sou · H1B352 · 2013-06-25 00:00:00 — Två av dessa undantag utgår från åldersgränsen . En underårig får själv bestämma över sin arbetsinkomst, likaså över avkastningen av sådan egendom och vad som trätt i egendomens ställe, efter det att han eller hon fyllt (9 kap. 3 § FB). Pengar som en omyndig, efter det att han eller hon har fyllt , själv har satt in hos en bank får enligt 9 kap. 8 § betalas ut till den omyndige. Enligt 9 kap. 2 a § får en underårig med eget hushåll för den dagliga hushållningen eller uppfostran av barn, som tillhör hushållet, själv ingå sådana rättshandlingar, som sedvanligen företas för dessa ändamål. Utgångspunkten är att ett eget hushåll inte bara kräver att den underåriga har medel för sin dagliga försörjning utan även ett visst mått av ekonomisk självständighet. Den underåriga har därför fått förhållandevis stor frihet att företa sådana rätts- handlingar som har samband med den dagliga hushållningen. Om den underåriga däremot missbrukar denna behörighet kan emellertid domstol på ansökan av förmyndaren frånkänna honom eller henne behörigheten. I bestämmelsen uppställs ingen ålders- gräns. hänvisar till denna bestämmelse när myndigheten betalar ut barnbidrag till underåriga föräldrar. Enligt uppgift från utreds inte om den underåriga föräldern har ett eget hushåll eller om han eller hon bor kvar i föräldrahemmet. Det finns även andra områden där underåriga har en viss rättslig handlingsförmåga. Enligt 6 kap. 12 § ingår barnet själv avtal om anställning eller annat arbete, men endast om vårdnadshavaren samtycker till avtalet. Om barnet har fyllt kan han eller hon avtala om annat arbete av liknande art, utan nytt samtycke. Den som fyllt kan även tillåtas att driva rörelse (13 kap. 13 § FB) och får då ingå sådana rättshandlingar som faller inom området för rörelsen (6 kap. 5 § FB). 11.6.4Underåriga har en viss rätt att föra sin egen talan En underårig som fyllt är behörig att föra talan i mål som rör egendom som härrör från arbetsinkomst (11 kap. 1 § rättegångs- balken). En nyhet i skollagen (2010:800) är att en underårig studerande som har fyllt har rätt att själv föra sin talan i mål och ärenden enligt skollagen. Den underårige har även en självständig rätt att överklaga domar och beslut som rör skollagen. En omyndig elev har också rätt att själv ansöka till gymnasieskolan, gymnasiesär- skola, vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna eller utbildning i svenska för invandrare och överklaga beslut i fråga om sådan utbildning, även om eleven inte har uppnått (29 kap. 12 §). De grundläggande bestämmelserna om föräldrars underhålls- skyldighet finns i 7 kap. . Föräldrarna ska enligt 1 § svara för underhåll åt barnet efter vad som är skäligt med hänsyn till barnets behov och föräldrarnas samlade ekonomiska förmåga. Underhållsskyldigheten upphör när barnet fyller . Går barnet i skolan efter är föräldrarna underhållsskyldiga under den tid som skolgången pågår, dock längst till dess att barnet fyller . Till skolgång räknas studier i eller gymnasie- skolan och annan jämförlig grundutbildning. 11.7.1Utbetalning av studiebidrag till omyndiga studerande Frågan om utbetalning av studiehjälp bör ske direkt till omyndiga studerande aktualiserades i utredningen under arbetet med om ett särskilt stöd till studerande föräldrar skulle införas i studiehjälpen. Även uppdraget att föra in studerande med funktionsnedsättning i studiestödsystemet medförde att utbetalningsfrågor blev aktuella. studiehjälpsutredning behandlade frågan och föreslog ett ungdomsbidrag som skulle betalas ut även till underåriga i syfte att bland annat stärka deras självständighet. CSN har också tagit upp ämnet i en skrivelse till utredningen och föreslagit att studiehjälp ska betalas ut till omyndiga studerande, delvis i syfte att betona stödets utbildningspolitiska inriktning. Att utbetala studiebidraget till de omyndiga studerandes föräldrar eller någon annan vårdnadshavare ger upphov till betänkligheter när det gäller de unga studerande som av olika skäl inte bor tillsammans med sina föräldrar. Om den underåriga studerande dessutom inte har någon kontakt med sina föräldrar, vilket torde vara en inte helt ovanlig situation i de fall den studerande själv har fått barn, skulle en utbetalning till föräldrarna kunna föranleda problem i det att bidraget inte når den studerande. Ett exempel på en situation där studiebidraget inte kom den studerande till godo är ett beslut från ÖKS9 där omständigheterna var sådana att det förelåg en konflikt mellan modern och den 16- åriga dottern, vilket hade föranlett dottern att rymma hemifrån och folkbokföra sig hos sin pojkväns familj. , som inte fann någon grund för ett omhändertagande enligt LVU eftersom den unga inte befann sig i någon skadlig miljö, ansökte om att studiebidraget skulle betalas ut till socialnämnden i stället för till modern, eftersom modern inte uppfyllde sitt föräldraansvar avseende bland annat försörjning. ÖKS fann dock att det inte förelåg särskilda skäl att betala ut studiebidraget till socialnämnden, 9 ÖKS:s beslut från , dnr 2009-00030. eftersom socialnämnden inte hade övertagit försörjningsansvaret för den unga från vårdnadshavaren. Ett annat problem, som CSN har vittnat om, är att social- nämnder i en del fall inte anger grunderna för begäran om ändring av betalningsmottagare för studiebidrag. När CSN ber nämnderna att komplettera ansökan, hänvisar nämnderna ofta till att upp- gifterna omfattas av sekretess och därför inte kan lämnas ut. Att det kan finnas fog för socialnämndernas inställning framgår av en dom från Kammarrätten i Göteborg.10 I målet slog kammarrätten fast att trots att den efterfrågade domen var offentlig hos förvalt- ningsrätten, så omfattades såväl målnumret som vissa uppgifter i domen, av sekretess hos socialnämnden och kunde därmed inte lämnas ut. Dagens system fungerar således i en del fall inte på ett till- fredställande sätt. De ungdomar som har barn får enligt uppgift från såväl barnbidraget som ett eventuellt underhålls- stöd till barnet utbetalt till sig trots att de är underåriga. Detta talar för att även studiehjälpen utbetalas direkt till den studerande även om han eller hon är underårig. Därtill finns det ytterligare goda skäl för att ungdomar själva ska ha möjlighet att disponera studiebidraget. I kapitel 2 förs förslag fram på en modernisering av stödet och syftet med stödet har omformulerats till att enbart vara ett stöd för studier och inte längre ett stöd till barnfamiljer. Mål för stödet är bland annat att stödja ungdomars utveckling till självständiga och ansvarstagande medborgare genom att ge dem ansvar för en egen ekonomi. Om studiebidraget utbetalas till den unge skulle det ytterligare betona att studiebidraget är ett bidrag som är riktat till den studerande och inte till hans eller hennes familj. En ordning som innebär att man förlorar ersättningen om man skolkar blir sannolikt lättare för den unge att ta till sig om han eller hon själv får disponera över studiebidraget. En utbetalning till studerande skulle sålunda vara en tydlig renodling av stödet som utbildningspolitiskt till sin karaktär, vilket är ett av syftena med de föreslagna förändringarna för studiehjälpen. Ett ökat inflytande för ungdomar ligger också i linje med regeringens mål för den nationella ungdomspolitiken, se avsnitt 11.6.2. Dagens ordning att studiebidraget betalas ut till föräldrarna, 10 Kammarrätten i dom från , mål nr 131-13. kan av ungdomarna uppfattas som en förstärkning av föräldrarnas ställning och därmed en försvagad självständighet för egen del. Särskilt påtagligt blir detta för ungdomar som inte längre bor tillsammans med sina föräldrar utan har ett eget hushåll och därmed egen ekonomi. Enligt får dessa ungdomar, trots att de är underåriga, själva ingå sådana rättshandlingar som krävs för den dagliga hushållningen eller uppfostran av barn som tillhör hushållet. Ett eget hushåll kräver att den underåriga har medel för sin dagliga försörjning och även ett visst mått av ekonomisk självständighet. Mot denna bakgrund kan det tyckas främmande att de ungdomar som studerar inte får studiebidrag utbetalt till sig. Särskilt med beaktande av att en underårig själv får bestämma över sin arbetsinkomst efter det att han eller hon fyllt . En utbetalning till underåriga skulle även lösa problemen dels i de fall då det är oklart vilken vårdnadshavare som ska vara mottagare av stödet, dels i de fall då utbetalning ska ske till någon annan än vårdnadshavare, såsom socialnämnd eller familjehem. En annan fördel är att CSN:s administration av stödet skulle förenklas. Utbetalningsfrågor innebär en avsevärd administration för CSN, eftersom det inte alltid är givet vem som ska vara mottagare av stödet. En rimlig konsekvens av en förändring till att göra utbetalning av studiebidrag direkt till underåriga, är att återkravsreglerna ändras så att den underåriga även är betalningsskyldig för felaktigt eller för mycket utbetalt studiebidrag, se vidare avsnitt 11.7.5. En sådan ordning kan dock vara diskutabel, eftersom det kan få till följd att en omyndig hamnar i skuld som han eller hon inte förmår att betala tillbaka. En betalningsanmärkning kan innebära allvarliga konsekvenser för en ungdom när det gäller möjligheten att låna pengar, hyra en lägenhet, skaffa ett telefonabonnemang etc. genomför även kreditkontroller innan anställningsavtal träffas. Kreditupplysningsföretagen har vanligtvis kvar en notering om en betalningsanmärkning gällande en privatperson efter den dag anmärkningen registrerades. Ungdomligt oförstånd bestående av av skolk kan således medföra en risk för att den unge får en dålig start på vuxenlivet. Att ungdomar riskerar att skuldsätta sig vid unga år är det främsta argumentet mot en utbetalning till underåriga studerande. Om förslagen i avsnitt 11.8.3 genomförs, såsom avräkning mot utbetalningar i nästkommande beviljningsperiod samt att återkrav inte bör ske för belopp som understiger , innebär det emellertid att antalet återkrav skulle kunna begränsas. Som framgår av framställningen i avsnitt 11.8.2 avser återkravsfordringarna normalt inte särskilt höga belopp; medianvärdet för en återkravs- skuld av studiehjälp är och endast i av fallen rör det sig om fordringar som avser ett högre belopp än . Om CSN använder sig av möjligheten att fatta interimistiska beslut om att innehålla utbetalningar, se avsnitt 11.8.3, kommer sannolikt återkravsfordringarna att begränsas beloppsmässigt. En annan invändning mot ordningen att betala ut studiebidrag till omyndiga studerande är att det kan hävdas att föräldrarnas underhållsskyldighet därigenom undergrävs, eftersom de inte har möjlighet att påverka hur pengarna används. Den enkätunder- sökning som CSN gjort tillsammans med utredningen visar dock att de flesta studerande, , själva bestämmer över hela studiebidraget och att bestämmer över studiebidraget tillsammans med sina föräldrar. av de svarande uppgav att föräldrarna eller någon annan bestämde över studie- bidraget. De flesta föräldrar låter således sina ungdomar själva disponera över hela eller delar av studiebidraget. Även om det inte är önskvärt att underåriga sätts i skuld anser jag, mot bakgrund av att antalet återkrav och att storleken på dessa kan begränsas genom vissa åtgärder samt det förhållandet att återkravsfordringarnas storlek rör förhållandevis låga belopp, att skälen för en utbetalning av studiebidrag till underåriga väger över. Särskilt påtagligt blir behovet för de ungdomar som har eget boende. Jag föreslår därför att studiebidrag ska betalas ut även till omyndiga studerande. Mitt förslag: Studiebidrag ska betalas ut till den studerande. 11.7.2Utbetalning av studiebidrag för omyndiga studerande till annan En fråga som aktualiseras är om utbetalning av studiebidrag till omyndiga studerande kommer att innebära problem i och med förslaget om att studerande med funktionsnedsättning inordnas i När det gäller elever i gymnasiesärskolan har de en funktionsnedsättning som kan innebära att de har en begränsad förmåga att själv handha studiehjälpen. Om eleven saknar eller har en begränsad sådan förmåga har föräldrarna såsom förmyndare en skyldighet att hjälpa den unge att förvalta bidraget. Om den omyndiga eleven dock inte önskar hjälp, kan emellertid inte förmyndarna hävda att de har rätt att hjälpa till med förvaltningen av bidraget. I fråga om tillgångar som omyndiga enligt lag råder över gäller nämligen inte förmyndarens förvaltningsrätt enligt 12 kap 1 § andra stycket FB. En god man eller förvaltare kan inte heller förordnas för underåriga i dessa fall. En bristande förmåga att förvalta studiebidraget kan också gälla för underåriga studerande i gymnasieskolan. Ett förslag är därför att införa undantagsregler i studiestödslag- stiftningen om att studiebidrag för en omyndig studerande får betalas ut till vårdnadshavaren, om det föreligger särskilda skäl. Sådana skäl kan exempelvis vara att den omyndige studerande på grund av sjukdom, psykisk störning eller liknande förhållande är ur stånd att förvalta studiebidraget och att det inte är tillräckligt att den studerande får hjälp med förvaltningen av vårdnadshavaren eller andra anhöriga. Ett annat exempel är att den underåriga missbrukar behörigheten att själv förvalta studiebidraget, jfr med 9 kap. 2 a § tredje stycket FB. Syftet är inte att en ändring av betalningsmottagare ska ske för att i allmänhet få till stånd en klokare förvaltning av bidraget, utan det ska röra sig om ett missbrukande av bidraget. Det bör således föreligga särskilda skäl för åtgärden att frånta den studerande rätten att själv förvalta medlen. Om det föreligger särskilda skäl för att den underårige inte bör vara betalningsmottagare, ska i första hand utbetalningen i stället ske till vårdnadshavaren. I de fall där det kan konstateras att den omyndiga studerande inte bör vara betalningsmottagare, men en utbetalning till vårdnadshavaren inte är aktuell, eftersom även dennes förmåga brister eller det av något skäl inte finns någon vårdnadshavare för den underårige, bör även socialnämnden eller någon annan lämplig person kunna vara betalningsmottagare. En utbetalning till socialnämnden eller någon annan person torde dock bli ytterst sällsynt och endast ske i undantagsfall. Det bör därför föreligga synnerliga skäl om en sådan utbetalning ska få ske, se vidare i avsnitt 11.7.7 om bedömningen av vad som kan anses utgöra synnerliga skäl. En begäran om att utbetalning av studiebidraget ska ske till någon annan än den omyndige studerande får ske från vårdnads- havaren eller socialnämnden. Undantagsreglerna bör särskilt aktualiseras för elever i gymnasiesärskolan, men kan även tillämpas för elever i gymnasie- skolan. I de allra flesta fall när en omyndig studerande brister i förmåga att förvalta bidraget torde dock föräldrarna kunna vara behjälpliga, utan att ett förfarande om ändring av betalnings- mottagare behöver ske. Ansökningar om att studiebidraget inte ska betalas ut till omyndiga studerande, kommer därför enligt min bedömning inte att ske i någon hög utsträckning. Mitt förslag: Om det finns särskilda skäl kan studiebidrag för en omyndig studerande betalas ut till vårdnadshavaren och om det finns synnerliga skäl till socialnämnden eller någon annan lämplig person. Detta får ske på begäran av vårdnadshavaren eller socialnämnden. 11.7.3Utbetalning av inackorderingsstöd till omyndiga studerande? Frågan är om även inackorderingsstöd ska utbetalas till omyndiga studerande eller om det fortsatt ska utbetalas till den studerandes föräldrar eller någon annan vårdnadshavare. Samma skäl som anförs för en utbetalning av studiebidraget till omyndiga studerande gör sig gällande även för inackorderings- stödet; att stödet inte kommer den studerande till godo i en del fall, att markera att stödet är utbildningspolitiskt, att bidra till ungdomars självständighet och inflytande, samt att CSN:s administration skulle förenklas avsevärt. Ett annat skäl för att inackorderingsstöd bör utbetalas till omyndiga studerande är att regelverket för utbetalningar av studiehjälp då skulle bli enhetligt. Att ha olika system för de två bidragen inom studiehjälpen främjar inte ett effektivt och överblickbart system. En sådan ordning skulle innebära mer administration och högre kostnader eftersom det, för de omyndiga studerande som har såväl studiebidrag som inackorderingsstöd, krävs utbetalningar till två olika mottagare. beräkningar innebär det att CSN får göra dubbla utbetalningar i drygt 10 000 fall. Enligt den enkätundersökning som CSN gjort tillsammans med utredningen framgår dock att det är långt ifrån lika många studerande som själva får bestämma över inackorderingsstödet som över studiebidraget.11 Anledningen till skillnaden kan bero på att det är en omyndig studerandes vårdnadshavare som ingår hyresavtalet med hyres- värden för inackorderingsbostaden. Om inte den studerande betalar hyran för bostaden är det vårdnadshavaren som drabbas av hyresskulder. Detta talar för att vårdnadshavaren bör disponera inackorderingsstödet. Inackorderingstillägg lämnas enligt 2 kap. 2 § andra stycket studiestödsförordningen även till grundskoleelever i årskurserna 7– 9 om utbildningen genomförs vid en riksinternatskola eller den studerande är utlandssvensk och utbildningen genomförs inom skolväsendet. Enligt 2 kap 1 § studiestödsförordningen lämnas inackorderingstillägg även till grundskoleelever fr.o.m. årskurs 4 som går på en förberedande dansarutbildning. Det skulle vara synnerligen olämpligt att så unga studerande som grundskoleelever i mellanstadiet och högstadiet ska få ansöka, ta emot och råda över inackorderingsstödet. Så trots de skäl som finns för att även inackorderingsstöd bör utbetalas till omyndiga studerande, avgör de anförda skälen mot ett sådant förfarande saken. Min bedömning blir därför att inackorderingsstöd fortsatt ska betalas ut till den omyndiga studerandes vårdnadshavare. Den allmänt utformade hänvisningen i 2 kap. 33 § studiestödsförord- ningen om att utbetalningen ska ske enligt samma grunder som tillämpas vid utbetalning av allmänt barnbidrag, bör tas bort eftersom det är oklart vad som avses med detta uttryck. Mitt förslag: Inackorderingsstöd ska betalas ut till den studerandes vårdnadshavare. Om den studerande är myndig, ska inackorderingsstödet betalas ut till honom eller henne själv. 11 Det är av föräldrarna eller någon annan som bestämmer helt över inackorderingstillägget, medan det är av föräldrarna eller någon annan som bestämmer helt över studiebidraget. 11.7.4Talerätt för omyndiga studerande Studiebidrag för studier i får lämnas utan ansökan. Studiebidrag för studier utomlands får emellertid lämnas bara efter ansökan. Denna ska vara undertecknad av den studerandes förmyndare om den studerande är omyndig.12 Trots förslaget om att studiebidrag ska betalas ut till en omyndig studerande bör denna bestämmelse kvarstå, eftersom det är rimligt att studier utomlands sanktioneras av en omyndig studerandes vårdnads- havare. För att en omyndig studerande själv ska kunna föra sin talan i ärenden som rör studiebidraget krävs det en reglering av detta eftersom en omyndig som huvudregel inte har någon processhabilitet, utan vårdnadshavaren företräder sitt barn så länge barnet är omyndigt. En bestämmelse om talerätt för underåriga som fyllt avseende skolfrågor finns numera i skollagen. Jag föreslår därför att en bestämmelse om talerätt för omyndiga studerande i ärenden som rör studiebidrag förs in i studiestöds- lagen. Mitt förslag: En omyndig studerande ska själv kunna föra sin talan i ärenden som rör studiebidrag. 11.7.5Återkrav för omyndiga studerande Förslaget om att utbetalning av studiebidrag ska ske till omyndiga studerande kräver följdändringar i återkravsreglerna. Den nuvarande regeln i 5 kap. 3 § studiestödslagen föreslås därför ändras till att en omyndig studerande själv är betalningsskyldig. En förutsättning är dock att den studerande var betalningsmottagare för bidraget. Om i stället den studerandes vårdnadshavare var betalningsmottagare ska han eller hon, under förutsättning att han eller hon också är förmyndare, vara betalningsskyldig för åter- kravet. Bestämmelsen gäller såväl för återkrav av studiebidrag som för inackorderingsstöd. 12 Se 2 kap. 28 och 29 §§ studiestödsförordningen. Mitt förslag: Om ett återkrav avser studiehjälp till en studerande som vid utbetalningstillfället var omyndig, är den studerande betalningsskyldig, om han eller hon var betalnings- mottagare för bidraget. Om den studerandes förmyndare var betalningsmottagare är han eller hon betalningsskyldig. 11.7.6Omfattas omyndigas förfogande över studiebidraget av regler? Studiestödslagen är utformad på så sätt att studiehjälpen är en förmån som tillkommer eleven och bidraget är därför elevens egendom, även när denne är omyndig13. Frågan är dock om regler om att en omyndig inte får råda över sin egendom eller åta sig förbindelser blir aktuell när studiebidrag utbetalas till en omyndig studerande. Enligt lagkommentaren till 9 kap. 1 § FB är denna huvudregel så allmänt avfattad att därunder faller inte bara rättshandlingar på förmögen- hetsrättens område utan även vissa rättshandlingar på familje- och arvsrättens område. I lagkommentaren14 berörs dock inte om offentligrättsliga rättshandlingar omfattas av bestämmelsen, men det hänvisas till rättsfallet NJA 1978 s. 278 där en underårig elev, inte dennes förmyndare, ansågs ha ådragit sig skyldighet att betala tillbaka studiehjälp när studierna avbröts. JO har i ett initiativärende mot det tidigare angående ansökningar om förlängt under- hållsstöd undertecknade enbart av underåriga,15 hänfört sig till 9 kap. 1 § FB i bedömningen av ärendet. JO anför att regleringen om underårigs bristande rättshandlingsförmåga syftar till att skydda den omyndige mot följderna av ekonomiskt ofördelaktiga rättshandlingar, och att en ansökan om förlängt underhållsstöd inte kan anses vara så fri från ekonomisk risk att en underårig av den anledningen skulle vara behörig att själv ansöka om stödet. JO anför vidare att undantagen från huvudregeln i 9 kap. 1 §, som finns i andra lagrum i 9 kap. FB, inte kan åberopas som stöd för att en underårig skulle vara behörig att själv ansöka om förlängt underhållsstöd, samt att det i lagen (1996:1030) om underhållsstöd inte heller på det sätt som avses i 9 kap. 1 § FB finns någon direkt 13Se Högsta domstolens domskäl i NJA 1978 s 278. 14Walin s. 312 ff. föreskrift som ger stöd för uppfattningen att omyndig skulle kunna ansöka om förlängt underhållstöd. Att JO har bedömt att 9 kap. 1 § FB är tillämplig vid en ansökan om förlängt underhållsstöd från en omyndig studerande, ger stöd för att bestämmelsen även bör tillämpas när studiebidrag utbetalas till en omyndig studerande. Ett undantag från regeln i 9 kap. 1 § FB bör därför införas i studiestödslagen. Denna regel bör fastställa att en omyndig studerande själv får ta emot och råda över studiebidraget i den mån som följer av reglerna om utbetalning och talerätt i studiestöds- lagen. Regeln innebär att rättigheten för den omyndiga studerande att ta emot och råda över studiebidraget då kan inskränkas, vilket föreslås ske genom undantagsreglerna om att vid särskilda respektive synnerliga skäl ska studiebidraget inte utbetalas till omyndiga studerande, se avsnitt 11.7.2. Mitt förslag: En omyndig studerande får själv ta emot och råda över studiebidraget i den omfattning som följer av studiestöds- lagen. 11.7.7Utbetalning av inackorderingsstöd för omyndiga studerande till socialnämnd eller annan För det fallet att studiebidrag kommer att utbetalas till omyndig studerande, kommer dagens regler om utbetalning av studiehjälp som återfinns i 2 kap. 33 § studiestödsförordningen endast att aktualiseras för inackorderingsstöd. Bestämmelsens andra stycke, som handlar om utbetalning till socialnämnd eller någon annan, bör ändras så att dessa regler bättre stämmer överens med motsvarande regler om utbetalning av barnbidrag.