sou · H1B327 · 2013-05-03 00:00:00 — Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om sådan utredning som avses i första stycket. Utredning enligt 16 a eller 17 § hämtas in av överförmyn- daren eller rätten. I de fall det är överförmynda- ren som ansöker om ett godman- skap enligt 4 § eller förvaltarskap ska nödvändig utredning i ären- det hämtas in av överförmyndaren och ges in till rätten tillsammans med ansökan. Om det är någon annan än överförmyndaren som gör ansökan får rätten uppdra åt överförmyn- daren att hämta in utredningen. Rätten får fastställa riktlinjer för utredningen och bestämma inom vilken utredningen ska vara inhämtad. Om det be- hövs får rätten förlänga . Rätten ska se till att utredningen bedrivs skyndsamt. Överförmyndaren ska i samband med att utredning ges in till rätten enligt 17 a § andra eller tredje stycket eller på uppdrag av rätten lämna förslag på en god man eller förvaltare som är lämplig för uppdraget, om det inte finns särskilda skäl mot detta. I ärenden om anordnande av godmanskap enligt 4 § eller för- valtarskap ska den som ansök- ningen avser höras muntligen vid rätten, om det kan ske utan skada för honom eller henne och det inte är uppenbart att han eller hon inte förstår vad saken gäller. Rätten kan dock avstå från att höra den enskilde muntligen om han eller hon själv har gjort ansökan eller medgett det ifrågasatta förordnan- det eller det annars finns särskilda skäl. Bestämmelserna i första stycket gäller även i ärenden hos överför- myndaren om förordnande av god man enligt 4 § eller förvaltare. En god man eller förvaltare är inte skyldig att kvarstå i sitt upp- drag till dess att en ny ställföre- trädare har utsetts om han eller hon har skälig orsak att lämna upp- draget . När en god man eller förval- tare entledigas enligt första stycket eller när ett uppdrag som god man eller förvaltare upphör av någon annan orsak ska ställföreträdar- Om en förordnad förmyn- dare, god man eller förvaltare dör, ska dödsboet svara för att den enskildes egendom redovisas och åtgärder vid förvaltningens upphörande vidtas enligt detta kapitel. Försätts ställföreträdaren i konkurs, ska konkursförvaltaren fullgöra dessa uppgifter.Överförmyndaren får befria ett dödsbo från skyldigheten att lämna sluträkning eller besluta att den får lämnas i förenklad form om det med hänsyn till dödsboets och den enskildes förhållanden, tillgångarnas art eller värde eller omständigheterna i övrigt finns särskilda skäl.Ersättning för dödsboets utgifter vid ställföreträdarens död25 §Dödsboet efter en förordnad förmyndare, god man eller förval- tare har rätt till ersättning för de utgifter som har varit skäligen på- skapet upphöra om en ny ställföre- trädare inte kan utses och överför- myndaren har vidtagit alla rimliga åtgärder för att finna någon som är lämplig och villig att ta på sig uppdraget. Beslut om entledigande av ställ- företrädaren enligt första stycket och om upphörande av ställföre- trädarskapet enligt andra stycket fattas av rätten. Om en förordnad förmyn- dare, god man eller förvaltare dör, skall dödsboet svara för att den enskildes egendom redovisas och åtgärder vid förvaltningens upphörande vidtas enligt detta kapitel. Försätts ställföreträdaren i konkurs, skall konkursförval- taren fullgöra dessa uppgifter. kallade för att fullgöra de uppgifter som anges i 24 §. Överförmyn- daren fattar beslut om sådan er- sättning och i vad mån ersätt- ningen ska betalas med medel som tillhör den enskilde. Om det inte finns särskilda skäl för något annat, ska ersättning för utgifter, inklusive de avgifter och skatter som utgår på dem, betalas med den enskildes medel i den mån hans eller hennes beräknade inkomst under det år när uppdra- get utförs överstiger 2,65 gånger prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken eller hans eller hennes tillgångar under överstiger två gånger prisbasbeloppet. Ersättning för utgifter som inte ska betalas med den enskildes medel ska betalas av kommunen. statistik om överförmyndares och överförmyndarnämnders verksam- het på regional och nationell nivå. förmyndarnämnden ska till läns- styrelsen lämna sådana uppgifter om verksamheten som behövs för framställning av statistik. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter i fråga om skyldighet att hämta in utredning med anledning av en ansökan om godmanskap enligt 11 kap. 4 § eller förvaltarskap, ska gälla för ärenden som har kommit in till tingsrätten före ikraftträdandet. 2 Senaste lydelse 2012:77. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att 32 kap. 4 och 5 §§ samt 36 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Sekretess gäller hos domstol för uppgift om en enskilds person- liga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den en- skilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i 3 Senaste lydelse 2012:324. 1.ärende enligt lagen (1999:997) om särskild företrädare för 2.ärende om adoption enligt 4 kap. , Sekretess gäller hos domstol för uppgift om en enskilds person- liga eller ekonomiska förhållanden, om en part begär det och det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i 2.mål eller ärende enligt i annat fall än som anges 3.ärende enligt lagen (1989:14) om erkännande och verkställig- het av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn, 4.mål eller ärende enligt rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkän- nande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om för- äldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 eller ärende enligt 8 § lagen (2008:450) med kompletterande be- stämmelser till II-förordningen, 5.mål eller ärende enligt rådets förordning (EG) nr 4/2009 av om domstols behörighet, tillämplig lag, erkän- nande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om under- hållsskyldighet, eller 6.mål eller ärende enligt lagen (2012:318) om 1996 års Haag- konvention. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 1Uppdraget och dess genomförande Enligt direktiven ska utredaren föreslå åtgärder som skapar bättre förutsättningar för gode män och förvaltare. Syftet är att säkerställa att det finns tillgång till kvalificerade och lämpliga ställföreträdare. Utredaren ska föreslå de författningsändringar och andra åtgärder som det finns anledning till. Det har enligt direktiven riktats kritik mot att det inte finns någon tidsbegränsning för hur länge en god man eller förvaltare är tvungen att fullgöra sitt uppdrag i avvaktan på att en ersättare för- ordnas. Något som särskilt har framhållits är att det är orimligt att den som har blivit utsatt för hot eller våld av sin huvudman är tvungen att fortsätta att fullgöra uppdraget. I direktiven konstateras att utgångspunkten, med hänsyn till den enskildes behov av hjälp, naturligtvis bör vara att en god man eller förvaltare ska vara skyldig att fullgöra sitt uppdrag till dess att en ersättare har utsetts. ifrågasätts det om en ställföreträdare under alla förhållanden bör vara skyldig att fullgöra uppdraget, i vart fall på oförändrat sätt. Utredaren har till uppgift att kartlägga hur regleringen om entledigande av en god man eller en förvaltare fungerar i praktiken i de fall en god man eller förvaltare själv vill frånträda sitt uppdrag. Utifrån kartläggningen ska utredaren ta ställning till i vilka situa- tioner det är lämpligt att en god man eller förvaltare inte ska be- höva fullgöra uppdraget på oförändrat sätt till dess att en ersättare utsetts. Utredaren ska överväga om en lösning kan vara att upp- draget begränsas till ett minimum av åtgärder. Ett alternativ som utredaren ska överväga är om en god man eller förvaltare ska få entledigas trots att en ersättare inte kan utses. Om det ska vara möjligt ska utredaren bedöma om entledigandet innebär att godmanskapet eller förvaltarskapet upphör. I direktiven framhålls att den enskildes behov alltid måste garanteras. Det ska därför utredas vilka andra former av stöd den enskilde i stället kan få tillgång till. Om det behövs, ska utredaren föreslå förbättringar av det existerande stödet. Enligt direktiven gör sig särskilda hänsyn gällande vid förvaltarskap och det kan därför behöva övervägas olika lösningar för förvaltare respektive gode män. Frågan om under vilka förutsättningar en förvaltare har rätt att bli entledigad har tagits upp av HD i ett beslut (mål Ö 91- 12). De förutsättningar som låg till grund för direktiven i denna del har därför till viss del ändrats. Det finns möjligheter för ställföreträdare att via godmansfören- ingar teckna ansvars- och olycksfallsförsäkringar. Från olika håll har det riktats kritik mot att gode män och förvaltare själva får stå för kostnaderna för dessa försäkringar. Utredaren har till uppgift att undersöka i vilken utsträckning gode män och förvaltare om- fattas av försäkringar och vilket skydd försäkringarna ger. Vidare ska utredaren analysera om nuvarande reglering ger möjlighet till ersättning från huvudmannen för försäkringskostnader. Saknas det en sådan möjlighet, ska utredaren överväga om det bör införas. Ett alternativ som möjligen kan övervägas är att kommunen i vissa fall ska stå för kostnaden. Utredaren ska även bedöma behovet av andra åtgärder för att säkerställa att gode män och förvaltare om- fattas av lämpligt försäkringsskydd. Om en god man eller förvaltare dör, svarar dödsboet för att huvudmannens egendom redovisas. I regel sker detta genom en sluträkning som avges på heder och samvete. Det har riktats kritik mot att det är dödsboet som ska upprätta sluträkningen och skyl- digheten har ansetts betungande för de efterlevande. Det har fram- förts att dödsboet i vart fall bör kunna få hjälp med upprättandet. I direktiven konstateras att det finns goda skäl till att det är döds- boet som avger sluträkning och att reglerna inte bör ändras i detta avseende. Utredarens uppgift är att överväga vilka åtgärder som behöver vidtas för att efterlevande ska kunna få lämpligt stöd i sam- band med redovisningen av huvudmannens egendom. I ärenden om anordnande av godmanskap och förvaltarskap har tingsrätten utredningsansvaret. Domstolen ska ta in det underlag som behövs för att ta ställning i ärendet, bl.a. från överförmyn- daren. I praktiken har det varit överförmyndaren som har gjort den utredning som har behövts och först när ärendet varit färdigutrett överlämnat det till tingsrätten. myndare har ändrat sina rutiner och det förekommer att ansökningar om t.ex. god man som ges in till överförmyndaren lämnas över till tingsrätten utan yttrande eller utredning. Utredaren har till uppgift att kartlägga hur tingsrätter och överförmyndare tillämpar bestämmelserna om utrednings- ansvar i ärenden där tingsrätten fattar beslut. Utifrån vad kartlägg- ningen visar ska utredaren överväga om det är lämpligt att över- förmyndaren åläggs att bistå tingsrätten med att göra utredningen. Utredaren ska också ta ställning till om överförmyndarens skyldig- het att lämna förslag på ställföreträdare till tingsrätten bör framgå av lagen. I ärenden enligt gäller sekretess hos överförmyn- daren för en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider men. Någon motsvarande sekretess gäller inte i ärenden enligt lagen om god man för ensamkommande barn. Det framgår av direktiven att det torde saknas skäl för denna skillnad och att det finns mycket som talar för att sekretess ska gälla hos överförmyn- daren i ärenden enligt lagen om god man för ensamkommande barn i samma utsträckning som i motsvarande ärenden enligt föräldra- balken. Utredaren ska, efter en avvägning mellan intresset av insyn och enskildas behov av skydd för den personliga integriteten, utarbeta författningsförslag med den innebörden. Det har inletts ett projekt mellan överförmyndare i ett antal större kommuner som syftar till att göra det möjligt att jämföra uppgifter om överförmyndarnas verksamhet. Någon rikstäckande statistik om t.ex. antalet gode män och förvaltare samt storleken på förvaltat kapital finns dock inte. I direktiven konstateras att det är viktigt att det finns tillgång till statistik för att man ska kunna följa utvecklingen av överförmyndarnas verksamhet och för att under- lätta länsstyrelsernas tillsyn. Utredaren ska därför ta ställning till vilka åtgärder som behöver vidtas för att säkerställa att det finns tillgång till relevant statistik över överförmyndarnas verksamhet. Utredaren får även föreslå andra praktiska åtgärder som bidrar till att skapa bättre förutsättningar för gode män och förvaltare. Uppdraget skulle enligt de ursprungliga direktiven redovisas . Genom tilläggsdirektiv har utred- ningstiden förlängts till . Direktiven återges i sin helhet i bilaga 1 och 2. Vi har inhämtat underlag för vårt arbete genom studier av relevant lagstiftning, lagförarbeten, tidigare lagförslag, rättspraxis och litte- ratur. Det första utredningssammanträdet hade vi och vi har därefter haft tio sammanträden, varav ett har skett i form av ett internatsammanträde. Till ett av våra sammanträden har vi bjudit in universitetslektorn , , för att diskutera de frågor som ingår i vårt uppdrag. I anslutning till ett annat sammanträde har vi träffat en arbetsgrupp som förbereder förstatligandet av överförmyndarverksamheten i . Vi har genomfört en enkätundersökning i syfte att kartlägga bl.a. hur regleringen om entledigande av gode män och förvaltare fungerar i praktiken i de fall en god man eller förvaltare själv vill frånträda sitt uppdrag och hur tingsrätter och överförmyndare tillämpar bestämmelserna om utredningsansvar i ärenden där tings- rätten fattar beslut. En närmare redogörelse för genomförandet av enkätundersökningen och vilka frågor som ingick i den finns i bi- laga 3 och 4. För att diskutera hela eller delar av utredningsuppdraget har vi träffat företrädare för och branschorganisa- tionen Tidningsutgivarna samt haft telefonmöten med bl.a. dok- toranden och . I den del av uppdraget som gäller en förvaltares skyldighet att fullgöra sitt uppdrag till dess att en ersättare utsetts, har vi hämtat in syn- punkter från förbundsjuristen , Kommuner och Landsting. Vidare har vi på olika sätt och i olika sammanhang fått syn- punkter från bl.a. gode män, förvaltare, överförmyndare och an- höriga till huvudmän. Sekreteraren har närvarat vid en konferens för överförmyndare och överförmyndarnämnder som arrangerades av i . Vi har samrått med Utredningen om beslutsoförmögna per- soners ställning i hälso- och sjukvård, socialtjänst och forskning (dir. 2012:72). En sammanfattning och ett författningsförslag inleder betänkandet. I avsnitt 1 redovisas innehållet i våra direktiv och hur vi har bedrivit vårt arbete. Under avsnitt 2 finns en översikt av rättsläget inom de områden vi har att behandla. I avsnitt 3 redogörs det för förslagen från utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare. I avsnitt 4 behandlas frågan om entledigande av gode män och förvaltare. I avsnitt 5 finns våra överväganden när det gäller frågan om kostnaden för gode mäns och förvaltares försäkringar. Under avsnitt 6 behandlas frågan om möjligheten för ett dödsbo efter en god man eller förvaltare att få hjälp med att redovisa huvudmannens egendom. I avsnitt 7 behandlas frågan om överförmyndaren ska bistå tingsrätten med att hämta in utredning i de ärenden om god- manskap och förvaltarskap i vilka tingsrätten beslutar. Avsnitt 8 behandlar frågan om sekretess för uppgifter om ensamkommande barn och i avsnitt 9 finns våra överväganden och förslag i fråga om statistik över överförmyndarnas verksamhet. I avsnitt 10 redogör vi för vissa åtgärder som kan bidra till att skapa bättre förutsättningar för gode män och förvaltare. I avsnitt 11 finns våra kostnadsberäkningar och en konsekvens- analys. Av avsnitt 12 framgår våra förslag till ikraftträdande- och övergångsbestämmelser. I avsnitt 13 finns en författningskommen- tar. Till betänkandet biläggs utredningens direktiv, en redogörelse för genomförandet av vår enkätundersökning, de enkätfrågor som vi har skickat ut och en förteckning över uppgifter som ligger till grund för beräkningar av nyckeltal för statistik över överförmyndar- nas verksamhet. 2 Översikt över rättsläget Förordnande av god man enligt FB Det finns i 11 kap. FB bestämmelser om att rätten eller överför- myndaren1 i olika situationer ska förordna en god man för att före- träda personer som av en eller annan anledning inte kan företräda sig själva. I 11 kap. 1 § FB regleras det fallet att en god man ska förordnas eftersom en förmyndare för en underårig person inte kan utöva för- mynderskapet på grund av sjukdom eller av någon annan orsak. En- ligt bestämmelsen kan en god man även förordnas då förmyndaren enligt 10 kap. 17 § FB blir skild från utövningen av förmynder- skapet. I dessa båda fall ska överförmyndaren förordna en god man att i förmyndarens ställe vårda den underåriges angelägenheter. Detta innebär att den gode mannens förordnande avser alla förmyndarens uppgifter beträffande den underåriges förmögenhet och person och inte vissa på förhand bestämda angelägenheter. Även rätten har möjlighet att förordna den gode mannen när den enligt 10 kap. 17 § FB skiljer förmyndaren från utövningen av för- mynderskapet. Enligt 11 kap. 2 § FB ska god man förordnas i situationer då för- myndaren och den underårige har motstående intressen. Av bestäm- melsens första stycke framgår att god man ska förordnas om en förmyndare eller förmyndarens make eller sambo och den under- årige har del i ett oskiftat dödsbo. Den gode mannens uppgift är att vårda den underåriges rätt i boet. Godmanskapet omfattar en rätt att på den underåriges vägnar delta i bodelning och skifte eller sluta 1 En överförmyndare ska väljas för varje kommun. En kommun kan besluta att det i stället för överförmyndare ska finnas en överförmyndarnämnd. Det är också möjligt för kommuner att besluta att de ska ha en gemensam överförmyndarnämnd. Se 19 kap. 1 §, 2 § och 16 § andra stycket FB. avtal om sammanlevnad i oskiftat bo. Det innebär också en rätt (och en plikt) att ta del i boets förvaltning och utredning. Överförmyndaren ska enligt 11 kap. 2 § andra stycket FB också förordna en god man när den som har en förmyndare, god man eller förvaltare ska företa en rättshandling eller vara part i en rättegång och behöver hjälp men enligt 12 kap. 8 § FB inte kan företrädas av ställföreträdaren. Av 12 kap. 8 § FB framgår att den som är omyn- dig inte får företrädas av förmyndaren då det rör sig om en rätts- handling eller en rättegång mellan den omyndige och förmyndaren, förmyndarens make eller sambo eller någon som förmyndaren före- träder. Vidare har en god man eller förvaltare inte rätt att företräda den enskilde om det uppstår en fråga om en rättshandling eller en rättegång mellan den enskilde å ena sidan och den gode mannen eller förvaltaren, hans eller hennes make eller sambo eller någon som han eller hon företräder å den andra sidan. Enligt 11 kap. 2 § tredje stycket FB ska överförmyndaren också i andra fall än de som avses i första eller andra stycket förordna god man för den som har vårdnadshavare, förmyndare, god man eller för- valtare, i angelägenheter där den enskilde har ett intresse som strider mot en sådan företrädares eller dennes makes eller sambos intressen. Det kan t.ex. röra sig om en faderskapstalan (negativ eller positiv) där ett barn och dess far båda är parter. Motstående intressen kan också finnas då den enskilde och företrädaren (eller hans eller hennes make eller sambo) har del i samma dödsbo. Överförmyndaren ska i dessa fall meddela ett förordnande om god man, om det begärs av vårdnadshavaren, förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren eller den som han eller hon i sådan egenskap företräder eller om det annars är lämpligt. Av 11 kap. 3 § FB framgår att överförmyndaren i ett antal olika situationer ska förordna god man för att bevaka en bortavarandes rätt eller hans eller hennes egendom. Ett exempel på detta är då det vid ett dödsfall finns en till namnet känd arvinge som vistas på okänd eller avlägsen ort och därför inte kan bevaka sin rätt i boet och för- valta sin lott i det. Enligt 11 kap. 3 a § FB ska rätten i vissa fall förordna en god man i mål enligt ÄktB eller FB.2 I 11 kap. 4 § FB anges att rätten, om det behövs, ska besluta att anordna godmanskap för den som på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person.3 Ett sådant beslut får inte meddelas utan samtycke av den för vilken godmanskap ska anordnas, om inte den enskildes tillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas. Kravet på samtycke har fortsatt betydelse även sedan ett beslut om anordnande av god- manskap har fattats. Om en god man har förordnats med den en- skildes samtycke och den enskilde, med bibehållen förmåga att ange sin mening, begär att godmanskapet ska upphöra, saknas det grund för att godmanskapet ska bestå. I vissa fall kan det då bli aktuellt att i stället anordna förvaltarskap. Det får dock inte bli så att den enskildes vägran att ge samtycke till förvaltningsåtgärder som den gode mannen väcker fråga om, utlöser ett förvaltarskap utan att det finns förutsättningarna för det i övrigt.4 När rätten meddelar ett beslut om anordnande av godmanskap ska rätten förordna en god man att utföra uppdraget. Om en god man i något annat fall ska förordnas på grund av ett beslut om godmanskap ska förordnandet meddelas av överförmyndaren. En rättshandling som en god man har företagit utanför sitt för- ordnande är enligt 11 kap. 5 § första stycket FB inte bindande för den som förordnandet avser. En rättshandling som utan den enskildes samtycke har företagits inom ramen för förordnandet är inte heller bindande, såvida inte han eller hon har varit ur stånd att ge uttryck för sin mening eller denna av annan orsak inte har kunnat inhämtas. Har den gode mannen inom ramen för förordnandet ingått en rättshandling som sedvanligen företas för den dagliga hushållningen ska enligt 11 kap. 5 § andra stycket FB samtycke från den som han eller hon företräder anses föreligga, om denne inte före rättshand- 2Detta ska ske om den som en talan enligt ÄktB riktar sig mot saknar känt hemvist och det inte heller kan klarläggas var den parten uppehåller sig. En god man ska även förordnas i de fall en talan enligt FB riktar sig mot någon på okänd ort. Rätten ska i mål enligt ÄktB eller FB dessutom förordna en god man om parten har känt hemvist utom riket men inte kan nås för delgivning eller om han eller hon underlåter att utse ombud för sig och det finns sär- skilda skäl att förordna god man (se 18 kap. 1 § första stycket ÄktB och 20 kap. 2 § första stycket FB). En god man har i dessa fall efter rättens prövning rätt till skälig ersättning av allmänna medel för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget har krävt, se 18 kap. 1 § andra stycket ÄktB och 20 kap. 2 b § FB. 3I de flesta fall innehåller ett godmanskap samtliga dessa tre delar, dvs. att bevaka huvud- mannens rätt, förvalta hans eller hennes egendom och att sörja för hans eller hennes person. 1987/88:124, Om god man och förvaltare, s. 179 och s. 231. lingen har gett uttryck för annat till den mot vilken rättshandlingen riktade sig. Förordnande av god man för ensamkommande barn En god man kan även förordnas för den som är underårig och ut- ländsk medborgare eller statslös om han eller hon vid ankomsten till är skild från båda sina föräldrar eller från någon annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe.