sou · H1B37 · 2013-02-01 00:00:00 — 2Utredningen föreslog skydd som giltigt skäl för tillstånd till innehav av vapen, se SOU 1998:44 s. 120 f. 3Enhandsvapen som inte kan avfyra mer än ett skott utan omladdning bedömde regeringen dock som generellt sett mindre farliga och dessa undantogs därför från regleringen. 4Detta ställningstagande gällde dock inte enhandsvapen för flerskott som var jaktvapen. Förutsättningar för innehav av halvautomatiska skjutvapen 6.3Statistiska uppgifter över innehav av halvautomatiska skjutvapen Utredningen har från det centrala vapeninnehavarregistret () fått uppgift om antal giltiga licenser på halvautomatiska vapen för målskytte och jakt. Av uppgifterna framgår att det finns omkring 60 000 tillstånd till halvautomatiska vapen för målskytte. Av dessa tillstånd avser drygt 700 kulgevär, omkring 1 400 hagelgevär och nästan 58 000 enhandsvapen. När det gäller halvautomatiska vapen för jakt finns det enligt registret cirka 25 000 tillstånd för kulgevär och 27 000 tillstånd för hagelgevär.5 6.4Överväganden och förslag om tillstånd att inneha halvautomatiska skjutvapen för målskytte Utredningens förslag: Tillstånd att inneha halvautomatiska kulgevär för målskytte får inte meddelas för sådana vapen som kan laddas med mer än sex patroner. Tillstånd för enskild att inneha halvautomatiska kulgevär för målskytte ska tidsbegränsas till att gälla i högst om inte särskilda skäl talar emot en sådan begränsning. Utredningens bedömning: Tillstånd att föra in skjutvapen till enligt 2 kap. 11 § vapenlagen (1996:67) begränsas i fråga om halvautomatiska kulgevär för målskytte, till sådana vapen som högst kan laddas med sex patroner. Ett kommande förslag om att begränsa tillstånd att inneha halvautomatiska kulgevär för målskytte till sådana vapen som högst kan laddas med mer än sex patroner, torde beröras av direktiv /34/EG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter. 5 Det bör noteras att det finns felkällor i uppgifterna från det centrala vapeninnehavarregistret. En av felkällorna är att laddsystemet på vapnet inte alltid registrerats eller registrerats på ett felaktigt sätt av den som lagt in uppgifterna i registret. Detta innebär att det kan finnas fler halvautomatiska vapen för jakt och målskytte än vad som framgår av redovisad statistik. Förutsättningar för innehav av halvautomatiska skjutvapen 6.4.1Begränsning av tillstånd att inneha halvautomatiska kulgevär för målskytte Tillstånd att inneha vapen bör inte beviljas annat än när det är motiverat med hänsyn till ändamålet och sökandens behov av vapnet. När det gäller särskilt farliga vapen bör tillståndsgivningen vara än mer restriktiv. I vapenlagstiftningen tar detta sig bland annat uttryck i att det krävs synnerliga skäl för tillstånd till helautomatiska vapen och enhandsvapen samt att tillstånden för dessa vapen är begränsade till högst . Helautomatiska vapen anses som särskilt farliga på grund av sin eldkraft och enhandsvapen anses utgöra en särskild fara eftersom de är lätta att gömma och ta med sig samt att de är mycket eftertraktade i kriminella kretsar. Det finns dock även andra typer av skjutvapen än helautomatiska vapen och enhandsvapen som det, enligt utredningens bedömning, kan finnas anledning att särskilt reglera på grund av vapnens farlighet. Ett vapens farlighet är bland annat beroende av dess eldkraft. Vid bedömningen av eldkraften har ammunitionsklassen, som bestäms utifrån kulans vikt och anslagsenergi, men även antal patroner som kan avskjutas i följd samt omladdningshastigheten betydelse. Halvautomatiska vapen laddar om automatiskt varje gång ett skott avfyras och kan avfyra ett skott per tryck på avtryckaren. Rekylen eller gastrycket används för att ladda nästa skott och en snabb skytt kan avlossa flera skott med ett halvautomatiskt vapen. I vapenlagstiftningen finns inte några regler som särskilt tar sikte på innehav av halvautomatiska vapen som inte är enhandsvapen. De halvautomatiska kulgevär som används vid målskytte liknar till utseende och konstruktion vapen som används för stridsändamål eller som utvecklats för militära eller polisiära behov. Karaktäristiskt för dessa kulgevär är att de ofta har en kompakt konstruktion, utbytbara magasin och att kolven går att fälla eller skjuta in i vapnet. Till de flesta vapenfabrikat finns ytterligare militära tillbehör, till exempel i form av möjlighet att fästa en bajonett på pipan samt fästpunkter för lasersikten, lampa och avståndsmätare. Sådana kulgevärs magasinskapacitet kan uppgå till 30 patroner eller mer. En tränad skytt kan dessutom byta magasin och därefter i snabb följd skjuta det antal patroner som finns i magasinet. I en sådan situation blir det halvautomatiska kulgevärets eldkraft jämförbart med ett helautomatiskt vapen. Ett halvautomatiskt kulgevär med ett stort magasin kan därför bli mycket farligt i orätta händer. Detta visar bland annat händelserna på Utøya i Förutsättningar för innehav av halvautomatiska skjutvapen En faktor som även påverkar bedömningen av vapnens farlighet är möjligheten att bygga om ett sådant halvautomatiskt kulgevär till ett helautomatiskt med vapendelar som inte kräver tillstånd. Halvautomatiska kulgevär vars konstruktion liknar helautomatiska skjutvapen är på grund av sina egenskaper i kriminella sammanhang att betrakta som mycket farliga och särskilt attraktiva. Mot bakgrund av de angivna omständigheterna är ett halvautomatiskt kulgevär som har ett militärt ursprung att anse som ett särskilt farligt vapen. När det gäller halvautomatiska kulgevär för jakt regleras användningen av dessa i föreskrifter och allmänna råd (NFS 2002:18 och 2010:9) om jakt och statens vilt. För jakt är endast halvautomatiska kulgevär av civil typ, ursprungligt konstruerade och tillverkade för jakt, och som till konstruktion och utseende avser att efterlikna konventionella, manuellt omladdade kulgevär för jakt, tillåtna. Även magasinskapaciteten – högst två eller fem patroner, samt en patron i vapnets patronläge – är reglerad.6 För att förebygga och förhindra kriminella handlingar föreslår utredningen att tillstånd att inneha helautomatiska vapen inte ska få meddelas annat än för samlingsändamål, då de på grund av sin eldkraft kan utgöra en särskild fara (se avsnitt 5.5). Om skytten är tränad på att byta magasin och magasinen har en hög kapacitet, kan de halvautomatiska kulgevärens eldkraft vara jämförbara med helautomatiska vapen. När det gäller halvautomatiska kulgevär för jakt finns det bestämmelser som reglerar deras konstruktion, utseende och magasinskapacitet (se 11 § NFS 2010:9). Utredningen finner på grund av detta inte att det finns något behov av att reglera halvautomatiska kulgevär för jakt. Halvautomatiska kulgevär för målskytte omfattas inte av motsvarande regler. Till halvautomatiska kulgevär med löstagbara magasin är det möjligt att foga vapenmagasin som kan laddas med ett stort antal patroner. Det finns sålunda starka brottsförebyggande skäl som talar för att tillstånd att inneha halvautomatiska kulgevär med löstagbara magasin, på samma sätt som avseende helautomatiska vapen, inte bör beviljas. När det gäller halvautomatiska kulgevär med fasta magasin är det antal patroner som kan avskjutas i följd begränsat av de fasta magasinens kapacitet. I syfte att förebygga brott bör emellertid också det antal patroner som kan laddas i halvautomatiska kulgevär med fasta magasin begränsas. 6 Se 11 § föreskrifter och allmänna råd (NFS 2010:9) om jakt och statens vilt. Förutsättningar för innehav av halvautomatiska skjutvapen kan som nämnts bli stora om ett sådant vapen med en hög magasinskapacitet hamnar i händerna på en person med brottsliga avsikter. Det är därför rimligt att sätta gränsen vid vapen som högst kan laddas med sex patroner, det vill säga i praktiken vapen med fem patroner i magasinet och en patron i vapnets patronläge. Ut- redningen föreslår således att tillstånd att inneha halvautomatiska kulgevär för målskytte inte ska få meddelas för sådana vapen som har löstagbara magasin och att tillståndsgivningen för halvautomatiska kulgevär för målskytte med fasta magasin ska begränsas till vapen som inte kan laddas med mer än sex patroner. Regleringen bör utformas på så sätt att tillstånd att inneha halvautomatiska kulgevär för målskytte inte får meddelas för vapen som kan laddas med mer än sex patroner. Bestämmelsen bör tas in i den del av vapenlagen som innehåller regler om vapentillstånd. Den begränsning som föreslås torde i praktiken endast påverka den skytteform inom International Practical Shooting Confederation som använder halvautomatiska kulgevär. Utredningens uppdrag omfattar enskilda personers tillstånd till innehav av halvautomatiska vapen. Enligt direktiven kan utredningen även ta upp närliggande frågor som har samband med de frågeställningar som ska utredas. Utredningen väljer därför att ta ställning till om även skytteföreningars innehav av sådana vapen ska begränsas. Enligt utredningens mening gör de ovan nämnda riskerna med halvautomatiska kulgevär för målskytte också sig gällande då dessa vapen innehas av skytteföreningar. Utredningen finner därför att den föreslagna begränsningen även ska gälla föreningar för målskytte. Det bör i detta sammanhang nämnas att ett liknande resonemang torde kunna tillämpas på enhandsvapen. Utredningen anser dock att det ur ett brottsförebyggande perspektiv är tillräckligt att föreslå en reglering avseende de halvautomatiska kulgevärens magasin. 6.4.2Tillstånd att inneha halvautomatiska kulgevär för målskytte tidsbegränsas Enligt statistiken från det centrala vapeninnehavarregistret finns omkring 700 tillstånd till innehav av halvautomatiska kulgevär för målskjutning. Utredningen föreslår ovan att tillstånd att inneha halvautomatiska kulgevär för målskytte inte får meddelas för vapen Förutsättningar för innehav av halvautomatiska skjutvapen som kan laddas med mer än sex patroner. Det totala antalet tillstånd kommer som en följd av utredningens förslag sannolikt att minska. De halvautomatiska kulgevären kan även med den föreslagna begränsningen vara attraktiva i kriminella kretsar, bland annat utifrån vapnens utseende och att de är enkla att hantera. Det är därför angeläget att samhället har kontroll över sådana vapen. Utredningen föreslår mot denna bakgrund att tillstånd till halvautomatiska kulgevär för målskytte ska tidsbegränsas till att gälla i högst om inte särskilda skäl talar emot en sådan begränsning. Den föreslagna bestämmelsen om tidsbegränsade tillstånd bör gälla endast tillstånd som meddelas efter ikraftträdandet. Detta ska framgå av en särskild övergångsbestämmelse (se kap. 9). För tillstånd att föra in skjutvapen till gäller samma förutsättningar som för tillstånd att inneha vapen (se 2 kap. 11 § vapenlagen). Förslaget att begränsa tillstånden för halvautomatiska kulgevär för målskjutning medför att regleringen av tillstånd att föra in skjutvapen till omfattar denna inskränkning. Rätten att föra in skjutvapen till kommer således i fråga om halvautomatiska kulgevär för målskjutning att begränsas till sådana vapen som högst kan laddas med sex patroner. Enligt 2 kap. 10 d § vapenlagen ska det i ett tillstånd att driva handel med skjutvapen anges vilka typer av vapen som tillståndet avser. Tillståndet ger sedan en rätt att inneha de skjutvapen som anges där. Den föreslagna inskränkningen när det gäller halvautomatiska kulgevär torde innebära att polismyndigheten inte kommer att ange sådana vapen i tillstånd att driva handel med skjutvapen. Detta innebär, enligt utredningens bedömning, att bestämmelserna om handel med skjutvapen inte behöver ändras till följd av förslaget. Förslagen medför också att bör göra en översyn över sina föreskrifter. 6.4.4Berörs förslaget av direktiv /34/EG? Enligt uppdraget ska utredningen beakta om kommande förslag berörs av och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska Förutsättningar för innehav av halvautomatiska skjutvapen standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster7, i dess lydelse enligt rådets direktiv /96/EG av (direktiv /34/EG). Av- sikten med direktiv /34/EG är att genom en förebyggande kontroll skydda den fria rörligheten för varor. Denna kontroll erfordras eftersom de tekniska föreskrifter som omfattas av direktivet kan utgöra hinder för handeln med varor mellan medlemsstaterna. Enligt direktivet ska medlemsstaterna till kommissionen överlämna alla förslag till tekniska föreskrifter och redovisa skälen till varför det är nödvändigt att utfärda en sådan teknisk föreskrift (se artikel 8.1). Frågan är om förslaget att begränsa tillstånd att inneha halvautomatiska kulgevär för målskytte till sådana vapen som högst kan laddas med sex patroner är att betrakta som en teknisk föreskrift enligt direktivet? Enligt praxis omfattar begreppet teknisk föreskrift i direktiv /34/EG tre kategorier.9 Dessa avser för det första teknisk specifikation (se artikel 1.3), för det andra annat krav (se artikel 1.4) och för det tredje ett förbud mot tillverkning, import, saluföring eller användning av produkten (se artikel 1.11). För att en nationell bestämmelse ska omfattas av den första kategorin (teknisk specifikation), måste den nationella bestämmelsen med nödvändighet avse produkten och en av de egenskaper som krävs av produkten måste fastställas genom bestämmelsen.10 Enligt utredningens bedömning rör begränsningen själva vapentillståndet och inte vapnet i sig.11 Detta innebär följaktligen att vapnens egenskaper inte fastställs av förslaget, som således inte torde utgör tekniska specifikationer i den mening som avses i direktiv /34/EG. För att nationella bestämmelser ska kunna betraktas som ett annat krav, krävs enligt att bestämmelserna utgör villkor som på ett väsentligt sätt kan påverka produktens sammansättning, 7EGT L 204, s. 37. 8EUT L 363, s. 81. 9Se dom av i mål C-267/03, , 2005, s. I-3247, punkt 54, och av i mål C-20/05, Schwibbert, 2007, s. I-9447, punkt 34, samt dom av i mål C-361/10, Intercommunale Intermosane och Fédération de lindustrie et du gaz, REU 2011, s. I-0000, punkt 11. 10Se dom av i mål C-361/10, Intercommunale Intermosane och Fédération de lindustrie et du gaz, REU 2011, s. I-0000, punkt 15. 11Jämför dom av i mål sp. z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C- 214/11) och Forta sp. z o.o. (C-217/11) mot Dyrektor w Gdyni. Begäran om förhandsavgörande: Wojewódzki Sad Administracyjny w Gdansku – , punkt 29. Förutsättningar för innehav av halvautomatiska skjutvapen natur eller saluföring.12 Förslaget i fråga om halvautomatiska kulgevär innebär att vapentillstånd inte kommer att meddelas för vapen som kan ladas med mer än sex patroner. I praktiken medför detta att sådana vapen inte kommer att saluföras i . Utredningen gör således bedömningen att förslaget kommer att påverka handeln med sådana vapen på ett väsentligt sätt.13 Den tredje kategorin av tekniska föreskrifter avser förbud mot bland annat användning av en produkt. Det framgår av EU-domsto- lens praxis att det ska röra sig om nationella bestämmelser enligt vilka användning för ändamål som rimligen kan förväntas för produkten i fråga endast medges i rent marginell utsträckning.14 Förslaget avseende halvautomatiska kulgevär för målskytte innebär ett förbud mot att meddela tillstånd att inneha sådana vapen som kan laddas med mer än sex patroner. Mot denna bakgrund anser utredningen att förslaget torde anses utgöra sådana tekniska föreskrifter som berörs av direktiv /34/EG. Den fria rörligheten för varor kan hindras oberoende av de skäl som ligger bakom antagandet av de aktuella föreskrifterna.15 Detta innebär att de brottsförebyggande motiven bakom den föreslagna begränsningen således inte påverkar anmälningsskyldigheten i artikel 8.1. Enligt praxis är en teknisk föreskrift som inte anmälts att anse som ogiltig och kan inte tillämpas mot enskilda personer.16 Det ankommer således på nationell domstol att vägra att tillämpa föreskriften. Mot denna bakgrund anser utredningen sammanfattningsvis att ett kommande förslag om en begränsning av tillstånd att inneha halvautomatiska kulgevär berörs av direktiv /34/EG. Om regeringen avser att genomföra förslaget bör således kommissionen få ta del av den tekniska föreskriften på ett förslagsstadium. 12Se, dom av i mål C-267/03, , 2005, s. I-3247, punkt 72, samt dom av i mål C-361/10, Intercommunale Intermosane och Fédération de lindustrie et du gaz, REU 2011, s. I-0000, punkt 20. 13Se, dom av i mål C-267/03, , 2005, s. I-3247, punkt 78 samt dom av i mål sp. z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C- 214/11) och Forta sp. z o.o. (C-217/11) mot Dyrektor w Gdyni. Begäran om förhandsavgörande: Wojewódzki Sad Administracyjny w Gdansku – , punkt 36. 14Se dom av i mål C-267/03, , 2005, s. I-3247, punkt 77. 15Se dom av i mål C-13/96, Bic , 1997, s. 1–1753, punkt 19. 16Se dom av i mål C-194/94, , 1996, s. I- 2201, punkterna 40 och 48, och av i mål C-303/04, punkterna 40, 41, Förutsättningar för innehav av halvautomatiska skjutvapen 6.5Överväganden och förslag om fortsatt giltighet av tidsbegränsade tillstånd Utredningens förslag: Om en ansökan om förnyande av tillstånd till innehav av helautomatiska vapen för samlingsändamål, enhandsvapen för flerskott eller halvautomatiska kulgevär för målskytte getts in senast före giltighetstidens utgång ska tillståndet gälla till dess beslut i frågan vunnit laga kraft. Tillstånd till innehav av helautomatiska vapen och enhandsvapen för flerskott är enligt 2 kap. 6 § andra stycket vapenlagen tidsbegränsade till högst . Enligt företrädare för skytterörelsen är det inte ovanligt att polismyndigheten inte hinner behandla en ansökan om förnyat vapentillstånd före giltighetstidens utgång, trots att ansökan getts in . Skytterörelsen har framfört att skyttarna känner en stor osäkerhet över hur de ska hantera vapnen i en sådan situation. Enligt de allmänna råden i 7 kap. föreskrifter och allmänna råd om vapenlagstiftningen (RPSFS 2009:13, FAP551- 3) bör en vapeninnehavare med ett tidsbegränsat tillstånd ansöka i så god tid att ansökan hinner behandlas av polismyndigheten före giltighetstidens slut. Även om ansvaret för att ge in en ny ansökan vilar på tillståndshavaren bör polismyndigheten, enligt de allmänna råden, underrätta vederbörande innan tillståndet upphör att gälla. Underrättelsen bör innehålla upplysning om att vapnet inte får innehas sedan tillståndstiden upphört utan att vapnet i sådana fall kommer att tas i beslag och att ansvar för olagligt innehav kommer att aktualiseras. Det åligger således tillståndshavaren att ansöka om förnyande av vapentillståndet och styrka sin behörighet att även i fortsättningen inneha skjutvapnet. Inkommer inte någon ansökan förfaller tillståndet. Vapnet innehas därefter olagligt och kan tas i beslag av polismyndigheten. I de fall polismyndighetens långa handläggningstider medför att beslut om förnyande av tillstånd inte meddelats, ligger saken utom den enskildes kontroll. Enligt utredningens bedömning framstår det inte som sannolikt att en förundersökning skulle inledas under sådana förhållanden. Det har inte heller under utredningens arbete framkommit några uppgifter om att förundersökning inletts då en ansökan om förnyande gjorts i rätt tid. Målskyttar upplever emellertid en stor osäkerhet i denna situation och är oroliga för att Förutsättningar för innehav av halvautomatiska skjutvapen en förundersökning avseende olaga vapeninnehav ska inledas mot dem. Utredningen finner mot denna bakgrund att det i vapenlagen bör tydliggöras vad som gäller om tillståndet inte förnyats trots att ansökan getts in . Om det är polismyndighetens handläggningstid som gör att ett tillstånd inte förnyats anser utredningen att det är rimligt att tillståndet fortsätter att gälla fram till dess att beslut i frågan vunnit laga kraft. En förutsättning är att sökanden gett in en ansökan . Utredningen finner det vara lämpligt att kräva att ansökan ska ges in senast före giltighetstidens utgång. Utredningen föreslår i avsnitt 6.4.2 att tillstånd till innehav av halvautomatiska kulgevär för målskytte ska tidsbegränsas. Förslaget innebär att bestämmelsen om tidsbegränsade tillstånd kommer att gälla helautomatiska vapen för samlingsändamål (se förslag i avsnitt 5.5), enhandsvapen för flerskott och halvautomatiska kulgevär för målskytte. Utredningen föreslår således att om en ansökan om förnyande av tillstånd till innehav av helautomatiska vapen för samlingsändamål, enhandsvapen för flerskott eller halvautomatiska kulgevär för målskytte getts in senast före giltighetstidens utgång ska tillståndet gälla till dess beslut i frågan vunnit laga kraft. Om ett tidsbegränsat tillstånd inte förnyas bör tillståndsinnehavaren, för att undgå ansvar för olaga vapeninnehav samt att vapnet tas i beslag, omgående lämna in vapnet till polisen, där det sedan antingen kan säljas eller lösas in av staten inom ramen för ett inlösenförfarande (se avsnitt 6.6). 6.6Överväganden och förslag om inlösen då vapentillstånd upphör att gälla Utredningens förslag: Skjutvapen ska lösas in av staten om tillstånd att inneha vapnet har upphört att gälla. Statens inlösen av skjutvapen eller ammunition regleras av 7 kap. vapenlagen. Inlösen ska bland annat ske om tillståndet att inneha vapnet eller ammunitionen har återkallats utan att egendomen har förklarats förverkad eller tagits i beslag (se 1 § a ). Ett skjutvapen eller ammunition ska inte lösas in, om det överlåts till någon som har rätt att inneha egendomen och om detta görs från det att tillståndet återkallades. Vapnet eller ammunitionen ska inte heller lösas in, om ansökan om tillstånd att inneha vapnet görs Förutsättningar för innehav av halvautomatiska skjutvapen Avslås ansökan ska inlösen ske, om egendomen inte för beslutet i tillståndsärendet överlåts till någon som har rätt att inneha den (se 2 §). Innehavare av ett skjutvapen eller ammunition som ska lösas in är skyldig att enligt polismyndighetens beslut lämna över vapnet eller ammunitionen till polismyndigheten eller den som myndigheten bestämmer (se 3 §). Ersättning ska betalas med ett belopp som motsvarar marknadsvärdet (se 4 §). ska enligt 10 kap. 1 § vapenförordningen utse en eller flera värderingsmän som ska biträda polismyndigheten vid värderingen av skjutvapen och ammunition. Enligt de allmänna råden i 20 kap. föreskrifter och allmänna råd om vapenlagstiftningen (RPSFS 2009:13, FAP551-3) bör marknadsvärdet motsvaras av det värde polismyndigheten får vid en försäljning till en vapenhandlare. Av råden framgår att polismyndigheten alltid bör försöka komma överens med ägaren om ett vapens värde. I vissa situationer kan ett tillstånd att inneha skjutvapen upphöra att gälla. Detta kan inträffa då giltighetstiden löpt ut beträffande ett tidsbegränsat tillstånd enligt 2 kap. 6 § andra stycket vapenlagen. I avsnitt 5.5 har utredningen föreslagit att samtliga tillstånd att inneha helautomatiska vapen ska upphöra att gälla efter en övergångstid (med undantag för sådana vapen som innehas för samlingsändamål). Att ett tillstånd att inneha skjutvapen upphör att gälla omfattas inte av bestämmelsen om inlösen. När ett tillstånd till ett helautomatiskt vapen eller ett enhandsvapen för flerskott inte förnyas säljs vanligtvis ett sådant vapen. Frågan uppkommer hur man ska förfara med vapnet om det av något skäl inte säljs. Om ett tillstånd återkallats har vapeninnehavaren en rätt att få vapnet inlöst eller att sälja det inom ramen för inlösenförfarandet (se 7 kap. 2 § vapenlagen). Det borde, enligt utredningens mening, vara en rimlig ordning att vapen för vilka tillståndet upphört att gälla även omfattas av bestämmelsen om inlösen. Utredningen föreslår således att skjutvapen ska lösas in av staten om tillstånd att inneha vapnet har upphört att gälla. Ett vapen som det inte längre finns ett giltigt tillstånd att inneha kan tas i beslag och ett ansvar för olagligt innehav kan aktualiseras (se avsnitt 6.5).