sou · H1B365 · 2013-09-16 00:00:00 — Aktieägarna, institutets ägare eller medlemmar av institut kan enligt artikel 94.1 (g ii) besluta om en högre maximal kvot mellan den fasta och rörliga delen givet att den sammanlagda nivån på den rörliga delen inte överskrider av den fasta delen av den totala ersättningen för varje enskild person. Ett eventuellt godkännande av en högre kvot ska ske i enlighet med följande principer: -Aktieägare eller institutets ägare eller medlemmar ska fatta beslut efter en detaljerad rekommendation från institutet, där det motiverar skälen till och omfattningen av det begärda godkännandet, inklusive hur många anställda som påverkas, deras arbetsuppgifter och förväntade effekter på kravet om upprätthållande av en sund kapitalbas. -Åtminstone av aktieägarna, eller institutets ägare eller medlemmar ska rösta för, varvid av aktieägarna eller motsvarande ägarintresse ska vara representerade vid detta beslut, eller om så inte är fallet, med en majoritet på av de representerade ägarintressena. -Institutet ska underrätta alla aktieägare eller institutets alla ägare eller medlemmar om att det kommer att begära ett godkännande av en högre maximal kvot och ska då fastställa en rimlig frist för detta. -Institutet ska utan dröjsmål informera tillsynsmyndigheten om den rekommendation de har lämnat till aktieägarna, ägarna eller medlemmar av institutet, inklusive den föreslagna högre maximala kvoten och skälen till denna, och ska kunna visa för tillsyns- myndigheten att den föreslagna kvoten inte strider mot institutets åtaganden i CRR och CRD 4, särskilt med hänsyn till för- ordningens kapitalbaskrav på institutet. -Institutet ska även utan dröjsmål informera tillsynsmyndigheten om aktieägarnas eller medlemmarnas beslut. Tillsynsmyndigheterna ska använda denna information för att kunna jämföra institutetens praxis i denna fråga. Tillsynsmyndigheterna ska förse med denna information som i sin tur ska publicera uppgifterna på aggregerad nivå för varje medlemsstat i enlighet med ett gemen- samt rapporteringsformat. -Personal som direkt berörs av de högre maximala nivåerna på den rörliga ersättningen ska inte tillåtas att utöva, direkt eller indirekt, den rösträtt de kan ha som aktieägare, ägare eller medlem av institutet. Direktivet uppmuntrar vidare till att en del av den rörliga ersätt- ningen betalas ut i aktieinstrument eller skuldinstrument som betalas enligt ett långsiktigt uppskovsförfarande om åtminstone (skäl 65). Artikel 94.1 (g iii) tillåter därför medlemsstaterna att tillämpa en teoretisk diskonteringsfaktor när de beräknar dessa instruments värde vid fastställande av den maximala kvoten. Enligt artikel 94.1(g iii) ska offentliggöra riktlinjer för bestämmandet av en diskonteringsfaktor. Medlems- staterna kan sedan tillåta att institut tillämpar diskonteringsfaktorn på högst av den totala rörliga ersättningen, förutsatt att den betalas i instrument där betalningen skjuts upp under minst Medlemsstaterna får fastställa en lägre maximal procentsats för diskonteringsfaktorn. ska ta fram tekniska reglerings- standarder bl.a. för att specificera kvalitativa och lämpliga kvantitativa kriterier för att fastställa personalkategorier vars yrkesutövning har väsentlig inverkan på institutens riskprofil i enlighet med artikel 92.2, dvs. personer som på ett direkt sätt tar risk eller har mandat att ta risk inom ramen för sin tjänst (artikel 94.2). Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarderna. Direktivet innehåller även krav på att instituten på sin webbplats offentliggör hur de uppfyller artiklarna 88-95 om bolagsstyrning och ersättning (artikel 96). Skälen för utredarens förslag: Vid genomförandet av CRD 3 konstaterade regeringen att direktivets bestämmelser om ersättning och den praktiska tillämpningen av dessa regler är en del av institutens övergripande skyldighet att i enlighet med 6 kap. 2 § LBF och 8 kap. 4 § LVM ha robusta system för styrning och kontroll.21 Regeringen bedömde dessutom att bestämmelserna utgjorde sådana offentligrättsliga föreskrifter som med stöd av bemyndigandena i 16 kap. 1 § första stycket 3 lagen om bank- och finansieringsrörelse samt 8 kap. 42 § första stycket 2 LVM kunde genomföras i gällande rätt på lägre nivå än lag. Motivet var bland annat att föreskrifterna syftar till att förbättra institutens hantering av risker och endast kan åberopas av en företrädare för det allmänna och inte av någon enskild mot en enskild.22 Utifrån samma resonemang bör de nya ersättningsprinciperna i artikel 92 inom ramen för befintliga bemyndiganden genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag. Även artikel 94.1 d, g och i bör i huvudsak genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag. Artikel innehåller dock vissa associationsrättsliga krav som måste vara uppfyllda om ett instituts aktieägare i enlighet med direktivet vill utöka den rörliga ersätt- ningen så att den uppgår till mer än den fasta ersättningen. Ett sådant beslut ska tas med en kvalificerad majoritet av aktieägarna och innefattar ett förbud för aktieägare som direkt berörs av de högre maximala kvoterna att utöva sin rösträtt som aktieägare. Dessa bestämmelser får anses skilja sig från allmänna principer för svensk associationsrätt och är till skillnad mot övriga ersättnings- regler inte av offentligrättslig karaktär och bör därför framgå av lag. 2010/11:110, s.104. 2010/11:110, s. 103. Utredaren konstaterar vidare att det i direktivet framgår att reglerna om ersättning inte bör påverka bl.a. den rättighet som till- erkänts parter på arbetsmarknaden att ingå och tillämpa kollektivavtal i enlighet med nationella lagar och traditioner (skäl 69). Mot bak- grunden av detta gör utredaren bedömningen att arbetsmarknadens parters möjlighet att ingå kollektivavtal om bl.a. lön inte påverkas. Kravet på institut att i enlighet med artikel 96 på sin webbplats ange hur de uppfyller de krav som följer av artiklarna 88-95 bör genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag. 8.3.7Interna modeller för beräkning av kapitalbaskraven Utredarens bedömning och förslag: Direktivets nya bestäm- melser om interna modeller för beräkning av kapitalbaskrav kräver inga lagstiftningsåtgärder. Artikel 78.4 bör genomföras genom föreskrifter på regeringsnivå. Kravet på instituten att rapportera i enlighet med artikel 78 bör genomföras genom myndighets- föreskrifter. Innehållet i direktivet: Minska beroendet av externa kreditvärderingsinstitut Genom artikel 77 i direktivet införs nya bestämmelser med syfte att utveckla institutens interna kreditbedömningsförmåga och att undvika att de uteslutande och mekaniskt förlitar sig på externa kreditbetyg i sin kreditbedömning. Bestämmelserna beaktar G20-slutsatserna och FSB:s principer avseende det alltför stora beroendet av externa kreditbedömningar.23 När kreditrisken är betydande uppmanas därför instituten generellt att införa interna modeller för beräkning av kapitalbaskraven. Dock kan schablonmetoden som förlitar sig på externa kreditbedömningar fortsatt användas när kreditrisken inte är så betydande, vilket typiskt sett är fallet för mindre komplexa institut, för obetydliga exponeringar eller i fall där användningen av interna metoder skulle leda till oskälig belastning. 23 () antog principer för att minska myndigheters och finansiella institutioners beroende av externa kreditbedömningar. G20 godkände FSB:s principer vid sitt möte i . (), Principles for Reducing Reliance on CRA Ratings 27, . ska tillsynsmyndigheterna därför uppmuntra institut som är stora, med avseende på arten, omfattningen och komplexiteten hos deras verksamhet, att utveckla sin interna kreditbedömningsförmåga och att öka användandet av interna modeller för att beräkna kapital- baskraven för kreditrisker där instituten har en betydande kredit- exponering i absoluta termer och där de på samma gång har ett stort antal betydande motparter. På samma sätt uppmuntras instituten utveckla sin interna kapacitet att beräkna kapitalbaskraven för specifik risk för skuldinstrument i handelslagret, tillsammans med interna modeller för beräkning av kapitalbaskraven för fallissemangs- och migrationsrisker när deras exponeringar för specifika risker är betydande i absoluta termer och de har ett stort antal betydande positioner i skuldinstrument från olika emittenter (artikel 77.3). Tillsynsmyndigheterna ska även övervaka att instituten inte enbart eller mekaniskt förlitar sig på kreditvärderingar i sin bedömning av kreditvärdigheten av en motpart eller ett finansiellt instrument (artikel 77.2). Bedöma kvalitén på de interna modellerna Direktivet innehåller även nya bestämmelser som syftar till att förbättra tillsynsmyndigheternas möjlighet att bedöma kvalitén på institutens interna metoder med hjälp av en referensportfölj utvecklad av . ska därför se till att institut som är berättigade att använda interna metoder för att beräkna riskvägda exponeringsbelopp eller kapitalbaskrav, med undantag för operativa risker, ska rapportera resultaten av beräkningen av sina interna metoder för exponeringar eller positioner som ingår i EBA:s referens- portfölj. Instituten ska åtminstone rapportera till tillsyns- myndigheterna resultaten av beräkningarna tillsammans med en förklaring avseende de metoder som de bygger på(artikel 78.1). Tillsynsmyndigheterna ska se till att instituten rapporterar in resultaten av beräkningarna i enlighet med EBA:s rapporteringsmall till tillsynsmyndigheten och . Om tillsynsmyndigheten väljer att utveckla specifika portföljer ska det ske i konsultation med och resultaten av beräkningarna ska inrapporteras separat från resultaten av beräkningarna för portföljerna (artikel 78.2). På basis av den information som instituten lämnat enligt artikel 78.1 ska tillsynsmyndigheterna övervaka de olika beräkningar av riskvägda exponeringsbelopp eller i förekommande fall kapitalbaskrav för exponeringar eller transaktioner i referensportföljen som gjorts i enlighet med dessa instituts interna metoder (artikel 78.3). Åtminstone ska tillsynsmyndigheterna bedöma kvalitén på de interna metoderna med särskild fokus på: a)De metoder som uppvisar betydande skillnader i kapitalbas- kraven för samma exponering. b)De metoder där det finns särskilt stora eller små skillnader, och även om det föreligger betydande och systematisk under- skattningar av kapitalbaskraven. ska ta fram en rapport för att stödja tillsynsmyndigheterna i sin utvärdering av de interna metodernas kvalitet enligt den information som krävs i artikel 78.2. Avsikten med dessa bestämmelser är att tillsynsmyndigheterna och ska se till att valet mellan interna metoder och schablonmetoden inte resulterar i en underskattning av kapitalbaskraven (skäl 74). Om enskilda institut avviker påtagligt från majoriteten eller om det råder minimal enhetlighet i metoderna ska tillsynsmyndigheten undersöka orsakerna till detta. kan, om det tydligt kan påvisas att institutets metoder leder till en underskattning av risker som inte kan förklaras av skillnader i exponeringarnas eller positionernas underliggande risker, vidta korrigerande åtgärder (artikel 78.4). När tillsynsmyndigheten tar beslut om korrigerande åtgärder ska den se till åtgärderna inte strider mot syftet med de interna metoderna för att undvika att åtgärderna (i) leder till en standardisering eller prioriterade metoder, (ii) skapar felaktiga incitament, eller (iii) ger upphov till flockbeteende. ska utarbeta förslag till tekniska standarder för hur tillsyns- myndigheterna ska bedöma kvalitén på de interna modellerna enligt artikel 78.7. Dessa tekniska standarder för tillsyn syftar till att precisera formerna för informationsutbytet och tillsynsmyndig- heternas utvärdering enligt artikel 78.3. ska även utarbeta förslag till tekniska standarder för själva genomförandet genom att bl. a. precisera rapporteringsmallen och referensportföljen (artikel 78.8). ska överlämna utkasten till tekniska standarder till kommissionen . Kommissionen ska ges befogenhet att anta den tekniska standarden för tillsyn i enlighet med artiklarna 10-14 i CRR och den tekniska standarden för genomförandet i enlighet med artikel 15 i CRR. ska kommissionen efter att ha hört lägga fram en rapport till parlamentet och rådet om hur de interna metoderna fungerar, inklusive deras tillämpningsområde. Vid behov ska rapporten åtföljas av ett lagförslag. Skälen för utredarens bedömning och förslag Regler för när ett institut får använda en internmetod vid beräkning av riskvägda exponeringsbelopp finns i CRR kap. 3 sektion 1. Direktivets nya bestämmelser kompletterar förordningens regler genom att uppmuntra användandet av interna metoder och förbättra bedömningen och jämförelsen av institutens interna metoder. Kravet i artikel 77.1 på att tillsynsmyndigheterna ska uppmuntra instituten att använda interna - metoder vid beräkning av riskvägda exponeringsbelopp och övervaka att instituten inte mekaniskt förlitar sig på externa kreditbetyg i sin kreditbedömning får anses rymmas inom uppdrag att utöva tillsyn över instituten och kräver ingen ytterligare lagstiftningsåtgärd. De nya utökade kraven på tillsynsmyndigheterna att utvärdera kvalitén på institutens interna metoder, får likaså anses utgöra en del av den sedvanliga tillsynen, då inom den samlade kapitalbedömningen, SKB. De nya rapporteringskrav som ställs på instituten enligt artikel 78 bör genomföras genom föreskrifter på myndighetsnivå. Artikel 78.4 ställer krav på tillsynsmyndigheterna att vid behov vidta korrigerande åtgärder om institutets interna metod avviker påtagligt från sin jämförelsegrupp eller då det råder stora skillnader mellan resultaten från de interna metoderna. Bestämmelsen innebär en närmare anvisning om hur ska utöva tillsynen över instituten. Enligt utredaren bör skyldighet i denna del genomföras genom föreskrifter på regeringsnivå. Institutens skyldighet att i enlighet med artikel 78 lämna in rapporter till och kravet på hur rapporteringen ska ske bör genomföras genom myndighetsföreskrifter. Sådana föreskrifter kan meddelas med stöd av befintliga bemyndiganden i LBF och LVM (se 13 kap. 3 § och 16 kap. 1 § 5 LBF samt 23 kap. 2 § och 15 § LVM). 8.3.8Tillämpning av kraven på gruppnivå Utredarens förslag: Bestämmelserna i 9 kap. 5 och 6 § kapital- täckningslagen om att kraven på styrformer, riskhantering och intern kontroll samt kraven på sunda strategier och metoder för kapitalutvärderingen ska tillämpas på gruppnivå, ska överföras till ny lag. Den i artikel 109.2 nya skyldigheten för instituten att införa motsvarande styrformer, processer och rutiner i dotter- företag som inte omfattas av direktivet ska, liksom artikel 109.3, genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag. Innehållet i direktivet: Artikel 109.2 motsvaras av artikel 73.3 kreditinstitutsdirektiv och innebär att kraven på styrformer, riskhantering och intern kontroll ska uppfyllas på grupp- eller under- gruppsbasis. Bestämmelsen har jämfört med dess motsvarighet direktiv utökats med nya krav på behöriga myndigheter att särskilt se till att moderföretag och dotterföretag som omfattas av direktivet inför sådana styrformer, processer och rutiner även i de dotterföretag som inte omfattas av direktivet. Dessa styrformer, processer och rutiner ska vara enhetliga och väl integrerade, och dotterföretagen ska också kunna ta fram alla data och upplysningar som är av betydelse för tillsynen. Enligt artikel 109.3, som är ny, framgår att skyldigheterna rörande dotterföretag som i sig inte omfattas av direktivet, inte ska gälla om eller institut som kontrolleras av ett EU-moderföretag som är ett finansiellt holding- företag eller ett blandat finansiellt holdingföretag kan påvisa för de behöriga myndigheterna att tillämpningen av kraven strider mot lagen i det tredjeland där dotterbolaget är etablerat. Artiklarna 108.2 och 108.4 anger i likhet med artiklarna 71 och 73.2 direktiv att kravet på interna metoder för institutens kapital- utvärdering ska tillämpas på gruppnivå. Skälen för utredarens förslag: Både direktiv och CRD 4 innebär att kraven på riskhantering ska uppfyllas individuellt och på grupp- eller undergruppsbasis. Detta följer även av lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar (se 9 kap. 5 § andra stycket och 6 § och prop. 2006/07:5 sid 316 f). Dessa bestämmelser bör anpassas till den nya regleringen och överföras till ny lag Det nya kravet om att instituten i enlighet med artikel 109.2 ska säkerställa att även dotterföretag som inte omfattas av direktiven, inrättar enhetliga och väl integrerade styrformer, processer och rutiner, utgör ett utökat krav på institutens system för riskhantering. I linje med övriga överväganden bör även dessa krav genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag. 8.3.9Krav på styrelsen för att erhålla auktorisation Utredarens bedömning: Kravet om att ett kreditinstitut inte får erhålla auktorisation med mindre än att institutet uppfyller kraven i artikel 92 CRD 4 ryms inom gällande rätt. Innehållet i direktivet: Artikel 13.1 i CRD 4 anger vissa krav som måste vara uppfyllda för att en behörig myndighet ska få bevilja ett institut auktorisation att bedriva kreditverksamhet. Artikeln mot- svaras av artikel 11 direktiv men har justerats genom ett tillägg som innebär att kreditinstitut inte får beviljas auktorisation med mindre än att institutets styrelse uppfyller kraven i artikel 92.1 CRD 4. Skälen för utredarens bedömning: Enligt 3 kap. 2 § LBF får ett svenskt företag ges tillstånd att driva bankrörelse eller finansierings- rörelse endast om den som ska ingå i styrelsen för företaget eller vara verkställande direktör i det, har tillräcklig insikt och erfarenhet för att delta i ledningen av ett kreditinstitut och även i övrigt är lämplig för en sådan uppgift. bör en bedömning av om bestämmelsen är uppfylld även beakta om styrelseledamöterna uppfyller eller kan förväntas uppfylla de krav som följer av artikel 92.1 CRD 4. Den justering som har skett i artikel 13 CRD 4 jämfört med dess lydelse direktiv ryms därför inom gällande rätt. kreditinstitutsdirektiv ställer krav på den granskning av instituten som de behöriga myndigheterna – för del – ska utöva. Regleringen innebär detaljerade bestämmelser om vad tillsynen ska omfatta och frekvensen på tillsynen, samt bestämmelser om tillsynssamordning mellan medlemsstaterna. CRD 4 innebär att bestämmelserna om behöriga myndigheters tillsynsmetoder utvecklas ytterligare, bland annat genom att behöriga myndigheter åläggs att utföra stresstester och för vissa institut anta s.k. tillsynsprogram. Vidare ställs tydligare krav på behöriga myndig- heters befogenheter och införs justerade regler om tillsynsansvaret för filialer som kreditinstitut etablerat i andra medlemsstater. Av förordningen (2009:93) med instruktion för framgår att ansvarar för tillsynen, regelgivningen och tillståndsprövningen som rör finansiella marknader och finansiella företag. ska enligt förordningen arbeta för ett stabilt och väl fungerande finansiellt system och verka för ett gott konsumentskydd inom det finansiella systemet, samt överväga om de åtgärder som myndigheten vidtar kan påverka stabiliteten i de finansiella systemen i andra länder inom det Europeiska samarbets- området. Inspektionens uppgifter preciseras ytterligare i de reglerings- brev som regeringen utfärdar för myndigheten med villkor för anvisade medel i syfte att styra och sätta upp mål för myndig- hetens verksamhet. möjligheter att utöva tillsyn över kredit- institut regleras framförallt i 13 kap. LBF. Motsvarande bestämmelser för värdepappersinstitut finns i 23 kap. LVM. I dessa lagar föreskrivs att tillsyn ska syfta till att institutens rörelse bedrivs i enlighet med bl.a. de författningar som reglerar verksam- heten.1 Skyldigheten att utöva tillsyn omfattar institut och utländska institut som inrättat filial i landet.2 Kapitaltäckningslagen och för- ordningen (2006:1533) om kapitaltäckning och stora exponeringar innehåller ytterligare bestämmelser om tillsyn över instituten. Ett viktigt verktyg för en aktiv och effektiv tillsyn utgörs av inspektionens möjlighet att begära in rapporter och information som rör institutens verksamhet. Både LBF, LVM och kapitaltäckningslagen innehåller bestämmelser som ålägger institut och utländska institut med tillstånd att driva verksamhet från en filial i landet att lämna de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter som begär.3 Skyldigheten att lämna upplysningar enligt kapitaltäckningslagen omfattar a) samtliga företag som ingår i en finansiell företagsgrupp enligt samma lag, b) andra dotterföretag till institut eller ett finansiellt holdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag, och c) holdingföretag med blandad verksamhet och dotterföretag till ett holdingföretag med blandad verksamhet (se 10 kap. 7 §). Den närmare innebörden av uppgiftsskyldigheten framgår av föreskrifter. Enligt 1 kap. 8 § LBF gäller skyldigheten att lämna uppgifter samtliga företag som ingår i samma finansiella företagsgrupp som ett kreditinstitut. Om ett kreditinstitut ingår i en koncern, ska samtliga företag i koncernen lämna inspektionen de upplysningar om sin verksamhet som inspektionen behöver för sin tillsyn av institutet (se 13 kap. 5 § LBF). Inspektionen har därutöver rätt att genomföra platsundersökningar hos både institut och sådana utländska institut som har tillstånd att driva verksamhet från filial i landet.4 Rätten att genomföra platsunder- sökningar finns enligt 10 kap. 14 § kapitaltäckningslagen även gente- mot finansiella holdingföretag och blandade finansiella holding- företag; då i syfte att kontrollera den gruppbaserade redovisningen eller den samlade informationen som företagen är skyldiga att lämna. Rätten att utföra undersökningar innebär att inspektionen 113 kap. 2 § LBF respektive 23 kap. 1 § LVM. 2Se 13 kap. 2 § LBF och 23 kap. 1 § LVM. 3Se 13 kap. 3 § LBF, 23 kap. 3 § LVM och 10 kap. 7 § kapitaltäckningslagen. 4Se 13 kap. 4 § LBF och 23 kap. 4 § LVM. genom en undersökning på plats kan inspektera alla aspekter av företagets verksamhet som inspektionen har tillsyn över.5 Om ett institut inte lämnar de uppgifter som begärs av inspektionen, har inspektionen möjlighet att vidta sanktioner gentemot institutet eller holdingföretaget i fråga. Utredarens bedömning: Det behövs inga lagändringar för att genomföra bestämmelserna om att ska ha de medel och resurser som krävs för att bedriva tillsyn enligt för- ordningen och direktivet. Frågan om kravet på tillsynsmyndighetens oberoende i förhållande till en så kallad resolutionsmyndighet får omhändertas vid genomförandet av det kommande direktivet om upprättande av en ram för rekonstruktion och avveckling av kredit- institut och värdepappersinstitut. Direktivets innehåll: Enligt artikel 4.4, som är ny, ska medlems- staterna säkerställa att behöriga myndigheter har den sakkunskap, de resurser, operativa kapacitet och alla de befogenheter och det oberoende som krävs för att utföra de funktioner på området för tillsyn, granskning och sanktioner som enligt direktivet och för- ordningen ankommer på den behöriga myndigheten. I artikel 4.7 har det införts en ny bestämmelse som anger att uppgiften att utöva tillsyn och alla andra funktioner inom de behöriga myndigheterna ska hållas åtskild och oberoende av krishanteringsåtgärder (functions relating to resolution). Artikel 4.8 ålägger medlemsstaterna att säkerställa att om den myndighet som tillerkänts rätten att utöva så kallade krishanteringsåtgärder inte är samma myndighet som behörig myndighet, ska medlemsstaterna se till att de förstnämnda myndig- heterna har ett nära samarbete och samråder med de behöriga myndigheterna vid utarbetandet av planerna för rekonstruktion och avveckling. Medlemsstaterna ska informera Europeiska kommissionen om uppdelningen av de olika funktionerna (artikel 4.7). Skäl för utredarens bedömning: Artikel 4.4 har ingen direkt motsvarighet direktiv. Kravet om att behörig myndighet ska ha de medel och resurser som krävs, riktar sig ytterst mot , 5 Se prop.