sou · H1B337 · 2013-05-30 00:00:00 — I ytterligare några beslut ger skribenten uttryck för subjektiva vär- deringar genom att använda värdeord som uppenbart (vanligast) och anmärkningsvärt. Här är två exempel (jag har fetmarkerat orden): Mot bakgrund av kännedom om förhållandena i Bosnien och och med hänsyn till vad som framkommit i ärendena, anser verket att det är uppenbart att familjen saknar skäl för att få asyl i . Det är också uppenbart att det inte heller finns någon annan grund för att bevilja dem uppehållstillstånd här. finner det också anmärkningsvärt att E, som är hotad av en person med makt och myndighetskontakter, väljer att ge ut sin information till en journalist för att få informationen offentligt tryckt. I två beslut blir handläggarens ton raljant: Verket finner att det agerande I T uppvisat alltsedan han kom till är sådant att det inte tyder på att han haft ett trängande behov av inter- nationellt skydd. Ni har inte varit hos läkare i gällande hennes hälsa. Migrations- verket konstaterar att ni haft tillgång till sjukvård men valt att avbryta vården för att ni inte ansåg er ha råd med det. Ni vet inte hur det är med er dotters hälsa . konstaterar att ni uppgett att ni sålt ert hus och tillhörigheter för att fly till . Ni torde där- med även haft ekonomiska tillgångar till att uppsöka sjukvård med er dotter om ni ansåg att detta var nödvändigt. Men det finns flera exempel när skribenter inte använder garderingar, utan skriver på ett mer direkt sätt. Lösningen kan vara att göra den sökandes berättelse ren från bedömningar – den får stå för sig själv. Viktigt innehåll är med Om läsarna ska förstå beslutet, gäller det att rätt innehåll finns med. Läsarna vill få svar på sina frågor, och om de inte får det kommer de att få problem med läsningen oavsett hur välstruktu- rerad och välformulerad själva texten är. Framför allt vill läsarna snabbt veta svaret på frågorna Hur gick det? och Varför gick det så? Så långt jag kan bedöma innehåller alla beslut det läsaren be- höver och som krävs enligt lag, dvs. beslutsmeningen, beskrivningen av ärendet, motiveringen och information om hur man kan över- klaga beslutet. Däremot kan olika beslut behandla innehållet på ett mer eller mindre tydligt och pedagogiskt sätt. Motiveringen är ibland så knapphändig att läsaren omöjligt kan få svar på sina frågor utan en större ansträngning. En majoritet av besluten har en tydlig ärendemening (40 stycken) som talar om vad ärendet handlar om: Ärende om uppehållstillstånd m.m. Ännu tydligare hade den blivit utan förkortningen i slutet. Ett beslut har ärendemeningen Ärende om uppehålls- och arbetstill- stånd. Åtta av besluten innehåller ingen ärendemening alls, vilket inte är bra. Klart och entydigt formulerat beslut Alla beslut utom ett har ett klart och entydigt formulerat beslut. Läsningen underlättas av att beslutsmeningen är uppställd som en punktlista: -avslå ansökningarna om uppehålls- och arbetstillstånd -inte bevilja flyktingstatusförklaring, alternativ skyddsstatusförklaring eller övrig skyddsstatusförklaring -avvisa de sökande, med stöd av 8 kap. 1 § 2 utlänningslagen (2005:716) -avvisningarna ska verkställas genom att de sökande reser till och , om de inte visar att något annat land kan ta emot dem -avvisningsbesluten ska verkställas även om de inte har vunnit laga kraft, med stöd av 8 kap. 6 § första stycket utlänningslagen Beslutsmeningen skulle kunna bli ännu tydligare genom att man tar bort laghänvisningen (som ändå finns i motiveringen). Det under- lättar också läsningen om orden är så enkla som möjligt. Korrekturfel och svåra ord Ett av besluten är inte tillräckligt tydligt. Det beror på att det sak- nas text, meningen är inte fullbordad: - bevilja uppehålls- och arbetstillstånd för tiden Det är förstås viktigt att välja ord som är så begripliga som möjligt. Några ord som borde bytas ut är inhibition (som i upphäva beslut om inhibition) laga kraft (som i avvisningsbeslutet ska verkställas även om det inte har vunnit laga kraft) I stället för inhibition kan man skriva som tills vidare inte ska verk- ställas, och i stället för vinna laga kraft kan man skriva börja gälla eller . Även ordet förvar är svårbegripligt i meningar som kvarhålla x i förvar och: Ny prövning om förvar ska ske senast efter den dag då förvarsbeslutet verkställdes. Om förvarstiden har förlängts ska ny pröv- ning ske senast för det senaste beslutet. Om förvarsfrågan inte prövas på nytt , upphör beslutet om förvar att gälla. Mycket information som inte angår läsaren Det finns mycket information i besluten som inte angår läsaren. I det här exemplet är den sökande en ensamkommande 12-åring som får besked om att han inte får uppehålls- och arbetstillstånd. ärendet framgår att han sökt uppehållstillstånd, men inte arbetstill- stånd: - avslå din ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd /.../ Det är även onödigt att skriva att den sökande inte ska utvisas när det framgår att hon får uppehållstillstånd: -bevilja dig permanent uppehållstillstånd beslutsklass: G -ej utvisa dig Annan extra information är upplysningar om vilken beslutsklass beslutet har och vilken ersättning det offentliga biträdet ska få. Det framgår av flera beslut att man kan fatta beslut om det offentliga biträdets ersättning separat, men de flesta gör det inte. inne- håller besluten information om sådant som bara angår ambassaden och inte den sökande. Det ser också märkligt ut med beteckningarna kvinna och man på små barn. Kanske kan man skriva flicka och pojke i stället. Dossiernr, efternamn, förnamn, födelsedatum, kön, medborgarskap Xxxxxxxx, K, I, 1978-xx-xx, man, Xxxxxxxx, A, Y, 1991-xx-xx, kvinna, , K, L, 2011-xx-xx, kvinna, Rekommendation: Formulera klara och entydiga beslut. Und- vik onödigt svårförståeliga uttryck. Undvik irrelevant information. Villkor och viktig information nära själva beslutet De beslut som ingår i analysen innehåller sällan några villkor, men när de gör det står alltid villkoret i anslutning till beslutet. I ett exempel är villkoret en del av punktlistan och i ett annat låter skri- benten villkoret bryta av mitt i punktlistan (jag har fetmarkerat vill- En bättre lösning hade varit att placera villkoret efter punktlistan. -avslå din ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd -inte bevilja dig flyktingstatusförklaring, alternativ skyddsstatusförklaring eller övrig skyddsstatusförklaring -avslå din ansökan om resedokument -utvisa dig, med stöd av 8 kap. 7 § utlänningslagen (2005:716) -utvisningen ska verkställas genom att du reser till , om du inte visar att något annat land kan ta emot dig -om ett utvisnings- eller avvisningsbeslut ska verkställas genom svenska myndigheters försorg (eller polismyndig- heten) ska de se till att du blir mottagen av någon anhörig alter- nativt av ett offentligt eller frivilligt socialt organ, till exempel ett barnhem. [sic!] -bevilja det offentliga biträdet Y B tjugofemtusenfemhundratrettiotvå (25 532) kronor i ersättning, varav är moms. -avslå I T:s ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd -inte bevilja flyktingstatusförklaring, alternativ skyddsstatusförklaring eller övrig skyddsstatusförklaring -upphäva beslut om inhibition -avvisningsbeslutet från ska verkställas även om det inte har vunnit laga kraft -förbjuda I T att återvända till utan tillstånd av Migrations- verket av från detta beslut, med stöd av 8 kap. 19 § utlänningslagen -kvarhålla I T i förvar, med stöd av 10 kap. 1 § andra stycket 3 och tredje stycket utlänningslagen. Ny prövning om förvar ska ske senast efter den dag då förvarsbeslutet verkställdes. Om förvarstiden har förlängts ska ny prövning ske senast för det senaste beslutet. Om förvarsfrågan inte prövas på nytt , upphör be- slutet om förvar att gälla. - bevilja det offentliga biträdet P S i ersättning varav 4 460,63 är moms. I en del beslut kommer information om uppehållstillståndskort direkt efter beslutet. I andra kommer informationen sist precis före informa- tionen om hur man överklagar beslutet. Fylliga men svårbegripliga motiveringar En majoritet av besluten presenterar motiveringen under en egen rub- rik (48 stycken), vanligtvis Skälen för beslutet eller (i ett fall) Skälen för besluten. Alla motiveringar är vävda, det vill säga väver samman ärendet med laghänvisningar och motiveringar sakfråga för sak- fråga, vilket får till följd att det är svårt att hitta de egentliga skälen. Motiveringarna präglas av en noggrannhet i utredningen, men kom- municerar inte innehållet så att läsaren förstår. Kortfattade och kryptiska motiveringar är vanliga och ger inte läsaren svar på frågan: Varför blev beslutet som det blev? Svårt att hitta de egentliga skälen Svårigheten att hitta de egentliga skälen beror på att de är samman- vävda med beskrivningar av ärendet och laghänvisningar (som oftast är väldigt långa). Dessutom är det många punkter som ska gås igenom, t.ex. offentligt biträde, bedömning av skyddsskäl, synnerligen ömmande omständigheter, avvisning eller identitet och hemvist, flyktingstatus, alternativt skyddsbehov eller övrigt skyddsbehov, synnerligen ömmande omständigheter och utvisning. Inom varje punkt går beslutsfattaren igenom relevanta delar av ärendet och tillämplig lagstiftning innan bedömningen kommer. Detta innebär dels att det blir många onödiga upprepningar av ärendet, dels att det dröjer länge innan den egentliga bedömningen kommer och dels att den egentliga bedömningen är svår att hitta i texten. Man uppfattar texten som rörig. Fördelarna med vävda skäl är att man får allt i ett sammanhang (ärendet, lagstiftningen och bedömningen), men nackdelarna över- väger särskilt när det är många grunder som ska gås igenom och när man gör långa referat av lagstiftning. Två beslut saknar rubrik för skälavsnittet helt och hållet, vilket naturligtvis försvårar för den som snabbt vill hitta det. Ett av dem hänvisar till moderns beslut i ett ärende där samma familj ansökt om uppehållstillstånd. Förklarar utgångspunkten och vad som lett fram till bedömningen Det finns många exempel där skribenten månar om att förklara varför beslutet blev som det blev. En del beslut förklarar utgångspunk- terna för bedömningen så att läsaren lättare följer med i resone- manget. I det här fallet vill skribenten förklara varför det är avgörande att fastställa identiteten i anhöriginvandring: Det är oftast inte möjligt att ens bedöma de grundläggande skälen för en ansökan utan att veta vem den sökande är. Ett vigselbevis har till exempel inget värde om det inte går att fastställa vem som har gift sig med vem. Det är inte heller möjligt att kontrollera om det finns diskvalificerande omständigheter enligt 5 kap. 17 – 17 b §§ utlännings- lagen, som t.ex. vandelsanmärkningar, om utlänningens identitet är okänd. är skribenten mycket tydlig med varför man har bedömt en sökande som trovärdig, genom att förklara vad som lett fram till be- dömningen. Här är en tydlig motivering: bedömer att din asylberättelse är sammanhängande och att den inte heller präglas av motstridiga uppgifter. Din berättelse strider inte heller mot vad som är allmänt känt om förhållandena i . Din berättelse om vad som har hänt dig i ska därför läggas till grund för bedömning. I det här beslutet ger skribenten många exempel på varför de sökande inte får flyktingstatusförklaring: konstaterar inledningsvis att de tillfällen A frihets- berövats och utsatts för tortyr har varit på grund av hans bröders politiska engagemang. Såvitt framkommer av utredningen har säker- hetstjänsten i första hand varit intresserad av att få information om hans bröder och inte straffa A för hans politiska åsikter. Migrations- verket noterar också att A inte varit medlem i något parti, inte skrivit någon tidningsartikel eller deltagit i någon demonstration. Migrations- verket bedömer att de skäl som anförts av H och H inte är sådana att de kan anses utgöra risk för förföljelse i utlänningslagens mening. Därmed har de inte gjort sannolikt att de vid ett återvändande till hemlandet riskerar att utsättas för sådan förföljelse som avses i 4 kap. 1 § utlänningslagen. De kan därför inte heller beviljas flyktingstatus- förklaring. Då de inte beviljats flyktingstatusförklaring saknas förut- sättningar att bevilja deras ansökan om resedokument. Andra beslut motiverar inte alls ställningstagandet. Många kryptiska motiveringar handlar om att den sökande inte har styrkt sin identi- tet, men det framgår inte varför handlingarna inte duger: bedömer att de inlämnade handlingarna är av enkel beskaffenhet. Med hänsyn till handlingarnas utförande och beskaffen- het finner verket att det inte är sådana handlingar som typiskt sett kan styrka eller göra sökandenas identitet sannolik. Verket konstaterar att sökandena inte har inkommit med några handlingar som kan styrka eller göra deras födelseuppgifter sannolika. Att det är möjligt att förklara detta visar det här exemplet, där skriben- ten ger exempel på vad som lett fram till bedömningen: konstaterar att du har lämnat in ett irakiskt identi- tetskort vilket enligt bedömning framstår som oäkta, bland annat på grundval av att det finns en felstavning i vapnet och att papperskvaliteten avviker från vad som är brukligt i denna typ av handling. Barnperspektivet – en påklistrad etikett? När den sökande är ska beslutet präglas av ett så kallat barnperspektiv, vilket innebär att handläggaren ska ta särskild hän- syn till barnets ålder under hela utredningen. Ett vanligt problem i besluten är att barnperspektivet inte syns någonstans i utredningen, utan bara dyker upp som en löst påklistrad etikett om att beslutet ska utgå från det. Om barnperspektivet ska prägla beslut om unga måste det tillämpas praktiskt i bedömningen. Det är möjligt att det gör det i utredningen, men det framgår inte av texten. Ofta innehåller besluten bara en kort text som informerar om att man ska tillämpa ett barn- perspektiv – inte hur det faktiskt används i praktiken. Här är ett vanligt exempel. Ingen annanstans i beslutet står något om barn- perspektivet: Eftersom du är ska ett barnperspektiv prägla bedömningen av ditt ärende. Av 1 kap. 10 § utlänningslagen framgår att Migrations- verket i ärenden som rör barn särskilt ska beakta vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt vad barnets bästa i övrigt kräver. Barnperspektivet ska genomsyra prövningen av samtliga skäl som kommer fram i ärendet. ska inför beslut eller andra åtgärder som rör barn analysera konsekvenserna för barn. Det framgår av förordning (2007:996) med instruktion för . För att beakta barnets bästa i beslutet har en barnkonsekvensanalys därför gjorts vid bedömningen av åberopade skäl för uppehållstillståndet. I det här beslutet skriver handläggaren att man tagit hänsyn till barnet i bedömningen, men det framgår inte hur: Vid en samlad bedömning, där hänsyn tas till barnens bästa och situa- tionen i , finner att några omständigheter som är att anse som synnerligen ömmande inte har framkommit. I två beslut redovisar skribenten vad man har tagit upp i en så kallad barnkonsekvensanalys, där man analyserar vilka konsekvenser beslutet får för barnet. I båda fallen har man beslutat om att avvisa barnet. Tyvärr bemöter man inte barnets synpunkter och argument. I det första exemplet berättar barnet att pappan är död och mamman för- svunnen. Ändå kommer beslutsfattaren fram till att barnet ska åter- förenas med föräldrarna, utan att bemöta vad barnet har berättat. Inför detta beslut har ett underlag för barnkonsekvensanalys upp- rättats. Av underlaget framgår i huvudsak följande. Då du bedöms vara underårig skall du i första hand återförenas med dina föräldrar. Du har uppgett att din far är död och att du inte har någon kontakt med din familj i . Mot bakgrund av vad som redogjorts för enligt ovan samt att du bedöms vara skyddsbehövande gentemot din hemort finner vid en samlad bedöm- ning att detta beslut inte strider mot ditt bästa. På samma sätt hanterar följande exempel barnets berättelse, dvs. utan att i praktiken ta hänsyn till den: Inför detta beslut har ett underlag för barnkonsekvensanalys upp- rättats. Av underlaget framgår i huvudsak följande. Då H bedöms vara underårig ska han i första hand återförenas med sina föräldrar. Det framkommer i utredningen att H:s far är för- svunnen och hans äldre bror är dödad. H vet inte om hans mor och syskon finns kvar på hemorten. Det finns inte heller några anhöriga som kan ta emot honom i . Enligt mening råder det inre väpnad konflikt i provinsen . H upplever att det inte finns någon framtid för honom i . Han vill gärna stanna i och studera här. finner vid en samlad bedömning att detta beslut inte strider mot H:s bästa. Men det finns undantag. Här är ett exempel där barnperspektivet framgår i texten, dvs. som en del av bedömningen: H får utifrån sin ålder anses ha lämnat rimliga och sammanhängande uppgifter. Det har inte framkommit skäl att ifrågasätta hans anförda identitet och vad som framkommit av utredningen i ärendet kan inte heller anses strida mot vad som är allmänt känt om förhållandena i . Det har inte heller framkommit skäl att ifrågasätta H:s allmänna trovärdighet. innehåller bedömningen felaktiga uppgifter som saknar grund i beskrivningen av ärendet. I det här exemplet blir det fel trots att skribenten resonerar logiskt och metodiskt från fakta via analys fram till bedömningen. Det framgår tydligt i beskrivningen att sökanden har lämnat in ett pass, men i bedömningen skriver handläggaren att den sökande saknar pass. Kanske är det fråga om ett uteblivet ord (du saknar godtagbart pass), men det framstår ändå som ett direkt fel. Mot denna bakgrund har identitetshandlingar och andra dokument som avser somaliska medborgare generellt lågt bevisvärde i fråga om en persons identitet. Den passhandling som du lämnat in för att styrka din identitet har således inte sådant bevisvärde att den kan anses styrka din identitet. Du måste därför styrka din identitet på annat sätt. Dina egna uppgifter och de handlingar som getts in i ditt ärende räcker inte för att styrka din identitet. Ytterligare bevisning om din identitet krävs därför. Eftersom någon sådan inte finns anser att du inte styrkt din identitet. Du kan därför inte beviljas uppehålls- tillstånd. Eftersom din ansökan om uppehållstillstånd ska avslås redan på grund av att du saknar pass och inte har styrkt din identitet saknas skäl att närmare utreda och bedöma din anknytning till genom din relation till A. Ansökan om uppehållstillstånd avslås. Svepande hänvisningar i stället för analys I många motiveringar saknas en analys som förklarar vad det är som har lett fram till bedömningen. I det här beslutet hänvisar skriben- ten både bakåt och framåt i texten, men läsaren får ingen förklaring till varför familjen inte får ett offentligt biträde: Mot bakgrund av vad familjen anfört till stöd för sin ansökan samt tillgänglig rapportering om situationen i Bosnien och , vilken redovisas nedan, finner att det måste anses att behov av offentligt biträde saknas. Inte heller den här skribenten förklarar varför man bedömer att identiteten inte är styrkt och sannolik men att hemvisten är det: Av din asylberättelse och av vad som i övrigt framkommit i ärendet finner att du inte styrkt din identitet eller gjort den sannolik. Du har däremot gjort din hemvist i sannolik, därför ska dina asylskäl prövas mot de aktuella förhållandena i provinsen i . Här hänvisar skribenten till moderns ärende, utan att ge någon för- till bedömningen. Om det är så att barnet inte har några egna skäl för sin ansökan utan enbart hänvisar till sin mammas skäl, borde detta framgå i klartext: Din mor har denna dag fått avslag på sin ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd. Skäl saknas därmed att bevilja dig uppehållstillstånd. Ansökan avslås därför. För ytterligare beslutsmotivering se ärende xx-xxxxxx. Här hänvisar man tillbaka i texten genom att använda uttrycket för- följelsegrunderna. Även om läsaren kan bläddra tillbaka i beslutet är det inte säkert att man förstår uttrycket. Frågan gäller då huruvida du hyser välgrundad fruktan för att vid ett återvändande till utsättas för förföljelse på grund av någon av de ovan nämnda förföljelsegrunderna. Vanligt är att skribenten hänvisar till lagtext utan att förklara vad i lagtexten som avses. Uttryck som i den mening som avses kräver att man både har läst lagtexten och förstår att tolka den (jag har fet- markerat hänvisningen i exemplen): Med hänsyn tagen till ovanstående finner att du, med lämnad berättelse, inte kan anses ha gjort sannolikt att du känner välgrundad fruktan för att vid ett återvändande till utsättas för förföljelse i den mening som avses i 4 kap. 1 § utlänningslagen. Du är därför inte att anse som flykting och det saknas således förutsätt- ningar för att bevilja dig flyktingstatusförklaring. Tankehopp gör det svårt att följa med i resonemanget Vanligt är att skribenten inte redogör för alla led i analysen. Det blir då mycket svårt för en läsare utan förkunskaper om lagar och Migra- tionsverkets beslutsprocesser att förstå vad som ledde fram till be- dömningen. När skribenten utgår från en källa för att få belägg för ett ställ- ningstagande gäller det att källan förklarar utgångspunkterna tillräck- ligt tydligt. Det gäller också att skribenten utnyttjar källan och binder ihop uppgifterna där med sitt eget resonemang. I det här exemplet uppstår ett tankehopp där läsaren blir utan förklaring till varför källan inte kan användas som grund för ställningstagandet. Vad gäller säkerhetsläget i har rättschefen vid verket gjort ett rättsligt ställningstagande angå- ende fråga [sic!] om inre väpnad konflikt, andra svåra motsättningar, myndighetsskydd och intern flykt i (LIFOS 22162). Av detta dokument framgår bland annat att det råder inre väpnad konflikt i //. Trots ovan redovisad bedömning av säkerhetsläget i bedömer att situationen i landet inte är sådan att det finns grund för att generellt bevilja sökande från detta land uppehålls- tillstånd på grund av skyddsskäl. En individuell prövning av de upp- givna omständigheterna måste således göras. Fokus på utredningsprocessen i stället för bedömningen I några beslut lägger handläggaren starkt fokus på själva utrednings- processen i stället för att redogöra för vad som lett fram till bedöm- ningen för den sökande. Detta gör texten onödigt lång och abstrakt – den sökande är ju bara intresserad av bedömningen i sitt eget fall. Bemöter inte sökandens skäl I flera beslut bemöter inte skribenten de sökandes egna skäl till varför de söker uppehållstillstånd i . I det här ärendet anger de sök- ande att de är trakasserade för att de är romer. Skribenten ger en rad skäl till att de inte kan få skydd och hänvisar till en rad källor om situationen i landet – men nämner ingenting om just romernas situation. Bedömning av anförda skyddsskäl Familjen har uppgett att de blivit trakasserade i Bosnien och på grund av att de är romer. Personer har trakasserat A verbalt nästan när han letade efter metallföremål eller andra saker vid sopcontainrar. I övrigt har A och D även känt sig utsatta på arbetsmarknaden på grund av sin etniska bakgrund. A har vänt sig till polisen i en gång för cirka tre eller . Eftersom han inte kunde identifiera familjen som trakasserade honom var polisen dock handfallen. Vid ett återvändande till Bosnien och har familjen inte någonstans att bo. Enligt UD:s rapport rättigheter i Bosnien och Lifos nr 25629 avsnitt 1 så har situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i Bosnien och avsevärt förbättrats och de mänskliga rättigheterna bevakas även av en ombuds- mannainstitution. Av samma rapport följer att den stora majoriteten av rättegångarna genomförs på ett professionellt sätt och att det inte finns några rapporter om skillnader i mäns och kvinnors tillgång till rättsväsendet (avsnitt 6). Vidare framgår av samma rapport att hälso- vården i landet är baserad på lagar och bestämmelser som präglas av inklusivitet och jämlikhet. Lokala skillnader vad gäller kvalitén på vården kan dock förekomma (avsnitt 11).