämnde- männen. För rätten att avsäga sig ett nämndemannauppdrag gäller Rekrytering och val av nämndemän samma grunder som för kommunala förtroendeuppdrag enligt följ- ande. Den som har fyllt 60 får alltid avsäga sig ett förtroendeuppdrag – även under pågående mandatperiod. Också den som har innehaft samma förtroendeuppdrag under de fyra närmast föregående åren eller kommunala förtroende- uppdrag under sammanlagt har rätt att avsäga sig ett för- troendeuppdrag. Kommunfullmäktige kan bevilja en nämndeman befrielse från hans eller hennes uppdrag också av något annat giltigt skäl. En statlig utredning , av dom- stolsväsendet (2003:3), diskuterade reglerna kring rekrytering av nämndemän (s. 532 f.). Kommittén konstaterade att det med tanke på domstolarnas oberoende i viss mån är problematiskt att det är kommunfullmäktige som väljer nämndemän. Enligt kommittén skulle en förändring av sättet att välja nämndemän på bidra till att öka förtroendet för nämndemannasystemet, och sättet att välja nämnde- män på borde därför omvärderas i sin helhet. Vid ett sådant arbete borde man enligt kommittén sträva efter ett system där nämnde- männen så mångsidigt som möjligt representerar befolkningen och där domstolarna i någon form deltar i valet. En minoritet i kom- mittén ville dock behålla, men utveckla, det nuvarande valförfaran- det. Inga ytterligare åtgärder har ännu vidtagits för att förändra rekryteringssystemet i . Den finska regeringen beslutade om vissa ändringar avseende nämndemännens medverkan i olika typer av mål (se avsnitt 4.4.2). I förarbetena till den lagstiftningen konstaterade regeringen med hänvisning till den ovan nämnda utredningen att nämndemannasystemet i sin nuvar- ande form kräver förändring, men att man vid tillfället för lagänd- ringarna fokuserade på omfattningen av nämndemännens medverkan. Regeringen uttalade dock att den i fortsättningen noga skulle följa eventuella ändringsbehov när det gäller förfarandet kring rekry- tering av nämndemän och omröstningsreglerna (regeringens pro- position 85/2008 rd, s. 8). Rekrytering och val av nämndemän Vem kan bli nämndeman i ? Valbar till nämndeman är enligt 6 § tingsrättslagen varje finsk med- borgare som är bosatt i en kommun som hör till tingsrättens dom- krets. Han eller hon ska dessutom vara lämplig för nämndemanna- uppdraget. En nämndeman får inte vara försatt i konkurs eller vara ställd under förmynderskap. Personer som är eller kan inte väljas till uppdraget. Den som innehar en tjänst vid allmän domstol eller straffanstalt eller personer som sköter åklagar-, advokat- eller polisuppgifter kan inte heller väljas till nämndeman. Tingsrätten kontrollerar efter valet om det finns upp- gifter om nämndemännen i straffregistret. 6.3.2Rekrytering av lekmannadomare i Lekmän deltar i de danska domstolarna som antingen nämndemän (domsmænd) eller jurymedlemmar (nævninger). I finns det drygt 16 000 lekmannadomare. Den årliga kost- naden för lekmannadomarsystemet i uppgår till . Val av lekmannadomare i Även i väljs lekmannadomarna för en period . Reglerna om val av lekmannadomare finns i retsplejeloven. Rekry- teringen av jurymedlemmar och nämndemän sker genom att en kommitté (grundlisteudvalg) föreslår ett antal medborgare som lämpliga till jury- eller nämndemannauppdraget. Kommittén består av fem personer som väljs av kommunstyrelsen för en period . En person som vill tjänstgöra som jurymedlem eller nämndeman kan anmäla sitt intresse till kommittén, ofta via kom- munens hemsida. Vid valet av personer ska kommittén beakta att sammansättningen av jurymedlemmar och nämndemän ska vara allsidig och representera befolkningen. De föreslagna personerna skrivs upp på en lista som utgör kommunens s.k. grundlista för lek- mannauppdrag. Till listan väljer kommittén ut så många lekmän som krävs för att varje nämndeman ska få tjänstgöra cirka . Av listan framgår inte den partipolitiska tillhörig- heten. Rekrytering och val av nämndemän Medlemmarna i kommittén har tystnadsplikt, och det går därför inte att få fram någon information om hur själva urvalsproceduren går till. Flertalet av de som väljs är dock medlemmar i politiska partier. Många av de valda är offentligt anställda, och unga män- niskor samt människor med annan etnisk bakgrund är underrepre- senterade (, s. 168). Även i har man diskuterat hur man kan rekrytera lekmannadomare på ett sätt så att kåren bättre representerar befolkningen. Bl.a. har det varit på förslag att man genom lottning ur folkbokföringsregistret utser ett antal personer som representerade befolkningen med hänsyn till kön och ålder m.m. Eftersom ett sådant rekryteringssätt inte har ansetts kunna garantera att de personer som väljs ut är lämpliga för uppdraget har man valt att behålla det nuvarande rekryteringssättet, som alltså bygger på val av lämpliga personer med ett så representativt urval som möjligt (, s. 168). Kommittéerna skickar in kommunens grundlista till den hovrätt (landsret) som kommunen tillhör, antingen östra landsret eller västra landsret. Personerna sedan till olika jury och nämnde- mannasammansättningar vid de olika landsretterna och byretterna (67 och 74 §§). Varje lekmannadomare som är uttagen till tjänst- får ett skriftligt besked om detta (75 §). Om personen inte har möjlighet att uppfylla åtagandet eller uppfyller kravet för att fritas från uppdraget kan han eller hon ansöka om detta. Ansökan skickas till någon av landsrettspresidenterna. En person som är ut- tagen till tjänstgöring är i princip skyldig att tjänstgöra när han eller hon blir kallad till domstolen. Offentliganställda personer i sam- hället kan dock begära att de ska fritas från uppdraget. Dessa är bl.a. folketingsmedlemmar, tjänstemän vid , militärer i tjänstgöring, tull och posttjänstemän, brandmän och personal vid järnvägen. Samma sak gäller för dem som har fyllt eller har speciella familjeförhållanden som gör att de inte kan uppfylla jury- eller nämndemansplikten samt personer som har flyttat till en annan domsaga (71 §). Det är den enskilde landsretten eller byretten som genom lott- ning utser vilka nämndemän eller jurymedlemmar som ska delta i ett visst mål (79 och 80 §§). Urvalet sker genom att rättens IT- system väljer de personer som står först på listan och som inte tidigare har tjänstgjort som nämndeman eller jury- medlem. När samtliga personer på listan har tjänstgjort väljer systemet återigen ut de personer som står överst på listan (Vejled- ning till domsmænd och nævninger, domstole, s. 8). Rekrytering och val av nämndemän Nämndemännen ska enligt huvudregeln få kallelse till rätten med minst tre dagars varsel och jurymedlemmar med en veckas varsel (82 och 89 §§). Fristen kan dock vara kortare om det är nödvän- digt. En nämndeman eller jurymedlem som uteblir från en huvud- förhandling utan att i rätt tid ha anmält laga förfall riskerar böter (85 och 90 §§).