sou · H1B372 · 2013-10-09 00:00:00 — De samtalar även om vilka svårigheterna är att bli beviljad skuldsanering, vilka löpande utgifter som finns och betydelsen av en fungerande vardagsekonomi. Enligt budget- och skuldrådgivarna i brukar de betona att de själva inte fattar några beslut. Däremot brukar de uppmana gäl- denären att avvakta med sin ansökan om det finns kända faktorer som kan påverka prognosen, t.ex. om en fråga om sjukersättning inte är avgjord, om gäldenären inte har en fast adress eller har avslutat en behandling för missbruk. De framhåller vikten av att gäldenären är redo att genomföra en skuldsanering. De hindrar inte någon att ansöka, men brukar vara tydliga med att peka på riskerna med en ansökan om gäldenärens situation inte är stabil. De brukar också informera om svårigheterna och möjligheterna att få en ansö- kan beviljad. Budget- och skuldrådgivarna i brukar göra en beräkning av om det är möjligt för gäldenären att få skuldsanering. De anser att deras uppgift är att hitta en lösning för gäldenären och att denna nödvändigtvis inte är skuldsanering. De presenterar därför de val- möjligheter som finns. Enligt dem har gäldenärerna ofta med sig en Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären ansökningsblankett till sitt första möte, men den brukar de lägga åt sidan om gäldenärens ekonomi inte är i balans. I stället brukar de göra en budget över gäldenärens ekonomi och låta förfarandet få ta tid, vilket de menar gör en eventuell framtida ansökan mindre besvärlig. De betonar att de aldrig hindrar gäldenärer från att ansöka, men att det för vissa av gäldenärerna får ta . För dem är det viktigt att det finns lösningar även för de gäldenärer som inte beviljas skuldsanering. Enligt budget- och skuldrådgivarna i uppmuntrar de i prin- cip alltid gäldenären att ansöka om skuldsanering. Undantaget är om gäldenären är aktiv missbrukare, då hjälper de till med en ansökan först sedan gäldenären genomgått en behandling. De stöttar även gäldenärer med begränsade utsikter att få bifall till sin ansökan. De förespråkar alltid skuldsanering om gäldenären därigenom kan bli skuldfri än genom en frivillig uppgörelse. De upp- fattar att deras uppdrag förändrats väsentligt sedan egenförsöket avskaffades. Av dem de hjälper att ansöka beviljas skuldsanering i av fallen. Stöd efter att skuldsanering har beviljats Skuldsaneringsteamet i uppger att de brukar hänvisa gäldenär- erna till budget- och skuldrådgivarna för hjälp under betalnings- planen, men att många gäldenärer ändå vill klara sig på egen hand. Enligt budget- och skuldrådgivarna i brukar gäldenären erbju- das att träffa dem när de får beslut om skuldsanering. På grund av begränsade resurser kontaktar de inte själva gäldenären under skuld- saneringsperioden. Budget- och skuldrådgivarna i uppger att de brukar erbjuda gäldenärerna stöd under skuldsaneringen, men att det är ovanligt att någon utnyttjar detta. Det stöd som efterfrågas är hjälp med de första betalningarna. Även i , och brukar rådgivarna ibland hjälpa gäldenärerna under betal- ningsplanen. Enligt budget- och skuldrådgivarna i saknar de resurser att bistå alla gäldenärer . Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären För bedömningen av hur stödet till gäldenären bör vara utformat har vi undersökt den statistisk som finns om hur budget- och skuld- rådgivningen bedrivs och hur gäldenärernas tillgång till verk- samheten ser ut. Dessutom har vi undersökt den statistik som finns om omprövningsärenden, för att se efter i vilken utsträckning skuldsaneringsgäldenärer klarar av att genomföra en skuldsanering och hur stort behovet av stödet är. 12.4.2Budget- och skuldrådgivningens verksamhet årliga utvärdering visar att uppskattningsvis 44 000 personer kontaktade kommunernas budget- och skuldråd- givning . Budget- och skuldrådgivarna är delaktiga i drygt sju av tio ansökningar om skuldsanering.13 erbjöd 287 av landets 290 kommuner budget- och skuldrådgivning till sina invånare. Trots att rådgivningsskyldig- heten är lagstadgad saknades alltså rådgivning i tre kommuner: , och . Av landets kommuner bedriver inte någon rådgivning i egen regi, utan köper in den från andra kommuner eller konsulter.14 I vissa kommuner är rådgivningsverksamheten mycket begränsad; i tolv kommuner erbjuds inte mer än 0,5–. Detta är företrädesvis kommuner med färre än 13 000 invånare. I 21 pro- cent av kommunerna är det fråga om . lägger fler kommuner mer tid på sin rådgiv- ningsverksamhet . Alla kommuner med minst 80 000 invånare har åtminstone en heltidstjänst med budget- och skuld- rådgivning. I 13 kommuner är det fråga om fler än tre heltidstjäns- ter. Den genomsnittliga tid som erbjuds de invånare som har till- gång till budget- och skuldrådgivning är per invånare och år.15 13Se 2013:10, Kommunernas budget- och skuldrådgivning 2013 – en lägesrapport, s. 25 ff. 14Se 2013:10, Kommunernas budget- och skuldrådgivning 2013 – en lägesrapport, s. 5 och 13 ff. 15Se 2013:10, Kommunernas budget- och skuldrådgivning 2013 – en lägesrapport, s. 14 ff. Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären Sammanlagt arbetar 350 personer som budget- och skuldråd- givare i landet, vilket innebär att det går en rådgivare på drygt 40 000 invånare. Budget- och skuldrådgivarnas sammanlagda arbetstid motsvarar 230 årsarbetskrafter. I genomsnitt är av arbets- tiden inriktad på de allra mest skuldsatta, i form av hjälp med skuldsanering. I av kommunerna har rådgivaren även andra arbetsuppgifter, t.ex. ansvar för konsumentvägledning, eko- nomiskt bistånd, överförmyndarförvaltning och bibliotek. Det varierar vilken del av kommunen som rådgivningen är inordnad under. Det vanligaste är att socialnämnden ansvarar för verksam- heten, men även t.ex. kommunstyrelsen och andra nämnder kan vara uppdragsgivare.16 Väntetiden för att komma i kontakt med budget- och skuldråd- givning varierar från ingen kö alls till som mest . I 13 kommuner uppgår väntetiden till mer än och i fyra kom- muner får invånarna vänta . Den genomsnittliga väntetiden är . rekommenderar att kommunen ska kunna ta emot en hjälpsökande inom en månad, vilket av kommunerna också lyckas med. Det för- hållandet att vissa kommuner köper in budget- och skuldrådgiv- ning verkar inte nämnvärt påverka kötiderna.17 En undersökning visar att den genomsnittliga handläggningstiden från gäldenärens första besök hos budget- och skuldrådgivare till dess att ansökan skickas in uppgår . En beräkning visar att varje skuldsaneringsärende tar i genomsnitt (jfr avsnitt 7.4.1). av kommunerna erbjuder någon form av öppen mottagning, dvs. besökstid som inte kräver förhandsbokning.18 Vid en undersökning av skuldsaneringsprocessens omprövnings- ärenden framgår att antalet gäldenärer som blir föremål för ansökan om omprövning har ökat –2012 (se tabell 12.1). 16Se 2013:10, Kommunernas budget- och skuldrådgivning 2013 – en lägesrapport, s. 19 ff. 17Se 2013:10, Kommunernas budget- och skuldrådgivning 2013 – en lägesrapport, s. 25. 18Se 2013:10, Kommunernas budget- och skuldrådgivning 2013 – en lägesrapport, s. 28. Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären aktualiserades omprövning för 2 126 gäldenärer, vilket kan jämföras med 686 gäldenärer år 2007.19 I sammanhanget måste beaktas att antalet pågående skuldsaneringsärenden mer än för- dubblades . av gäldenärerna aktuali- serades 2007, medan motsvarande siffra hade ökat till år 2012.20 Orsak till ansökan om omprövning Skälen till en ansökan om omprövning varierar beroende på om det är gäldenären eller borgenärerna som ansöker, vilket framgår av tabell 12.2. Den främsta orsaken till en gäldenärs ansökan om omprövning är försämrad ekonomi, medan borgenärerna oftast anger att betalningsplanen inte har följts.21 19Se , Verksamhetsanalys – Omprövningar inom skuldsaneringsprocessen, s. 15 f. Siffran kan jämföras med det totala antalet ansök- ningar om omprövningar, som var 2 842 stycken, se Kronofogde- myndighetens årsredovisning 2012, s. 28. 20Se , Verksamhetsanalys – Omprövningar inom skuldsaneringsprocessen, s. 10 ff. 21Se , Verksamhetsanalys – Omprövningar inom skuldsaneringsprocessen, s. 17. Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären En dryg tredjedel av ansökningarna om omprövning kommer in till efter skuld- saneringsbeslutet (se tabell 12.3). Det är tydligt att den första delen av skuldsaneringsperioden är den mest kritiska. Har gäldenären väl klarat sig igenom den första halvan av den (normalt) femåriga skuld- saneringsperioden förefaller risken för omprövning tydligt minska.22 Omprövningar som leder till ändring eller upphävande av gäldenärerna som beviljades skuldsanering fick sitt beslut ändrat under skuldsanerings- perioden, medan aldrig blev föremål för omprövning över- huvudtaget. En viss begränsad ökning av andelen ändrade skuld- saneringar kan noteras () jämfört med ().23 22Se , Verksamhetsanalys – Omprövningar inom skuldsaneringsprocessen, s. 17 f. 23Se , Verksamhetsanalys – Omprövningar inom skuldsaneringsprocessen, s. 15 ff. Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären har upphävt sammanlagt 708 skuld- saneringsärenden –2012, vilket framgår av tabell 12.4. Det motsvarar av de gäldenärer som blivit föremål för omprövning. Men andelen gäldenärer som har fått sin skuldsanering upphävd är inte högre än av de ärenden som kunnat följas under hela skuldsaneringsperioden. Med andra ord klarade av samtliga skuldsaneringsgäldenärer att genomföra skuldsaneringen, inräknat även dem som inte haft någon betalningsplan. Som en jämförelse kan nämnas att andelen skuldsaneringsbeslut som upphävts efter beslutsåret uppgick till (för beslut fattade ). Mot- svarande siffra för var (för beslut fattade ). Andelen upphävda skuldsaneringar har ökat med två pro- centenheter till år 2012.24 Betalningsförmågans samband med andelen omprövningar Vid en analys som genomfört under- söktes 150 omprövningsärenden särskilt (se tabell 12.5). Det kunde då noteras ett samband mellan gäldenärens betalningsförmåga och sannolikheten för omprövning. I samtliga undersökta ompröv- ningsärenden där gäldenären inte hade någon betalningsplan (noll- beslut), avslogs ansökan om omprövning. De flesta gäldenärer som blir föremål för omprövning har en sammanlagd betalningsförmåga som överstiger . Risken för att gäldenären ska bli föremål för omprövning synes alltså öka ju högre belopp som ska betalas under skuldsaneringen. –2012 fattades nollbeslut för av de gäldenärer som beviljades skuld- 24 Se , Verksamhetsanalys – Omprövningar inom skuldsaneringsprocessen, s. 15 ff. Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären Av naturliga skäl har de inte varit särskilt exponerade för omprövningar.25 Förslag: Budget- och skuldrådgivningens verksamhet ska vara inriktad på att hjälpa så många gäldenärer som möjligt att ansöka om skuldsanering och erbjuda ett aktivt stöd under skuldsane- ringen. I skuldsaneringslagen ska anges att kommunen ska lämna budget- och skuldrådgivning till skuldsatta personer. Det ska förtydligas att denna skyldighet gäller under skuldsanerings- förfarandet till dess att skuldsaneringen är helt avslutad. Tillsynsansvaret över kommunernas budget- och skuldråd- givning bör förtydligas. Skuldsaneringsgäldenärerna har ett stort behov av stöd En överskuldsatt person befinner sig i en utsatt situation och det är ofta en mycket krävande process att försöka ta itu med sina ekono- miska problem. För att ansöka om och genomföra en skuldsanering kan behovet av information, stöd och hjälp vara stort. Våra sam- rådsparter vittnar också om att de uppfattar att gäldenärerna har ett omfattande stödbehov. Det ska också beaktas att det efter den senaste lagändringen har blivit vanligare att skuldsaneringsgälde- närer har färskare skulder än tidigare (se avsnitt 9.5.2). En gäldenär som inte har en lång historia av överskuldsättning och t.ex. aldrig 25 Se , Verksamhetsanalys – Omprövningar inom skuldsaneringsprocessen, s. 19 ff. Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären varit föremål för löneutmätning, kan i vissa fall vara ovan vid de knappa ekonomiska ramar som det innebär att leva med en skuld- sanering. Sådana personer kan därför ha ett särskilt behov av stöd . Vi förväntar oss att stödbehovet kommer att förändras något genom våra förslag om ändringar i skuldsaneringsprocessen. Ansök- ningsförfarandet kommer att bli enklare att hantera för den enskilde (se kapitel 7) och något fler gäldenärer kan sannolikt klara av att ansöka på egen hand. Det kommer även att bli enklare för dem som hjälper gäldenären med ansökan. kan det förväntas att en stor andel gäldenärer även fortsättningsvis har ett behov av infor- mation och annat stöd innan en ansökan kan ges in. Genom vårt förslag om att betalningar ska påbörjas redan vid inledandebeslutet (se kapitel 9) blir hjälpbehovet under själva skuldsaneringstiden än mer angeläget. Den föreslagna betalningsförmedlingen (se kapitel 10) kommer å andra sidan att minska behovet av hjälp för gäldenär- en att genomföra sina betalningar . Budget- och skuldrådgivningen – det främsta stödet till gäldenären Kommunernas budget- och skuldrådgivning har sedan skuldsane- ringslagen infördes haft det främsta ansvaret för stöd och råd- givning till gäldenärerna, såväl före ansökan som under själva skuld- saneringen. Detta ansvar anges i skuldsaneringslagen genom en uttrycklig skyldighet för kommunerna att lämna råd och anvis- ningar i budget- och skuldfrågor till skuldsatta personer. Den gäller också under skuldsaneringsförfarandet och för en betalningsplan. Av förarbetena framgår att grundidén är att de kommunala rådgivarna genom olika former av ekonomisk råd- givning ska dels bidra till att förebygga överskuldsättning dels hjälpa skuldsatta personer att finna en lösning på sina problem. Där anges vidare att rådgivarna även ska ge råd till och verka för olika former av frivilliga uppgörelser för gäldenärer som av en eller annan anledning inte kan eller vill komma i fråga för en skuldsanering enligt lagen.26 Genom den serviceskyldighet som anges i förvaltningslagen har även ett ansvar mot gäldenären att svara på frågor och reda ut oklarheter. Därutöver finns det frivilligorganisa- tioner, kuratorer och diakoner med flera som bistår gäldenärer på 26 Se prop. 2005/06:124 s. 73. Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären Men budget- och skuldrådgivarna utgör trots allt – generellt sett – det mest centrala stödet för den enskilde under skuld- saneringsprocessen. Våra samråd har också visat hur betydelsefulla de är i denna roll. Rådgivningen sker till största del före ansökan om skuldsanering När kravet på ett egenförsök avskaffades genom reform förändrades budget- och skuldrådgivarnas roll. Vikten av att stödja gäldenären med budgetrådgivning under en pågående betalnings- plan betonades. En professionell vägledning från gäldenärens första kontakt med en rådgivare till dess att skuldsaneringen är helt avslutad ansågs öka möjligheterna för fler gäldenärer att bli ekonomiskt rehabiliterade.27 Trots att reform underströk vikten av stöd under hela skuldsaneringsperioden, visar våra samråd att budget- och skuld- rådgivarnas bistånd främst är hänförligt till tiden före ansökan. Kontakten med gäldenärerna efter beviljad skuldsanering är där- emot mycket begränsad. En orsak till detta kan givetvis vara att gäldenären inte önskar något ytterligare stöd. Å andra sidan har våra samråd gett oss information om att budget- och skuldråd- givarna inte heller själva är särskilt aktiva för att initiera någon regelbunden uppföljning och budgetrådgivning. En stor del av budget- och skuldrådgivarnas arbete är inriktat mot att reda ut gäldenärens ekonomiska situation och enbart av arbetstiden avser skuldsanering. Vid våra samråd har framkommit att många budget- och skuldrådgivare anser att det är nödvändigt att gäldenären först får insikt i sin ekonomiska situation och lär sig hantera denna innan skuldsanering ska aktualiseras. De har framhållit vikten av att gäldenären har förutsättningar att klara av betalningsplanen och menar att det annars är stor risk för att gäl- denären misslyckas med sin skuldsanering. Det har dessutom nämnts för oss att budget- och skuldrådgivare gör en bedömning av om gäldenären uppfyller kraven enligt skuldsaneringslagen. Om gäldenären inte anses vara redo eller inte bedöms uppfylla lagens krav finns det vissa rådgivare som avråder gäldenären från att ansöka. Vikten av att överväga och pröva alternativa lösningar har också betonats av budget- och skuldrådgivarna. En del av arbetet utgörs av 27 Se prop. 2005/06:124 s. 36. Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären försök att få till stånd frivilliga överenskommelser med borgenärerna. En synpunkt som framförts från rådgivarna är att förutsättningarna för sådana uppgörelser omöjliggörs om gäldenären fått ett avslag på en ansökan om skuldsanering. De anser därför att möjliga alternativ bör undersökas innan frågan om skuldsanering aktualiseras. Rådgivningsverksamheten bör inte fördröja ansökan är väntetiden till budget- och skuldrådgivningen i landet . Därefter följer en genomsnittlig handläggningstid . För de flesta gäldenärer dröjer det därför närmare innan en ansökan om skuld- sanering kan lämnas in, i vissa fall kan det bli fråga om än så. Handläggningstidens längd är ibland beroende av omständigheter utanför rådgivarens kontroll, t.ex. att gäldenären inte kommer in med de uppgifter som krävs eller att nödvändiga beslut från myndigheter dröjer. Vår bedömning är att rådgivnings- verksamheten i viss mån bör kunna bedrivas på ett annat sätt än som sker , för att förkorta det arbete som föregår en ansökan. På så sätt riskerar inte skuldsaneringsprocessen att fördröjas, och gäldenärerna kan snabbare komma ur sin ekonomiskt besvärliga situation. Vårt förslag om att ansökningsförfarandet ska förenklas innebär att ansökan inte längre behöver innehålla en utförlig redogörelse för gäldenärens skulder (se avsnitt 7.5.5). Eftersom det är viktigt att ange de skulder som gäldenären är skyldig att ta med i sin ansökan kan det finnas anledning att ta kontakt med en budget- och skuldrådgivare för att få hjälp i den delen. Genom att de uppgifter som rådgivarna behöver hjälpa gäldenärerna med ändå blir begränsade, kan det bidra till att handläggningstiden förkortas. En synpunkt som förts fram av budget- och skuldrådgivare är att de ändå måste utreda skuldförhållandena för att bedöma om gäl- denären uppfyller kraven enligt skuldsaneringslagen. Mot bakgrund av de synpunkter som lämnats måste betonas att budget- och skuld- rådgivarna aldrig ska göra någon egen bedömning. Det är uteslutande som i första instans har att avgöra om förutsättningarna enligt skuldsaneringslagen är uppfyllda. Råd- givarna bör givetvis informera om de generella förutsättningarna Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären för ett beviljande och vilka svårigheter som kan finnas. Men de måste avhålla sig från konkreta värderingar i det enskilda fallet. Många budget- och skuldrådgivare har framhållit vikten av att gäldenären har en tillräcklig insikt om sin ekonomi innan en ansö- kan görs. I den tjänstebeskrivning som utarbetats för deras verk- samhet anges att budgetrådgivning framförallt behöver vara inrik- tad mot att ge gäldenären en översikt över sin skuldsituation och kontroll över sin vardagsekonomi. Det anges vidare att skuldråd- givningsarbetet är en process som kan ta allt eller till och med år i anspråk.28 Utredningen anser att det givetvis är en värdefull del i rehabiliteringen att gälde- nären får en överblick över sin skuldsituation. Det är emellertid inte nödvändigt att gäldenären har en fullständig information om alla sina skulder och borgenärer innan en ansökan kan ges in. Gäl- denären kan ta del av dessa uppgifter när alla skulder är anmälda, inför det slutliga beslutet om skuldsanering. Det är därför inte heller i det avseendet nödvändigt att budget- och skuldrådgivarna lägger alltför mycket kraft på just kartläggningen av gäldenärens eko- nomiska situation. Budget- och skuldrådgivarna använder en del av sitt arbete till att undersöka andra alternativ till skuldsanering, vilket i vissa fall kan vara motiverat. innebär det ett merarbete som kan leda till att en skuldsaneringsansökan fördröjs i onödan. Enligt vår uppfattning är risken för att borgenärerna motsätter sig en framtida avbetalningsplan inte ett tillräckligt skäl för att avvakta med en ansökan till förmån för utredningsarbetet med alternativa lös- ningar. Endast i de fall en frivillig överenskommelse skulle vara att föredra för gäldenären bör budget- och skuldrådgivaren prioritera detta. I annat fall bör arbetet redan inledningsvis inriktas mot en ansökan om skuldsanering, om inte den enskilde önskar annat. Vikten av att gäldenären är tillräckligt förberedd inför en ansö- kan om skuldsanering är något som anförts vid våra samråd. Om någon sådan beredskap inte bedömts finnas hos gäldenären, har vissa budget- och skuldrådgivare avrått denne från att ansöka. Det är naturligtvis alltid en subjektiv bedömning att ta ställning till om gäldenären i varje enskilt fall är redo, något som enligt vår mening inte kan anses vara budget- och skuldrådgivarnas uppgift. Även om vissa gäldenärer har ett stort stödbehov är det dessutom viktigt att de får ta ett eget ansvar för sin situation. Behovet att av detta skäl 28 för budget- och skuldrådgivare, skuldrådgivare 2013, s. 2. Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären avråda gäldenärer från att ansöka minskar också betydligt genom våra förslag om en betalningsförmedling (avsnitt 10) och en utökad möjlighet att ansöka på nytt (se avsnitt 11). Sammanfattningsvis anser vi att budget- och skuldrådgivare inte bör avråda eller förhindra någon att ansöka om skuldsanering och således inte heller underlåta att hjälpa till med en sådan ansökan. Kartläggningen av gäldenärens ekonomiska situation kan också vara mer begränsad än den är . En ansökan ska i stället ges in efter gäldenärens första kontakt med en råd- givare. Den för gäldenärens rehabilitering så viktiga budgetrådgiv- ningen kan rimligen ske parallellt med att ansökan ges in och där- efter under tiden som en skuldsanering pågår. På så sätt kan gäldenär- en snabbare få hjälp med att komma ur sin skuldsituation. Ökat stöd efter inledandebeslut För att undvika onödig fördröjning av skuldsaneringsprocessen anser vi att budgetrådgivningen i huvudsak bör förläggas till tiden efter det att en ansökan har lämnats in. Genom vårt förslag att gäl- denären ska påbörja betalningar redan från inledandebeslutet blir behovet av rådgivning särskilt angeläget från denna tidpunkt. statistik visar också att risken för ompröv- ning är störst den efter att skuldsaneringen har beviljats, varför gäldenären rimligen måste vara som mest sårbar under den . Vi anser att det därför är nödvändigt att alla gäldenärer som får ett inledandebeslut också ges tillgång till en budget- och skuldrådgivare, som kan bistå med professionell hjälp fram till dess att en senare beviljad skuldsanering blir slutförd. För att betona vikten av ett kontinuerligt stöd och tillgång till budgetrådgivning anser vi att det kan vara lämpligt att inledande- beslutet innehåller en hänvisning till kommunens budget- och skuld- rådgivning. Någon särskild rådgivare behöver inte anges men väl tydliga uppgifter om vart gäldenären kan vända sig. Vi menar där- emot inte att gäldenären ska åläggas någon skyldighet att genomgå rådgivning, utan kontakten ska vara helt frivillig. En lyckosam rehabilitering skapas knappast genom tvång, och det är viktigt att lagstiftningen inte i några avseenden agerar så att den enskilde fråntas sitt eget ansvar. Från borgenärshåll har framförts att det finns oroväckande många skuldsaneringsgäldenärer som återigen hamnar hos inkasso- Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären bolag med anledning av nya skulder som inte betalats . Man anser att skuldsaneringen i dessa fall inte har den rehabiliterande verkan som krävs.