sou · H1B376 · 2013-10-31 00:00:00 — Utredningen har även träffat en samverkansgrupp för sfi och personer med funktionsnedsättning där representanter för Samarbetsorgan för etniska organisationer i (SIOS), (), () och Delaktighet Handlingskraft Rörelsefrihet (DHR) deltagit. Löpande kontakter under arbetes gång har skett med , , Skolinspektionen och Konkurrens- verket. Utredningen har vidare haft kontakter med Nationellt centrum för svenska som andra språk vid . Ett antal utredningar med delvis överlappande uppdrag har arbetat parallellt med utredningen. Återkommande kontakter har förekommit med GRUV-utredningen1 och AKKA-utredningen2 i syfte att utbyta kunskaper och undvika motverkande förslag. Utredningen har även haft kontakt med den arbetsgrupp som haft i uppdrag att lämna förslag för att förbättra utbildningen för nyanlända elever.3 Avstämning har också skett med studie- hjälpsutredning.4 1SOU 2013:20, Utredningen om översyn av den kommunala vuxenutbildningen på grundläggande nivå. 2SOU 2012:69, Utredningen om ökat arbetskraftsdeltagande bland nyanlända kvinnor och anhöriginvandrare. 3Kommittéberättelse 2012:UB, Förslag för att förbättra utbildningen för nyanlända elever. 4SOU 2013:52, Utredningen om modernisering av studiehjälpen och anpassning av studiestödet till nya studerandegrupper. Utredningens uppdrag och arbete Betänkandet är upplagt på följande sätt. I kapitel 1 Författningsförslag lämnas utredningens förslag till nya författningar och ändringar i befintliga författningar. I kapitel 3 Kort historik redovisas kortfattat den historiska utvecklingen för sfi. I kapitel 4 Sfi beskrivs, utifrån statistiska underlag och utredningens kommunenkät, fakta om sfi som bedrivs (avser 2010–2011). I kapitel 5 Utredarens utgångspunkter redovisar utredaren utgångspunkter och ställningstaganden som ligger till grund för utredningens förslag. I kapitel 6 En sammanhållen utbildning i svenska språket för invandare beskrivs skillnader och likheter mellan sfi och svenska som andra språk i komvux på grundläggande nivå. Vidare presen- teras utredningens förslag på förändring av sfi till att kurserna ges inom sammanhållna studievägar. I kapitel 7 Sfi blir en del av komvux presenteras utredningens förslag om att sfi ska upphöra som egen skolform och i stället utgöra en del av komvux. I kapitel 8 Flexibilitet och individanpassning redogör utred- ningen för begreppen flexibilitet och individanpassning. Vidare presenteras utredningens förslag till förtydligande i skollagen att huvudmannen för sfi ska verka för att undervisningen erbjuds på tider som passar eleven. I kapitel 9 Sfi-peng redogör utredningen för olika modeller för hur ett valfrihetssystem kan utformas i relation till bestämmelser om upphandling. Vidare presenteras förslag om hur ett valfrihets- system i sfi kan utformas och i övrigt förslag som är relaterade till valfrihetssystemet. Det rör bl.a. hur enskilda utbildningsanordnare kan godkännas som huvudmän för sfi och hur ersättning (sfi-peng) kan utformas och utbetalas. I kapitel 10 Kommunernas ansvar för mottagande, information, vägledning m.m. presenteras utredningen förslag som hänger samman med kommunernas ansvar och skyldighet att tillhandahålla sfi för den som har rätt att delta i utbildningen. Det rör bl.a. tid för att påbörja sfi, mottagande, studievägledning och den individuella studieplanen. I kapitel 11 Avbrott och tidsgränser i utbildningen presenteras utredningens förslag om hur avbrott i studierna kan ske och hur Utredningens uppdrag och arbete studierna kan återupptas. Utredningen resonerar även om tids- begränsning av sfi med utgångspunkt från betänkandet Tid för snabb flexibel sfi som lämnades av utredningen om tidsbegränsad sfi (SOU 2011:19). I kapitel 12 Tillsyn, kvalitetsgranskning, uppföljning och utvärdering presenteras utredningens förslag och bedömningar för statlig tillsyn m.m. av enskilda utbildningsanordnare som godkänns som huvudmän att bedriva sfi. Förslag lämnas även om insyn. I kapitel 13 Valfrihet i komvux redovisar utredningen förslag om hur ett valfrihetssystem inom hela den kommunala vuxenutbild- ningen kan utformas. Förslagen tar sin utgångspunkt i de förslag som lämnats i kapitel 9 om valfrihetssystem för sfi med sfi-peng. I kapitel 14 Sfi för dem som omfattas av etableringslagen pre- senterar utredningen förslag om att Arbetsförmedlingen ges möjlighet att upphandla sfi i kombination med arbetsmarknads- politiska åtgärder. Möjligheten att upphandla sfi avser de personer som omfattas av lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. I kapitel 15 Samverkan redovisar utredningen hur samverkan mellan olika aktörer med anknytning till sfi är reglerad samt ger ett antal exempel på samverkansarbete. I kapitlet behandlas också frågor om interkommunal ersättning och entreprenad inom kom- munal vuxenutbildning. I kapitel 16 Andra frågeställningar utredningen valt att uppmärk- samma tar utredningen upp ett antal frågeställningar som utred- ningen vill fästa regeringens uppmärksamhet på. Några förslag eller bedömningar i dessa frågor lämnas inte. I kapitel 17 Konsekvenser av utredningens förslag redovisas en analys av vilka konsekvenser utredningens förslag får vilket även inkluderar kostnads- och finansiella konsekvenser. I kapitel 18 Författningskommentarer lämnas kommentarer till förslag i kapitel 1 om ny lag eller ändring av lag. 3 Sfi – kort historik Utbildning i svenska för invandrare (sfi) har bedrivits . Nedan redovisas kortfattat hur utvecklingen sett ut och de föränd- ringar som skett. För en mer utförlig beskrivning av utvecklingen av sfi hänvisas till rapporterna Vem älskar sfi? (1997), Svenskunder- visning för invandrare – egen skolform eller del av Komvux? (Statskontoret 2000) samt betänkandet Vägen vidare – vidare vägar (SOU 2003:77). Utvecklingen beskrivs i rapporten – resultat, genomförande och lärarkompetens, en utvärdering av svenska för invandrare (Statskontoret 2009). Vid starten av sfi fick studieförbunden upp- draget att anordna verksamheten. Studieförbundens verksamhet har beskrivits som spretig och med skiftande kvalitet i olika delar av landet. Läro- och kursplaner för sfi saknades och undervisningen genomfördes av studiecirkelledare som inte alltid hade utbildning eller tillräcklig kompetens för att undervisa i en kvalificerad språk- utbildning. Sfi – kort historik öppnades möjligheten för arbetsmarknads- utbildningar att även innehålla sfi. Undervisningen överfördes successivt från studieförbunden till AMU-centren1 runt om i landet, vilket markerade arbetslinjen och vikten av en tidig språkinlärning för att kunna få ett arbete. Den första läro- planen utformades och lärarutbildningar i form av s.k. YRK-kurser anordnades vid fler universitet. hade AMU-centren tagit hand om större delen av sfi inom ramen för olika arbetsmarknadsutbildningar. fick kommunerna ansvar för grundläggande sfi enligt lagen (1986:159) om grundläggande svenskundervisning för invandrare. Ansvaret för sfi blev därmed delat mellan kom- munerna och AMU-center/studieförbunden. De sistnämnda hade ansvaret för påbyggnadsutbildning efter kommunernas grund- utbildning. En särskild läroplan för undervisningen och vissa kompetenskrav för lärarna utformades. Förändringarna var ett resultat av arbete som 1981 resulterade i betänkandet Svenskundervisning för vuxna invandrare (SOU 1981:86). överfördes ansvaret och huvudmannaskapet för sfi helt till kommunerna och bestämmelser om undervisningen skrevs in i skollagen (1985:1100). Kommunerna har därefter varit huvudmän för sfi. Betyg och centrala prov infördes. Kommunerna blev enligt skollagen skyldiga att hålla sfi tillgänglig så att en kurs kunde påbörjas från det att rätten till sfi inträtt. 1 Arbetsmarknadsutbildningscenter som etablerades . Ombildades till AMU- Gruppen 1986 och är . Sfi – kort historik En ny kursplan för sfi med fyra kurser på tre olika studievägar infördes . Med den nya kursplanen anpassades sfi bättre till individernas skiftande bakgrund och förutsättningar och betyg skulle ges efter varje avslutad kurs. Kursplanen gäller fortfarande med vissa justeringar. Sfi renodlades till att vara en språkutbildning och samhälls- information, som tidigare ingick, togs bort ur kursplanen. Läs- och skrivinlärning (alfabetisering) överfördes från grundläggande vuxen- utbildning till sfi som en egen del att läsas fristående eller kombinerat med någon av kurserna. Kommunerna fick möjlighet att i samarbete med Arbetsförmedlingen ge sfi-studerande språkövning i arbetslivet genom att nya bestämmelser om detta infördes i skollagen. Ett minimikrav på i genomsnitt 15 timmars undervisningstid infördes. Undervisningen skulle kunna kompletteras med självstudier men även med andra insatser som praktik, arbete, andra studier eller rehabilitering. Etableringsreformen trädde i kraft . I samband med detta infördes bestämmelser i skollagen (2010:800) om när sfi ska kunna påbörjas för de som omfattas av reformen. Kommunerna ska verka för att de som omfattas av lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare ska kunna påbörja sfi inom en månad från det att den nyanlände anmält sig till en sfi-kurs hos kommunen. 1965 En avgiftsfri försöksundervisning med studieförbunden som anordnare införs. 1971 En första läroplan (rekommendationer) för sfi utarbetas. 1973 Anställda invandrare får rätt att på arbetstid delta i sfi under 160 eller . 1978 Läroplanen ersätts av Allmänna mål och riktlinjer för undervisningen i svenska för invandrare (SÖ 1978). tillsätts med uppdrag att se över verksamheten samt föreslå förbättringar och hur verksamheten kunde permanentas och lämnar sitt betänkande 1981. Sfi – kort historik 1986 Lagen om grundläggande svenskundervisning för invandrare träder i kraft. En särskild läroplan för undervisningen utformas. Sfi-deltagarna fick fördelade på kom- munal grund-sfi och påbyggnads-sfi hos AMU-center och studieförbund. 1991 En ny sfi-reform genomförs med en ny läroplan (Lsfi91) och bestämmelserna om sfi överförs till skollagen (1985:1100). Grund- och påbyggnads-sfi ersätts av en sammanhållen utbild- ning, grund-sfi. Kommunerna blir huvudman för all sfi. 1994 Läroplanen upphör. Sfi ska vila på de värden som anges i läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf94). Alla som har behov ges rätt till undervisningen i sfi. Betyg och centrala prov införs. Kommunerna blir skyldiga att se till att sfi kan påbörjas från det att rätten till sfi inträtt. 2003 En ny kursplan införs med fyra kurser på tre olika studie- vägar; studieväg 1 med kurs A och B, studieväg 2 med kurs B och C och studieväg 3 med kurs C och D. 2007 Sfi renodlas till en språkutbildning. Läs- och skrivinlärning (alfabetisering) överförs till sfi som en egen del som kan läsas fristående eller kombinerat med någon av kurserna. Vidare införs vissa nya bestämmelser i skollagen om bl. a. kommunernas samarbete med Arbetsförmedlingen. Ett mini- mikrav på att utbildningen, i genomsnitt under en fyra- veckorsperiod, ska omfatta minst 15 timmars undervisning införs. 2012 En ny betygsskala med fem betygssteg A–E för godkänt resultat och F för icke godkänt resultat införs och ersätter de tidigare betygen Godkänt och Väl Godkänd. Det blir också obligatoriskt att varje studerande ska ha en individuell studie- plan. I detta kapitel redovisar utredningen vissa fakta och uppgifter om den utbildning i svenska för invandrare (sfi) som genomförs med kommunerna som huvudman. Underlag för redovisningen är dels vad utredningen fått fram genom besök och kontakter, utredningens kommunenkät, rapporter och styrdokument, dels genom statistik som inhämtats från eller (SCB:s) hemsidor samt särskilt beställd från SCB. I avsnittet görs också vissa jämförelser med de resultat Statskontoret redovisade i en rapport 2009.1 I detta kapitel avses med Statskontoret denna rapport om inget annat anges. 4.1Sfi-utbildningen – ansvar och organisering är kommunen huvudman för sfi. Utbildningen utgör en del av vuxenutbildningen och regleras i 22 kap. skollagen (2010:800), förordningen (2011:1108) om vuxenutbildning, förordningen (SKOLFS 2009:2) om kursplan för utbildning i svenska för invandrare och förordning (SKOLFS 2012:101) om läroplan för vuxenutbildningen. Rätt att delta i sfi har en person från och med andra kalender- halvåret det år personen fyller , om personen är bosatt i landet och saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som sfi syftar till att ge. Finländska medborgare som arbetar i men är bosatta i nära den svenska gränsen har rätt att delta om personen saknar de grundläggande kunskaperna i svenska. Den som har sådana kunskaper i det danska eller norska språket att grundläggande svenskundervisning inte kan anses nödvändig, har inte rätt att delta i sfi. 1 Statskontoret (2009). Sfi – resultat, genomförande och lärarkompetens. En utvärdering av svenska för invandrare. 4.1.1Kommunernas ansvar och skyldighet En kommun är enligt skollagen skyldig att se till att den som har rätt att delta i sfi kan påbörja utbildningen och senast från det att rätten inträtt. Rätten att delta i utbildningen uppstår i princip det datum personen folkbokförs i en kommun, förutsatt att övriga villkor för deltagande är uppfyllda. När det gäller nyanlända invandrare som omfattas av lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare (etablerings- lagen) ska kommunen aktivt verka för att utbildningen kan påbörjas inom en månad från det att den nyanlände anmält sig till sfi hos kommunen. Kommunerna har i detta avseende därmed två tidsgränser för sfi-start att förhålla sig till. Varje kommun ska vidare aktivt verka för att nå dem i kom- munen som har rätt till utbildningen och motivera dem att delta i utbildningen. Kommunerna har alltså en lagstadgad skyldighet att ge information om utbildningen till de som har rätt till sfi och motivera dem att också delta i utbildningen. Vid den första kontakten, dvs. i regel när en person kommer till kommunens mottagning för sfi för att anmäla sig till utbildningen, gör kommunen en bedömning om personen är berättigad att delta och beslutar om personen ska tas emot till utbildningen. Om den sökande bedöms vara behörig att delta i utbildningen, gör kom- munen en kartläggning av personens bakgrund och kunskaper, och placerar personen på en kurs och studieväg. Personen bör normalt också få information om utbildningsutbudet och ges möjlighet att träffa en studie- och yrkesvägledare. Mer om vägledning inför val av utbildningsanordnare finns i avsnitt 10.1.4. 4.1.2Hur sfi organiseras och bedrivs Som huvudman för sfi väljer kommunen själv hur utbildningen ska organiseras. Hur den kommunala verksamheten organiseras ser väldigt olika ut runt om i landet. Den traditionella organisationen i nämnder och tillhörande förvaltningar har förändrats. Det finns exempel på allt från en enda kommunförvaltning till att det inte finns några förvaltningar alls eller att det finns en beställar-/utförar- organisation. Variationen gäller även var ansvaret för sfi ligger och det är svårt att få en entydig bild. Statskontoret konstaterar samma sak i sin utvärdering av sfi. Utredningen har i kommunenkäten frågat om detta för att få en uppfattning om var ansvaret finns. Av kommunerna som svarade angav att en skol-/utbildningsförvaltning ansvarar för genomförandet av sfi, angav att det är en vuxenutbild- ningsförvaltning och svarade en vuxenutbildnings- och arbetsmarknadsförvaltning. Totalt kan det i av kommun- erna anses att sfi-ansvaret finns hos förvaltningar med ansvar för utbildnings- och skolfrågor. Detta överensstämmer med Statskontorets utvärdering där angav skolförvaltning. Statskontoret hade dock inte med vuxenutbildningsförvaltning som svarsalternativ varför det är svårt att jämföra. I kommunenkäten svarade med svarsalternativet annan och skrev sam- tidigt vilken förvaltning det är. Av kommentarer till svaren går det att utläsa att det ofta handlar om verksamhet med ansvar för utbild- ning eller vuxenutbildning, ibland i kombination med arbetsmark- nads-/näringslivsfrågor. I Statskontorets utvärdering angav en fjärdedel svaret annat. Statskontoret menade att detta pekar på svårigheten att besvara frågan, eftersom det finns en stor variation på tänkbara svar som det är svårt att täcka in i färdiga svarsalter- nativ. Av de 16 kommuner Statskontoret hade med i sin fallstudie uppgav två tredjedelar att sfi-ansvaret fanns hos en nämnd eller förvaltning som också hade ansvar för annan vuxenutbildning. Motsvarande gäller för flera av de kommuner utredningen besökt. Utbildningen kan genomföras på olika sätt. Kommunerna kan bedriva sfi helt i egen regi, helt upphandla utbildningen av enskilda utbildningsanordnare eller kombinera egen regi och upphandling. Samverkan mellan ett antal kommuner när det gäller genom- förandet av sfi kan ske inom ramen för ett kommunalförbund. kan vara en annan benämning på en sådan organisation och samverkansformen gemensam nämnd används också. I kommunenkäten har utredningen sett en variation på mellan två till fem kommuner i sådana förbundslösningar. Folk- högskolor kan också bedriva sfi med egen betygsrätt utan att vara upphandlade. Samverkan kan också ske genom avtal och överenskommelser mellan kommuner där varje enskild kommun har kvar ansvaret för sin sfi. I något sådant fall har utredningen sett att ett antal kom- muner inrättat ett samordningskansli för sfi. I ett kommunal- förbund ligger ansvaret på förbundet med en egen politisk nämnd. Eleven blir i regel anvisad till en sfi-plats vilket normalt sker när kommunen bedriver sfi i egen regi. Är utbildningen upphandlad av flera enskilda utbildningsanordnare kan eleven ha viss möjlighet att välja utbildningsanordnare. Upphandlingen sker i regel enligt lagen (2007:1091) om offentlig upphandling () och kan ske i kombina- tion med att kommunen bedriver sfi i egen regi. I några kommuner tillämpas en modell med fritt val för eleven där anordnarna god- känns/auktoriseras av kommunen. kommun var först att införa denna modell. I bl.a. upphandlas utbildningsanordnare enligt tjänstekoncession som ger möjlighet för eleven att välja en utbildningsanordnare. I avsnitt 9.2 beskrivs upphandlingsformer och bestämmelser för detta närmare. Figur 4.1 nedan visar schematiskt hur driftsformerna ser ut beroende på om eleven anvisas en plats i sfi eller har möjlighet att välja utbildningsanordnare, och om sfi upphandlas eller inte. Figur 4.1 Kommunen har ansvar – driftsformerna varierar I kommunenkäten frågade utredningen hur sfi bedrivs. Totalt av kommunerna svarade att utbildningen bedrivs i egen regi. Av de som svarade att utbildningsanordnare upp- handlas angav att sfi bedrivs både i egen och upphandlad regi och endast i upphandlad regi. Statskontoret hade motsvarande fråga i sin utvärdering med i stort sett samma resultat. Andelen som svarat endast i upphandlad regi har dock ökat från medan de två andra svarsalternativen minskat vardera vid en jämförelse mellan kommunenkäten och Statskontoret. Figur 4.2 visar hur sfi bedrivs i respektive kommungrupp2. Av diagrammet framgår att alla tre storstäderna bedriver sfi både i egen och upphandlad regi. Upphandling sker i minst utsträckning i kom- muner i tätbefolkad region. Figur 4.2 Hur sfi bedrivs i respektive kommungrupp Både egen och upphandlad regi Källa: Utredningens kommunenkät. I kommunenkäten svarade 52 kommuner3 att de upphandlar utbild- ningsanordnare. Av dessa svarade att det sker enligt lagen om offentlig upphandling. Av de som svarade annat sätt uppgav 15 av de 18 kommunerna fyra olika alternativ: 2Kommungrupper enligt indelning av Kommuner och Landsting 3Kommunal-/utbildningsförbund har besvarat enkäten som en kommun. Om varje enskild kommun räknas är det 58 kommuner som svarat att de upphandlar. samverkan/avtal/interkommunal ersättning (7), tjänstekoncession (4), auktorisation (3) och folkhögskola (1). Antalet kommuner som bedriver sfi i egen regi är alltså betydligt fler än de som upphandlar. Eleverna finns i de tre kom- mungrupper där upphandling är vanligare. Tre fjärdedelar av eleverna 2011 finns i kommungrupperna storstäder, förorter till storstäder och större städer (figur 4.3). Figur 4.3 Andel sfi-elever 2011 i respektive kommungrupp Källa: Egen bearbetning av beställd statistik från . 4.1.3Andra anordnare av sfi än kommun delar i sin statistik in sfi-anordnare i , folk- högskola, studieförbund och annan anordnare. Med annan anord- nare avses här en annan enskild utbildningsanordnare än folk- högskola eller studieförbund som bedriver sfi på uppdrag av en kommun. I betänkandet används även begreppet enskild utbild- ningsanordnare i andra kapitel och då avses alla andra anordnare av sfi som inte är egen regi, dvs. I detta kapitel används sfi-anordnare som begrepp för hela gruppen. När det gäller antalet elever är det flest inom sfi i egen regi. Andelen elever i den kommunala egenregin har dock minskat medan andelen hos annan anordnare har ökat i lika hög grad. Studieförbunden har tappat något i andel elever medan folkhög- skolornas andel är mycket låg trots att fler folkhögskolor bedrivit sfi jämfört med tidigare år.4 Utvecklingen /2000 fram till kalenderåret5 2011 visar att kommunerna i större utsträckning än tidigare upphandlar andra utbildnings- anordnare att bedriva sfi (tabell 4.1). För studieresultat för olika sfi-anordnare, se avsnitt 4.3.5. Sfi-elever hos olika anordnare Enligt kommunenkäten varierade antalet upphandlade sfi-anord- nare i kommunerna mellan 1 till 15 och i genomsnitt upphandlades tre anordnare per kommun. De mest förekommande utbildnings- anordnarna var (), Eductus () samt och (). I figur 4.4 redovisas i hur många kommuner respektive sfi-anordnare var upphandlad. I Övrig annan anordnare ingår 13 olika anordnare som var upphand- lade i en eller högst två kommuner6. Samma kommun kunde ha upphandlat flera av dessa. hade t.ex. fem av anordnarna och totalt hade åtta olika kommuner upphandlat dessa 13 anordnare. 4Detta avser den sfi folkhögskolor med betygsrätt. Upphandlade folkhögskolor ingår i annan anordnare. 5Från och med 2009 redovisar statistik för sfi på kalenderår i stället för på läsår med som tidigaste år. 6I två kommuner: , och . I en kommun: , Cuben, tekniska college, Humanus Syd, INtegra, Niketo, NKdata, universitets kursverksamhet, Studium och . Figur 4.4 Upphandlade utbildningsanordnare för sfi i antal kommuner () Vuxenskolan ABF Övriga anordnare Didaktus Competens Miroi Källa: Utredningens kommunenkät. En annan anordnare är i regel ett privat utbildningsföretag som kan bedriva verksamhet över hela landet inom flera utbildningsområden och inte enbart sfi. Ett antal av dessa anordnare kan leverera arbets- marknadsutbildningar och kurser inom ramen för vuxenutbild- ningen och kan därför också kombinera sfi och arbetsmarknads- utbildning. Verksamhet med etableringslots för de som omfattas av etableringslagen förekommer också hos dessa anordnare. Exempel på rikstäckande annan anordnare är , Eductus, och . Det finns också annan anordnare som arbetar mer lokalt eller geografiskt avgränsat. Exempel på det är i och i . Av kommunenkäten framgår att det fanns ett tjugofemtal sfi- anordnare som kan räknas till annan anordnare. Totalt 33 kommuner uppgav en eller två upphandlade annan anordnare. Dessa kommuner återfinns i alla kommungrupper utom storstäder. och Nordost7 hade upphandlat mer än tio annan anordnare. Samtliga dessa kommuner tillhör kommungrupperna storstäder (och ) eller förorter till storstäder (till ). I fanns sju upphandlade anordnare, i sex och i och fyra stycken. Folkhögskolornas traditionella utbildningsutbud inordnas inte under skollagen eftersom folkbildningen är skild från skolväsendet. Folkhögskolan är en studieform för vuxna med en lägsta åldersgräns för de allmänna kurserna. Det finns 150 folkhögskolor runt om i landet och av skolorna är folkrörelsedrivna. Övriga drivs av regioner/landsting och en folkhögskola drivs av en kommun. Folkhögskolorna finansieras genom statsbidrag och lands- tingsbidrag.