sou · H1B344 · 2013-06-26 00:00:00 — 2.besöka läkare inom primärvården (besöksgaranti), 3.besöka den specialiserade vården (besöksgaranti), och 4.planerad vård (behandlingsgaranti). Paragrafen motsvarar § 1 st HSL enligt SOU 2013:2, med redaktionella ändringar i anledning av upphävandet av HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2009/10:67 s. 78 f. 10 § Om inte uppfyller besöksgarantin eller behandlingsgarantin enligt 9 § 3 eller 4 ska se till att patienten får vård hos en annan vårdgivare utan extra kostnad för patienten. Paragrafen motsvarar 3 h § HSL. Endast hänvisningarna är ändrade. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2009/10:67 s. 51 ff. och s. 79. 11 § ska rapportera in uppgifter om väntetider till en nationell databas. Paragrafen motsvarar 3 i § första stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2009/10:67 s. 44 ff. 12 § ska ge patienten möjlighet att få en förnyad medicinsk bedömning enligt vad som anges i 6 kap. 1 § patientlagen (2013:000). Paragrafen motsvarar 3 a § andra stycket HSL enl. SOU 2013:2. Ändringen innebär att det materiella innehållet hädanefter endast regleras i patientlagen. Förarbeten till bestämmelsen om förnyad medicinsk bedömning finns i prop. 1998/99:4 s. 29 ff. och prop. 2009/10:67 s. 65 ff. 1 § ska erbjuda dem som omfattas av 5 kap. 1 §, 1.habilitering och rehabilitering, 2.hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning, och 3.tolktjänst för vardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade. ska, i samverkan med den enskilde, upprätta en individuell plan vid tillhandahållande av insatser enligt punkterna 1 och 2. ansvar enligt punkterna 1 och 2 gäller inte dem som omfattas av en kommuns ansvar enligt 11 kap. 1 §. ansvar innebär inte någon inskränkning i de skyldigheter som arbetsgivare eller andra kan ha enligt annan lag. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.5.3. Paragrafen motsvarar i stort 3 b § HSL. Ordningsföljden mellan andra stycket och tredje stycket har kastats om. I första stycket görs vissa språkliga förändringar. I andra stycket har skyldigheten att upprätta en individuell plan förtydligats. Enligt skrivningen i HSL ska habilitering, rehabilitering och tillhandahållande av hjälpmedel planeras i samverkan med den enskilde. I förarbetena understryks vikten av att en plan, som utgår från den enskildes mål, behov och intressen, faktiskt upprättas. Planen ska vid behov och efter godkännande kunna utväxlas mellan olika aktörer som är inblandade i processen. Skyldigheten att upprätta en individuell plan framgår i förslaget direkt av lagtexten och inte enbart av förarbetena. Planen ska vara skriftlig. Detaljerna avseende vad planen ska innehålla har överförts till förordning. Tredje stycket beskriver begränsningar av ansvar. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1992/93:159 s. 115 ff., s. 121 och s. 200 ff. 2 § får erbjuda den som får hälso- och sjukvård i hemmet (hemsjukvård) läkemedel utan kostnad. Paragrafen motsvarar 3 e § HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2001/02:63 s. 72 ff. och s. 96. 3 § får på framställning av en kommun inom erbjuda läkemedel utan kostnad ur läkemedelsförråd till 1.den som får hemsjukvård genom kommunens försorg, och 2.samtliga som bor i en sådan särskild boendeform som avses i 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.5.3. Paragrafen motsvarar i sak 18 d § första samt tredje–fjärde stycket HSL. Bestämmelsen har redigerats språkligt i syfte att underlätta läsning. Bestämmelsen ger lagstöd för att i vissa fall avvika från likabehandlingsprincipen, avseende kostnadsfria läkemedel ur läkemedelsförråd. Regleringen i 18 d § har delvis överförts till förordning, bl.a. andra stycket om olika former av läkemedelsförråd samt erinran i femte stycket om att svarar för kostnader för de läkemedel som rekvireras till förråden. Den tidigare geografiska begränsningen i första stycket avseende läkemedelsförrådens placering föreslås utgå. Beträffande punkten 2 anser inte utredningen att det finns behov av att särskilt uttrycka att även den som bor i en del av en sådan boendeform omfattas av bestämmelsen och detta led i bestämmelsen har därför utgått. Samtliga boendeformer som definieras som särskilt boende enligt 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453) omfattas av bestämmelsen, liksom tidigare, och ingen förändring i sak är avsedd. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2001/02:63 s. 72 ff. 4 § ska i andra fall än som avses i 11 kap. 2 § erbjuda dem som omfattas av 5 kap. 1 § förbrukningsartiklar som fortlöpande behövs vid urininkontinens, urinretention eller tarminkontinens på grund av allvarlig sjukdom eller efter behandling för sådan sjukdom. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.5.4. Paragrafen motsvarar i sak delvis 3 d § HSL. De befintliga föreskrifterna avseende förskrivningsrätt föreslås hädanefter regleras genom förordning. Ett korresponderande bemyndigande införs i 17 kap. 2 § 5. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1996/97:27 s. 50 ff. och s. 113 f. Bestämmelser avseende anställningar och utbildning 1 § I ska det finnas möjligheter till anställning för läkares allmäntjänstgöring i sådan omfattning att alla läkare som avlagt läkarexamen och läkare med utländsk utbildning som föreskrivits allmäntjänstgöring ges möjlighet att fullgöra praktisk tjänstgöring för att få legitimation som läkare enligt 4 kap. patientsäkerhetslagen (2010:659). Anställning för allmäntjänstgöring ska ske . I ska det också finnas möjligheter till anställning för läkares specialiseringstjänstgöring enligt nämnda lag i en omfattning som motsvarar det planerade framtida behovet av läkare med specialistkompetens i klinisk verksamhet. Den förändring som föreslås i bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.8.1. Paragrafen motsvarar i sak 15 § HSL. Bemyndigandet i nuvarande andra stycket andra meningen utgår dock, som en följd av de förslag som lämnas avseende lagen (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m. Vidare görs en redaktionell ändring. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1997/98:5 s. 11 f. och s. 22 f. 1 § Ett landsting får med bibehållet huvudmannaskap sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgifter som ansvarar för enligt denna lag och ska då ange de särskilda villkor som gäller för överlämnandet. En uppgift som innefattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse överlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.5.5. Paragrafen motsvarar 3 § 3 st HSL, med en språklig ändring, samt ändringen att med bibehållet huvudmannaskap har inskjutits i första meningen. Tillägget syftar till att tydliggöra att ett avtal med annan vårdgivare om att tillhandahålla viss vård inte medför att huvudmannaskap för vården övergår på vårdgivaren. har således kvar ett övergripande ansvar för att dess medlemmar får en god vård, vilket kan säkerställas bl.a. genom tillräckliga och relevanta krav i avtalen med de privata utförarna. Detta har redan tidigare gällt vid överlämnande av uppgifter, och något förändrat ansvarsförhållande i sak är inte avsett. Vidare har en redaktionell ändring gjorts i syfte att modernisera språket. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1992/93:43 s. 4 ff. och s. 22. AVDELNING IV KOMMUNENS ANSVAR SOM Ledning, planering och organisation 1 § Ledningen av den kommunala hälso- och sjukvårdsverksamheten utövas av den eller de nämnder som kommunfullmäktige enligt 2 kap. 4 § socialtjänstlagen (2001:453) bestämmer. Särskilda bestämmelser om gemensam nämnd finns i lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet. Paragrafen motsvarar i sak 22 § HSL första stycket. Redaktionella ändringar har gjorts i syfte att åstadkomma överensstämmelse med definitionen av hälso- och sjukvård och i anledning av upphävandet av HSL. Paragrafens andra stycke utgår såsom överflödigt, då det framgår redan av 1 kap. 3 § att bestämmelser avseende landsting gäller även kommuner som inte ingår i ett landsting. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1990/91:14 s. 63 ff. samt i prop. 2002/03:20 s. 22 ff. 2 § Kommunen ska planera sin hälso- och sjukvårdsverksamhet med utgångspunkt i befolkningens behov av hälso- och sjukvård. Planeringen ska avse den hälso- och sjukvård som erbjuds av samtliga vårdgivare inom kommunens ansvarsområde. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.6. och 3.5.1. Paragrafens första stycke motsvarar 20 § 1 st HSL, med vissa föreslagna redaktionella ändringar. Andra stycket motsvarar delvis 20 § 2 st HSL. Ett förtydligande om att planeringen ska omfatta samtliga vårdgivare inom kommunens ansvarsområde förs in. Formuleringen är avsedd att omfatta såväl vård i egenregi som upphandlad vård oavsett driftsform samt i förekommande fall även privat finansierad vård som utförs inom Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1990/91:14 s. 61 ff. 3 § I planeringen och utvecklingen av hälso- och sjukvårdsverksamheten ska kommunen samverka med samhällsorgan, organisationer och vårdgivare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.6. och 3.5.1. Paragrafen motsvarar delvis 21 § HSL med en föreslagen redaktionell ändring för att uppnå överenstämmelse med definitonen av hälso- och sjukvård. Kommunens samverkansansvar utökas till att gälla alla vårdgivare, inte enbart de privata. Förändringen syftar i huvudsak till att lagstiftningsmässigt likställa vårdgivare under offentlig ledning med andra vårdgivare. Utredningen förutsätter att kommuner har samverkat med samtliga vårdgivare inom sitt ansvarsområde och ändringen bör därför inte medföra någon förändring i sak. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1990/91:14 s. 61 ff. och s. 153. 4 § Inom det verksamhetsområde som kommunen bestämmer ska det finnas en sjuksköterska som svarar för 1.att det finns sådana rutiner att kontakt tas med läkare eller annan hälso- och sjukvårdspersonal när en patients tillstånd fordrar det, 2.att beslut om att delegera ansvar för vårduppgifter är förenliga med säkerheten för patienterna, och 3.att det finns rutiner för rapportering enligt 6 kap. 4 § patientsäkerhetslagen (2010:659). Om ett verksamhetsområde i huvudsak omfattar rehabilitering får en sjukgymnast eller en arbetsterapeut fullgöra uppgifter som sägs i första stycket. Första och andra styckena gäller sådan hälso- och sjukvårdsverksamhet som avses i 10 kap. 1 och 2 §§ i en kommun som inte ingår i ett landsting, om det i verksamheten inte finns någon läkare. Bestämmelsens tredje punkt är ny, och behandlas i avsnitt 3.6.1. Paragrafen motsvarar delvis 24 § HSL. Punkten 3 var tidigare utformad för att utgöra det första ledet i anmälan enligt den s.k. . Rutinerna för sådana anmälningar har emellertid ändrats. Enligt patientsäkerhetslagen (2010:659) har numera all hälso- och sjukvårdspersonal skyldighet att anmäla händelser som avses i 6 kap. 4 § till vårdgivaren. Det kan emellertid finnas anledning att låta medicinskt ansvarig sjuksköterska svara för att det finns rutiner för sådan rapportering. I tredje stycket har redaktionella ändringar gjorts. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1990/91:14 s. 68 ff. och s. 155 f. 10 kap. Ansvar för hälso- och sjukvård 1 § Varje kommun ska erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som efter beslut av kommunen bor i en sådan boendeform eller bostad som avses i 5 kap. 5 § andra stycket, 5 kap. 7 § tredje stycket 1 § första stycket 2 eller 7 kap. 1 § första stycket 2 socialtjänstlagen (2001:453). Varje kommun ska även i samband med dagverksamhet, som omfattas av 3 kap. 6 § socialtjänstlagen, erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som vistas där. Bestämmelsen motsvarar 18 § första stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1990/91:14 s. 56 ff., prop. 1996/97:27 s. 50 ff. och s. 114., prop. 1996/97:124 s. 195 samt i prop. 2005/2006:115 s.40 ff. 2 § En kommun får erbjuda dem som vistas i kommunen hemsjukvård. Bestämmelsen motsvarar i sak 18 § andra stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1990/91:14 s. 59 f och s. 152 f. 3 § Kommunens ansvar enligt 1 § detta kapitel och 13 kap. 1 § samt befogenhet enligt 2 § detta kapitel omfattar, med undantag för vad som anges i 14 kap. 1 § tredje stycket, inte sådan hälso- och sjukvård som ges av läkare. Bestämmelsen motsvarar i sak 18 § fjärde stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1990/91:14 s. 58 f. och s. 152 f. 4 § Kommunen ska ge den som omfattas av kommunens ansvar enligt 1 § och befogenhet enligt 2 § möjlighet att välja behandlingsalternativ enligt vad som anges i 5 kap. 1 § patientlagen (2013:000). Paragrafen motsvarar 18 a § HSL enligt SOU 2013:2. Ändringen som föreslås i nämnda betänkande innebär att det materiella innehållet beträffande möjligheten att välja behandlingsalternativ hädanefter endast regleras i patientlagen. Förarbeten till bestämmelserna om behandlingsalternativ finns i prop. 1998/99:4 s. 25 ff. och prop. 2009/10:67 s. 34 ff. 1 § Kommunen ska i samband med hälso- och sjukvård enligt 10 kap. 1 eller 2 § eller 13 kap. 1 § erbjuda även habilitering, rehabilitering och hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning. Kommunen ska, i samverkan med den enskilde, upprätta en individuell plan vid tillhandahållande av insatser enligt första stycket. Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 3.6. och 3.5.3. Paragrafen motsvarar första och tredje stycket 18 b § HSL. Redaktionella ändringar har gjorts dels i anledning av upphävandet av HSL, dels i syfte att modernisera språket. Skyldigheten att upprätta en individuell plan har förtydligats språkligt, men någon materiell förändring är inte avsedd. Förändringen behandlas i författningskommentaren till 6 kap. 1 §. Detaljerna avseende vad planen ska innehålla har överförts till förordning. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1992/93:159 s. 115 ff. 2 § Kommunen ska i samband med hälso- och sjukvård enligt 10 kap. 1 § erbjuda förbrukningsartiklar som avses i 6 kap. 4 §. Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 3.6. och 3.5.4. Paragrafen motsvarar 18 c § första meningen HSL, med redak- Regleringen av förskrivningsrätt för förbrukningsartiklar har, som framgår av kommentaren till 6 kap. 4 §, flyttats till förordning (se även övervägandetexterna enligt ovan). Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1996/97:27 s. 50 ff. 1 § En kommun får med bibehållet huvudmannaskap sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgifter som kommunen ansvarar för enligt denna lag och ska då ange de särskilda villkor som gäller för överlämnandet. En uppgift som innefattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse överlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.6. och 3.5.5. Paragrafen motsvarar 18 § femte stycket HSL med en språklig ändring samt ändringen att med bibehållet huvudmannaskap har inskjutits i första meningen. Tillägget syftar till att tydliggöra att ett avtal med annan vårdgivare om att tillhandahålla viss vård inte medför att kommunens huvudmannaskap för vården övergår på vårdgivaren. Kommunen har således kvar ett övergripande ansvar för att dess medlemmar får en god vård, vilket kan säkerställas bl.a. genom tillräckliga och relevanta krav i avtalen med de privata utförarna. Detta har redan tidigare gällt vid överlämnande av uppgifter, och något förändrat ansvarsförhållande i sak är inte avsett. Vidare har en redaktionell ändring gjorts i syfte att modernisera språket. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1992/93:43 s. 6 ff. samt i prop. 2004/05:89 s. 19 ff. AVDELNING V GEMENSAMMA BESTÄMMELSER FÖR HUVUDMÄNNEN 13 kap. Överlåtelse av ansvar mellan huvudmännen 1 § får till en kommun inom överlåta skyldigheten att erbjuda dem som vistas i kommunen hemsjukvård om och kommunen kommer överens om det. Överenskommelsen får även avse ansvar för förbrukningsartiklar som avses i 6 kap. 4 §. Om en överlåtelse har skett enligt första stycket får lämna sådant ekonomiskt bidrag till kommunen som motiveras av överlåtelsen. Paragrafens första stycke motsvarar 18 § tredje stycket HSL, med vissa föreslagna redaktionella ändringar. sen i denna del finns i prop. 1990/91:14 s. 56 ff., prop. s.115, prop. 1996/97:124 s. 195 samt i prop. 2005/06:115 s. 40 ff. Paragrafens andra stycke motsvarar 19 § första stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen i denna del finns i prop. 1990/91:14 s. 152 f. 2 § Ingår samtliga kommuner inom ett landstings område i en överlåtelse av ansvar för hemsjukvård enligt 1 § får kommunerna lämna ekonomiska bidrag till varandra, om det behövs för kostnadsutjämning mellan kommunerna. Paragrafen motsvarar i sak 19 § andra stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2007/08:1 UO9 s. 127. 3 § får även utan samband med överlåtelse av ansvar för hälso- och sjukvård enligt 1 § träffa överenskommelse med en kommun inom om att kommunen ska ha ansvar för hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning. Paragrafen motsvarar 18 b § andra stycket HSL med en språklig ändring. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1992/93:159 s. 115 ff. 1 § ska till kommunerna inom avsätta de läkarresurser som behövs för att enskilda ska kunna erbjudas god hälso- och sjukvård i särskilt boende och i verksamheter som avses i 10 kap. 1 §. Detsamma gäller i ordinärt boende om en kommun ansvarar för vården enligt 10 kap. 2 §. ska med kommunerna inom sluta avtal om omfattningen av och formerna för läkarmedverkan. Om inte uppfyller sina skyldigheter enligt avtalet att tillhandahålla läkare har kommunen rätt att på egen hand anlita läkare och få ersättning för sina kostnader för det från . Paragrafen motsvarar i sak 26 d § HSL. Förarbeten till bestämmelserna finns i prop. 2005/06:115 s. 40 ff. och s. 178 f. 2 § och kommunen ska samverka så att en enskild som kommunen enligt 10 kap. 1 eller 2 § har ansvar för, också får övrig vård och behandling, hjälpmedel samt förbrukningsartiklar enligt 6 kap. 4 § som hans eller hennes tillstånd fordrar. Paragrafen motsvarar i sak 26 e § HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2005/06:115 s. 51 ff. och s. 179. 3 § ska ingå en överenskommelse med kommunen om ett samarbete i fråga om personer med psykisk funktionsnedsättning. Om det är möjligt bör organisationer som företräder dessa personer eller deras närstående ges möjlighet att lämna synpunkter på innehållet i överenskommelsen. Paragrafen motsvarar 8 a § HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2008/09:193 s. 13 ff. och s. 31. 4 § När den enskilde har behov av både hälso- och sjukvård och insatser från ska tillsammans med kommunen upprätta en individuell plan. Planen ska upprättas om den enskilde samtycker till det och om eller kommunen bedömer att den behövs för att den enskilde ska få sina behov tillgodosedda. Planen ska när det är möjligt upprättas tillsammans med den enskilde. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.7.1. Paragrafen motsvarar delvis 3 f § HSL. Gällande detaljbestämmelser aveende innehållet i en individuell plan, närståendes delaktighet samt att arbetet med planen ska påbörjas utan dröjsmål föreslås flyttas till förordning. Ingen förändring i sak är avsedd. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2008/09:193 s. 17 ff. 1 § Av patienter får vårdavgifter och avgifter med anledning av att patienter uteblir från avtalade besök tas ut enligt grunder som eller kommunen bestämmer, i den mån inte annat är särskilt föreskrivet. Patienter som omfattas av ett landstings eller en kommuns ansvar för hälso- och sjukvård enligt 5 kap. 1–3 §§ eller 10 kap. 1 och 2 §§ ska behandlas lika. får dock för sluten vård fastställa avgiftsnivåer i olika inkomstintervall och besluta om vilka regler om nedsättning av avgiften som ska gälla. Avgiften för sluten vård får för varje vårddag uppgå till högst 0,0023 gånger prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, avrundat nedåt till närmaste tiotal kronor. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.7.4. Paragrafen motsvarar i stort 26 § första stycket. Personkretsen som ska likabehandlas vid avgiftsuttag enligt bestämmelsen har emellertid utökats något. I konsekvens med förslaget enligt SOU 2013:2 om ett utökat ansvar för att erbjuda öppen vård på lika villkor till patienter som omfattas av ett annat landstings primära ansvar, föreslås här även en skyldighet att likabehanda patienter avseende vårdavgifter inom öppen vård och vid uteblivande från avtalat besök. Bestämmelsen har delats upp i två stycken. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:79 s. 133 ff., prop. 1994/95:88 s. 22 f., i bet. 1997/98:SoU1 s. 61 och bilaga 4 samt i prop. 2012/13:1 UO9 s. 93 ff. 2 § Avgiften tas ut av patientens förmyndare om patienten är när 1.vården ges, eller 2.han eller hon uteblir från ett avtalat besök. Om det finns flera förmyndare svarar de solidariskt för avgiften. Om det finns särskilda skäl får avgiften tas ut av den underårige. Paragrafen motsvarar 26 § andra–fjärde stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2009/10:88 s. 17 ff. 3 § Den som har betalat vårdavgifter som avser öppen vård enligt denna lag i andra fall än som avses i 10 kap. 1 §, avgifter för förbrukningsartiklar som avses i 6 kap. 4 § eller avgifter för sådan tandvård som avses i 8 a § tandvårdslagen (1985:125) med ett belopp som motsvarar 0,025 gånger prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, avrundat nedåt till närmaste femtiotal kronor, eller det lägre belopp som bestämts av , är befriad från att därefter betala ytterligare avgifter för sådan vård eller sådana förbrukningsartiklar som återstår av , räknat från det första tillfälle då avgift betalats. Paragrafen motsvarar 26 a § första stycket HSL, med vissa redaktionella ändringar. Vissa förslag till ändringar i 26 a § HSL har lagts genom Ds 2012:6. Utredningen har emellertid valt att i denna del utgå från gällande rätt. Förarbeten till bestämmelsen i nuvarande lydelse finns i prop. 1996/97:27 s. 68 ff. och 115 f. samt i prop. 1997/98:112 s. 29 ff. och prop. 2012/13:1 UO9 s. 93 ff. 4 § Har en förälder eller föräldrar gemensamt flera barn i sin vård, får barnen gemensamt avgiftsbefrielse när kostnaderna för avgifter enligt 3 § sammanlagt uppgår till där avsett belopp. Avgiftsbefrielse gäller som avses i 3 § även för barn som fyller . Med förälder avses även familjehemsförälder. Som förälder räknas även den med vilken en förälder stadigvarande sammanbor och som är eller har varit gift med eller har eller har haft barn med föräldern. Paragrafen motsvarar i sak 26 a § andra–fjärde stycket HSL. Förarbeten till bestämmelserna finns i prop. 1996/97:27 s. 68 ff. och 115 f. samt i prop. 1997/98:112 s. 29 ff. och prop. 2012/13:1 UO9 s. 93 ff. 5 § Endast kommunen får ta ut vårdavgifter för långtidssjukvård som den har betalningsansvar för enligt 2 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård. Paragrafen motsvarar 26 § femte stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1992/93:129 s. 13 ff. och s. 23 f. 6 § Avgifter för vård enligt 10 kap. 1 eller 2 §§, för vård enligt 12 kap. 1 § eller 13 kap. 1 §, för förbrukningsartiklar enligt 11 kap. 2 § eller för sådan långtidssjukvård som en kommun har betalningsansvar för enligt 2 § lagen om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård får, tillsammans med avgifter för hemtjänst och dagverksamhet enligt 8 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453), uppgå till högst en tolftedel av 0,48 gånger prisbasbeloppet. Avgifterna enligt första stycket får dock inte uppgå till så stort belopp att den enskilde inte förbehålls tillräckliga medel av sitt avgiftsunderlag för sina personliga behov och andra normala levnadskostnader (förbehållsbelopp). När avgifterna fastställs ska kommunen dessutom försäkra sig om att vårdtagarens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försämrad ekonomisk situation. Avgiftsunderlaget enligt första stycket och förbehållsbeloppet enligt andra stycket ska beräknas med tillämpning av 8 kap. 3–8 §§ socialtjänstlagen.