sou · H1B339 · 2013-06-03 00:00:00 — De moderna infor- mationssystemens nationsöverskridande och gränslösa natur innebär att angrepp mot sådana system ofta har en gränsöver- skridande dimension, vilket understryker det trängande be- hovet av ytterligare insatser för att tillnärma den straffrätts- liga lagstiftningen på detta område. För övrigt torde adekvata åtgärder för genomförande och tillämpning av rådets ram- beslut /948/RIF om förebyggande och lösning av tvister om utövande av jurisdiktion i straffrättsliga förfaranden göra det lättare att samordna lagföringen av angrepp mot informa- tionssystem. Medlemsstaterna bör också i samarbete med Euro- peiska unionen verka för bättre internationellt samarbete i fråga om säkerheten i informationssystem, datornätverk och datorbehandlingsbara uppgifter. Vederbörlig hänsyn till säker- heten vid dataöverföring och lagring av uppgifter bör tas med i alla internationella avtal som rör uppgiftsutbyte. (13a) Bättre samarbete mellan behöriga brottsbekämpande organ och rättsliga myndigheter i hela unionen är nödvändigt för att man ska kunna bekämpa it-brottslighet på ett effektivt sätt. I detta sammanhang bör ökade insatser för att ge adekvat utbildning till de berörda myndigheterna för ökad förståelse av it-brottslighet och dess konsekvenser, och för att främja samarbete och utbyte av bästa metoder, exempelvis genom de behöriga specialiserade unionsorganen, uppmuntras. Sådan utbildning bör bland annat syfta till att öka medvetenheten om de olika nationella rättssystemen, de rättsliga och tekniska svårigheter som kan uppstå vid brottsutredningar eller fördel- ningen av befogenheter mellan de relevanta nationella myn- digheterna. (14)Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att säkerställa att angrepp mot informationssystem i alla medlemsstater be- straffas med effektiva, proportionella och avskräckande straff- rättsliga påföljder och att förbättra och uppmuntra rättsligt samarbete genom att undanröja eventuella komplikationer, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i arti- kel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med pro- portionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (15a) Skyddet av personuppgifter är en grundläggande rättighet i enlighet med artikel 16.1 i EUF-fördraget och artikel 8 i stad- gan om de grundläggande rättigheterna. Därför bör all be- handling av personuppgifter i samband med genomförandet av detta direktiv vara helt och hållet förenlig med tillämplig unionslagstiftning om uppgiftsskydd som antagits på grund- val av fördragen. (16)Detta direktiv står i överensstämmelse med grundläggande friheter och rättigheter och de principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättig- heterna och den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, in- klusive skyddet av personuppgifter, rätten till integritet, ytt- rande- och informationsfrihet, rätten till en rättvis rättegång, oskuldspresumtion och rätten till försvar, samt med legalitets- principen och principen om proportionalitet mellan brottet och påföljden. Detta direktiv syftar särskilt till att sörja för att dessa rättigheter och principer respekteras fullt ut och måste genomföras i enlighet med detta. (17)I enlighet med artikel 3 i protokollet om Förenade kunga- rikets och ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, har dessa medlemsstater meddelat att de önskar delta i antagandet och tillämpningen av detta direktiv. (18)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionens funk- tionssätt, deltar inte i antagandet av detta direktiv, som därför inte är bindande för eller tillämpligt i förhållande till . (19)Syftet med detta direktiv är att ändra och utöka bestämmel- serna i rambeslut /222/RIF. Med avseende på de med- lemsstater som deltar i antagandet av detta direktiv bör ram- beslutet för tydlighetens skull ersättas i sin helhet, eftersom de ändringar som görs är många och väsentliga. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Detta direktiv fastställer minimiregler om fastställande av brotts- rekvisit och påföljder inom området angrepp mot informations- system. Det syftar också till att främja förebyggande av sådana brott och förbättra samarbetet mellan rättsliga och andra behöriga myndigheter. I detta direktiv avses med a)informationssystem: en apparat eller en grupp av samman- kopplade apparater eller apparater som hör samman med varan- dra, av vilka en eller flera genom ett program utför automatisk behandling av datorbehandlingsbara uppgifter, samt dator- behandlingsbara uppgifter som lagras, behandlas, hämtas eller överförs med hjälp av dessa för att de ska kunna drivas, använ- das, skyddas och underhållas, b)datorbehandlingsbara uppgifter: framställning av fakta, informa- tion eller begrepp i en form som lämpar sig för behandling i ett informationssystem, inklusive program som lämpar sig för att få ett informationssystem att utföra en viss uppgift, c)juridisk person: enhet som har sådan status enligt tillämplig lagstiftning, med undantag av stater eller andra offentliga organ vid utövandet av de befogenheter som de har i egenskap av stats- makter samt internationella offentliga organisationer, d)orättmätigt: intrång, störning, avlyssning eller något annat hand- lande som avses i detta direktiv, som sker utan tillstånd från ägaren eller annan rättighetshavare till systemet eller del av detta, eller som inte medges i den nationella lagstiftningen. Olagligt intrång i informationssystem Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att orättmätigt intrång som begås med uppsåt i ett informations- system som helhet eller en del av ett sådant system straffbeläggs när brottet begås genom intrång i en säkerhetsåtgärd, åtminstone i fall som inte är ringa. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att det är straffbart att allvarligt hindra eller avbryta driften av ett infor- mationssystem genom att mata in, överföra, skada, radera, försämra, ändra, hindra flödet av eller göra det omöjligt att komma åt dator- behandlingsbara uppgifter, när gärningen begås med uppsåt och orättmätigt, åtminstone i fall som inte är ringa. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att det är straffbart att radera, skada, försämra, ändra, hindra flödet av eller göra det omöjligt att komma åt datorbehandlingsbara uppgifter i ett informationssystem, när gärningen begås med upp- såt och orättmätigt, åtminstone i fall som inte är ringa. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att avlyssning med tekniska hjälpmedel av icke-offentliga över- föringar av datorbehandlingsbara uppgifter till, från eller inom ett informationssystem, inklusive elektromagnetisk strålning från infor- mationssystem som innehåller sådana uppgifter, straffbeläggs när gärningen begås med uppsåt och orättmätigt, åtminstone i fall som inte är ringa. Verktyg som används för att begå brott Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att det är straffbart att tillverka, sälja, anskaffa i syfte att använda, importera, distribuera eller på annat sätt tillgängliggöra följande verktyg, om gärningen begås med uppsåt och orättmätigt, i syfte att begå något av de brott som avses i artiklarna 3–6, åtminstone i fall som inte är ringa: a)Ett datorprogram som utformats eller anpassats i första hand för att begå något av de brott som avses i artiklarna 3–6, b)Ett lösenord, en åtkomstkod eller liknande uppgifter som gör det möjligt att få tillgång till ett informationssystem eller delar av ett sådant system. Anstiftan, medhjälp och försök 1.Medlemsstaterna ska se till att anstiftan av och medhjälp till de brott som avses i artiklarna 3–7 straffbeläggs. 2.Medlemsstaterna ska se till att försök att begå de brott som avses i artiklarna 4–5 straffbeläggs. 1.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de brott som avses i artiklarna 3–8 är belagda med effektiva, proportionella och avskräckande straffrättsliga på- följder. 2.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de brott som avses i artiklarna 3–7 är belagda med ett maximistraff fängelse, åtminstone i fall som inte är ringa. 3.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de brott som avses i artiklarna 4–5 är belagda med ett maximistraff fängelse när de begås med upp- såt, när ett betydande antal informationssystem har påverkats genom användning av ett verktyg som avses i artikel 7, utformat eller anpassat i första hand för detta syfte. 4.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de brott som avses i artiklarna 4–5 är belagda med ett maximistraff fängelse när de a)begås inom ramen för en kriminell organisation enligt defi- nitionen i rambeslut /814/RIF, oberoende av den på- följdsnivå som anges där, eller b)förorsakar allvarlig skada, eller c)begås mot ett kritiskt informationsinfrastruktursystem. 5.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att det i enlighet med tillämpliga bestämmelser i nationell lag kan anses som en försvårande omständighet när de brott som avses i artiklarna 4 och 5 begås genom missbruk av per- sonuppgifter som rör en annan person än gärningsmannen, i syfte att vinna tredje mans förtroende, och därigenom medför skada för den som identiteten tillhör, om inte dessa omstän- digheter redan täcks av ett annat brott som är straffbart enligt nationell lagstiftning. 1.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att juridiska personer kan ställas till ansvar för de brott som avses i artiklarna 3–8 och som begås till deras förmån av en person som agerar antingen enskilt eller som en del av den juridiska personens organisation och har en ledande ställning inom den juridiska personen, grundad på något av följande: a)Behörighet att företräda den juridiska personen. b)Befogenhet att fatta beslut på den juridiska personens vägnar. c)Befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen. 2.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att juridiska personer kan ställas till ansvar när brister i övervakning eller kontroll som ska utföras av en sådan person som avses i punkt 1 har gjort det möjligt för en person som är underställd den juridiska personen att till förmån för denna juri- diska person begå något av de brott som avses i artiklarna 3–8. 3.Juridiska personers ansvar enligt punkterna 1 och 2 ska inte utesluta lagföring av fysiska personer som begår, anstiftar eller medverkar till något av de brott som avses i artiklarna 3–8. Påföljder för juridiska personer 1.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att en juridisk person som har fällts till ansvar i enlighet med artikel 11.1 kan bli föremål för effektiva, proportionella och avskräckande påföljder, som ska innefatta bötesstraff eller administrativa avgifter och som får innefatta andra sanktioner, som a)att rätten till offentliga förmåner eller stöd dras in, b)tillfälligt eller permanent näringsförbud, c)rättslig övervakning, d)rättsligt beslut om upplösning av verksamheten, e)tillfällig eller permanent stängning av inrättningar som har använts för att begå brottet. 2.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att en juridisk person som har fällts till ansvar i enlighet med artikel 11.2 kan bli föremål för effektiva, proportionella och avskräckande påföljder eller åtgärder. 1.Medlemsstaterna ska fastställa sin behörighet beträffande de brott som avses i artiklarna 3–8, när brottet har begåtts a)helt eller delvis på en medlemsstatsterritorium, eller b)av en medborgare i medlemsstaten, åtminstone i sådana fall där gärningen utgör ett brott på den plats där den begicks. 2.En medlemsstat ska vid fastställandet av sin behörighet enligt punkt 1 a se till att behörigheten innefattar fall där a)gärningsmannen är fysiskt närvarande på dess territorium när brottet begås, oavsett om brottet riktar sig mot ett in- formationssystem på denna medlemsstats territorium eller inte, eller b)brottet riktar sig mot ett informationssystem på dess terri- torium, oavsett om gärningsmannen är fysiskt närvarande på detta territorium när brottet begås eller inte. 3.En medlemsstat ska underrätta kommissionen om den beslutar att fastställa ytterligare behörighet över ett brott enligt artikel 3–8 som har begåtts utanför dess territorium, t.ex. när a)gärningsmannen har sin hemvist på denna medlemsstats territorium, eller b)gärningen har begåtts till förmån för en juridisk person som är etablerad inom denna medlemsstats territorium. 1.För utbyte av uppgifter om de brott som avses i artiklarna 3–8 ska medlemsstaterna se till att ha en operativ nationell kontakt- punkt och använda det befintliga nät med operativa kontakt- punkter som kan nås dygnet runt . Medlems- staterna ska också se till att ha förfaranden som gör att de vid brådskande förfrågningar inom högst efter mot- tagandet kan ange åtminstone huruvida framställningen om bistånd kommer att besvaras samt formen och den beräknade tidpunkten för svaret. 2.Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om sin utsedda kontaktpunkt för utbyte av uppgifter om de brott som avses i artiklarna 3–8. Kommissionen ska vidarebefordra denna infor- mation till de andra medlemsstaterna och behöriga specialise- rade unionsorgan och byråer. 3.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att lämpliga rapporteringskanaler är tillgängliga för att underlätta att de brott som avses i artiklarna 3–6 rapporteras till behöriga nationella myndigheter utan onödigt dröjsmål. Artikel 15 Övervakning och statistik 1.Medlemsstaterna ska se till att det finns ett system för registre- ring, insamling och tillhandahållande av statistiska uppgifter om de brott som avses i artiklarna 3–7. 2.De statistiska uppgifter som avses i punkt 1 ska åtminstone omfatta befintliga uppgifter om antalet sådana brott som avses i artiklarna 3–7 som registrerats av medlemsstaterna och antalet personer som åtalats och dömts för sådana brott som avses i artiklarna 3–7. 3.Medlemsstaterna ska översända de uppgifter som samlas in en- ligt denna artikel till kommissionen. Kommissionen ska se till att en samlad översikt över dessa statistiska rapporter offent- liggörs och översänds till behöriga specialiserade unionsorgan och byråer. Ersättande av rambeslut /222/RIF Rambeslut /222/RIF ersätts härmed med avseende på de med- lemsstater som deltar i antagandet av detta direktiv, dock utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter när det gäller tidsfristen för införlivande i nationell lagstiftning av rambeslutet. Med avseende på de medlemsstater som deltar i antagandet av detta direktiv ska hänvisningar till rambeslut /222/RIF anses som hänvisningar till detta direktiv. 1.Medlemsstaterna ska senast [efter antagandet] sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. 2.Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser genom vilka skyldigheterna enligt detta direktiv införlivas med deras nationella lagstiftning. 3.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hän- visning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hän- visningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda. Kommissionen ska senast [efter antagandet] överlämna en rapport till och rådet med en utvärdering av i vilken utsträckning medlemsstaterna har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta direktiv, vid be- hov åtföljd av lagstiftningsförslag. Kommissionen ska därvid även beakta den tekniska och rättsliga utvecklingen på området för it- brottslighet, särskilt vad gäller tillämpningsområdet för detta direktiv. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med för- dragen. 1.Förändrad hantering av importmoms. 3.Trängselskatt – delegation, sanktioner och utländska fordon. 4.Tillstånd och medling. – hantering av risker och möjligheter med stallgödsel. 6.Att förebygga och hantera finansiella kriser. 7.Skärpningar i vapenlagstiftningen. Statligt bidrag till frivilliga organisationer som stödjer veteransoldater och anhöriga. finansiella oberoende och balansräkning. 10.Rätta byggfelen snabbt! –med effektivare förelägganden och försäkringar. 11.Kunskapsläget på Kärnavfallsområdet 2013. Slutförvarsansökan under prövning: kompletteringskrav 12.Goda affärer – en strategi för hållbar, offentlig upphandling. –ett förtydligat ansvar för stat och kommun. 14.En översyn inom Sevesoområdet –förslag till en förstärkt organisation för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. 15.För framtidens hälsa – en ny läkarutbildning. Del 1 och 2. 18.Regeringsbeslut av ett statsråd – SRÄ. 19.Mera glädje för pengarna. 20.Kommunal vuxenutbildning på grundläggande nivå – en översyn för ökad individanpassning och effektivitet. 22.Så enkelt som möjligt för så många som möjligt –samordning och digital samverkan. 23.Ersättning vid läkemedelsskador och miljöhänsyn i läkemedelsförmånerna. 24.E-röstning och andra valfrågor. 25.Åtgärder för ett längre arbetsliv. 26.Fri att leka och lära –ett målinriktat arbete för barns ökade säkerhet i förskolan. 27.Vissa frågor om gode män och förvaltare. 28.Försäkring på transportområdet i krig och kris. 29.Det svenska medborgarskapet. –om effekter av skolpolitiska reformer. 31.En digital agenda i människans tjänst –digitala ekosystem, dess aktörer och drivkrafter. –uppfyller det EU:s direktiv? 33.En myndighet för alarmering. 34.En effektivare plan- och bygglovsprocess. 35.En ny lag om personnamn. 36.Disciplinansvar i ett reformerat försvar. 37.Begripliga beslut på migrationsområdet. 38.Vad bör straffas? Del 1 och 2. 39.Europarådets konvention om it-relaterad brottslighet. Tillstånd och medling. [4] Skärpningar i vapenlagstiftningen. [7] Brottmålsprocessen. Del 1 och 2. [17] Internationell straffverkställighet. [21] E-röstning och andra valfrågor. Vissa frågor om gode män och förvaltare. [27] En ny lag om personnamn. Begripliga beslut på migrationsområdet. [37] Vad bör straffas? Del 1 och 2. konvention om it-relaterad brottslighet. Statligt bidrag till frivilliga organisationer som stödjer veteransoldater och anhöriga. En översyn inom Sevesoområdet – förslag till en förstärkt organisation för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. Regeringsbeslut av ett statsråd – SRÄ. [18] En myndighet för alarmering. [33] Disciplinansvar i ett reformerat försvar. Rätta byggfelen snabbt! – med effektivare förelägganden och försäkringar. Ersättning vid läkemedelsskador och miljöhänsyn i läkemedelsförmånerna. Åtgärder för ett längre arbetsliv. + Lättläst + . En effektivare plan- och bygglovsprocess. Förändrad hantering av importmoms. Trängselskatt – delegation, sanktioner och utländska fordon. Att förebygga och hantera finansiella kriser. finansiella oberoende och balansräkning. Goda affärer – en strategi för hållbar, offentlig upphandling. Försäkring på transportområdet i krig och kris. – uppfyller det EU:s direktiv? – ett förtydligat ansvar för stat och kommun. För framtidens hälsa – en ny läkarutbildning. vuxenutbildning på grundläggande nivå – en översyn för ökad individanpassning och effektivitet. Fri att leka och lära – ett målinriktat arbete för barns ökade säkerhet i förskolan. – om effekter av skolpolitiska reformer. – hantering av risker och möjligheter med stallgödsel. Kunskapsläget på Kärnavfallsområdet 2013. Slutförvarsansökan under prövning: kompletteringskrav och framtidsalternativ. Så enkelt som möjligt för så många som möjligt – samordning och digital samverkan. En digital agenda i människans tjänst – digitala ekosystem, dess aktörer och drivkrafter. Mera glädje för pengarna. Det svenska medborgarskapet.