sou · H1B366 · 2013-09-11 00:00:00 — I andra länder anses att förnyelse ska vara ett krav snarare än en valmöjlighet, även om få konkreta förslag ännu har lagts. I har utredningar velat se krav på att presstöd ska vara av projektkaraktär snarare än permanenta driftsstöd, samt att användningen av medlen ska vara transparent, uppföljningsbar och möjlig att utvärdera mot uppställda målsättningar. I allt fler länder noteras en teknikkonvergens mellan de distributionskanaler som mediehusen använder för att publicera sina nyheter. kan man tala om en mediepolitisk konvergens där element som skattefrågor, public service-avgifter och andra statliga engagemang i mediesektorn lyfts in i den presspolitiska debatten. I förlängningen knyter detta an till visionen om en mer integrerad och teknikneutral mediepolitik där gränsdragningsproblematiken i en konvergerande medievärld möts av ett ramverk som förenar olika former av mediestöd, kultur- mervärdesskatt och eventuellt även public service (utredningar i och har enligt sina direktiv omfattat frågan). Här har de politiska lösningarna skiljt sig radikalt länderna emellan. har haft som tydlig målsättning att en framtida mediepolitik ska ta ett helhetsgrepp på mediesektorn. Ambitionen att låta mediestödsutredningen omfatta public service blev dock aldrig realiserad i praktiken. Inte heller behandlades mervärdesskattefrågan, men man kan ändå göra bedömningen att det långsiktiga intresset kvarstår från politiskt håll. I kan sägas att man uppnådde medieneutralitet genom att avskaffa det direkta såväl som det indirekta presstödet och på så sätt frånta pressen dess tidigare relativa fördelar gentemot andra medier. Som en del i denna utveckling kan noteras att även frågan om finansieringen av public service tagits upp i debatten trots att frågan inte initierats från politiskt håll. riktas mediebranschens fokus mot att public service mottar offentliga medel som de använder för att konkurrera med kommersiella aktörer. utmärker sig på det sättet att frågan om medieneutralitet har behandlats i en pressutredning som kommit fram till slutsatsen att en helt kanalneutral mediepolitik är orealistisk. Även framgent kommer således audiovisuella medier mediepolitiskt skilja sig från tryckta och digitala på grund av deras olika marknadsbetingelser. Mot bakgrund av de mediepolitiska beslut som tagits i de nordiska länderna kan man konstatera att begreppet medieneutralitet har begränsats till att bredda presstödet till att omfatta även internetbaserad nyhetsförmedling. I alla de nordiska länderna har man ansett att mervärdes- skattefrågan varit viktig i målsättningen att inte gynna enskilda distributionsformer. Medan de selektiva direktstöden i exempelvis och i huvudsak berör andratidningar, är mervärdes- skattefrågan något som engagerar hela pressen, och i synnerhet de stora tidningsägarna som representerar de stora tidnings- upplagorna. I både och har alla förslag på förändringar av pressens mervärdesskattefrihet initialt motarbetats av tidningsbranschen, som EU:s mervärdesskattedirektiv har försvårat en sänkning av mervärdesskattesatserna på digitala medier. I ledde detta trots branschens protester till en höjning av mervärdesskatten för den tryckta pressen. Även och kan man från politiskt håll tänka sig att höja mervärdesskatten för dagspressen för att få en enhetlig medie- mervärdesskatt, men frågan är ytterst avhängig EU:s mervärdes- skattedirektiv. Överlag kan man säga att 2012 innebär några ganska radikala förändringar i de presspolitiska systemen. Mest noterbart är trots allt den danska övergången från distributionsstöd till ett omfattande redaktionsstöd, samt det finska införandet av mer- värdesskatt på dagstidningar endast efter att man avvecklat nästan hela det direkta presstödet. Än så länge kan man mest spekulera om konsekvenserna, men man kan notera att , trots slopandet av sitt direkta presstöd 2008, har haft den bästa upplageutvecklingen i för den betalda dagspressen, medan , trots ett av de största presstöden per capita, haft den sämsta. , M. , , T., & Mackhé, P. (2010). : IRM – . (2013). Dagbladenes formand: Mediestøtte er skævvredet. Hämtad från -formand-mediestoette-er-skaevvredet/. Bakker, P. (2012). closes, Danish frees down to two. Hämtad från urban-closes-danish-frees-down-to-two/. Cardoso, A. (2010). La gouvernance des aides publiques à la presse. Rapport remis au Ministre du Budget, des Comptes publics et de la Réforme de lEtat et au Ministre de la Culture et de la Communication le 8 septembre 2010. : La documentation française. Chrisafis, A. (2009). pledges 600m to newspapers. Hämtad från pledges-state-aid-to-newspapers. (2009). Dagbladsnævnet: Treårig evaluerings- rapport. Hämtad från blade/dagbladsnaevnet/dagbladsnaevn-og-sekretariat/. (2012). Dagbladsnævnet: Treårig evaluerings– rapport (perioden – 2011). Hämtad från blade/dagbladsnaevnet/dagbladsnaevn-og-sekretariat/. Dyremose, H. (2011). Mediestøtte er demokratistøtte. Hämtad från demokratistoette. Elbæk, U. (2012). Den nye kulturpolitiske dagsorden. Hämtad från ‐nye--‐ kulturpolitiske--‐dagsorden/. (2012) : Statistics FiUB 9/2011 rd, betänkande 9/2011, Regeringens proposition till med förslag till lag om ändring av mervärdesskattelagen. Fossbakken, E. (2012). ha lik moms for alle medier. Françaix, M. (2012). Avis présenté au nom de la Commission des Affaires culturelles et de lEducation sur le projet de loi de finances pour 2012. Assemblée Nationale, 12 octobre 2011. Hämtad från tvii.pdf. , M., & Björkroth, T. (2011). Newspaper market concentration, competitive pressure and financial performance: The case of . , 8(3), 19– 51. (Red.). (2010). The nordic media market: Activities (Vol. Jauert, P. (2010). Media landscape : . 2012, Partifinansiering, Hämtad från . Jyrkiäinen, J. (2010). KommAustria (2006). Evaluierung der im Presseförderungsgesetz 2004 festgelegten Fördermaßnahmen im 2006. Hämtad från 20-%20Evaluierungsbericht%202006.pdf. KommAustria (2012). (2008), Presstödet ingår i partistödet. Hämtad från /view/820197). (2010) Utredningsmannen föreslår distributionsstöd för tidningar i glesbygdsområden.Hämtad från . Krumsvik, A. (2011). Medienes privilegier - en innføring i mediepolitikk. : IJ-forlaget/Høyskoleforlaget. (2012a). Høringsnotat: Utkast til forskrift om produksjonstilskudd til nyhets- og aktualitetsmedier (en mer plattformnøytral pressestøtte). (2012b). : 25/12. Pressestøtte blir mediestøtte. (2007). Kommissorium for udredningen om mediestøtte. (2010). Kommissorium for Udvalget om den fremtidige offentlige mediestøtte. (2012). Beregning af konsekvenser for modtagere i en fremtidig mediestøtteordning baseret på 2011- oplysninger. Hämtad från 715200a.doc. (2013). Fremtidig model for fordeling af mediestøtte. (2012). Aviser och blade. (2013). Vejledning om Dagbladspuljen for - distributionstilskud til dagblade. (2013). Nättidningar får presstöd i . Hämtad från stora-forlorarna-i-danmarks-nya-presstod. Leckner, S., & Facht, U. (Red.). (2011). A sampler of international media and communciation statistics 2010 (Vol. Lehtisaari, K., Karppinen, K., Harjuniemi, T., , M., , C. G., , H., & Viljakainen, A. (2012). Media Convergence and Business Models: Responses of Finnish . Media and Reports 4/2012. (2012). Så ska spara 400 miljoner. Hämtad från schibsted-spara-en-halv-miljard. (2012). Hämtad från _1203.pdf. (2012). Regulering av medieeierskap – en gjennomgang. Rapport fra en arbeidsgruppe oppnevnt av . Hämtad från edieavdelingen/Medieeierskapsutredningen_2012.pdf. (2012). Daglig dekning for mediehus/konsern fordelt på mediekanal (databas). (2011). A-pressens oppkjøp av . Hämtad från -20111/A-pressens-oppkjop-av-Edda-Media/. (2012a). Consultation process concerning A- pressen's acquisition of . Hämtad från Media-saken/Consultation-process-concerning-A-pressens- acquisition-of-Edda-Media/. (2012b). Medietilsynet tillater A-pressens oppkjøp av på vilkår. Hämtad från Media-saken/120815-EddaMedia/. (2012c). Økonomi i norske medievirksomheter 2007 – 2011. Medioni, D., & Truffy, V. (2011). The agony of the French press, Hämtad från press. Murschetz, P. & Karmasin, M. (2013) : Subsidy Reform and Further Development. I P. Murschetz (Red. ), State Aid for Newspapers. Theories and Cases, : Springer. (2010). The Unraveling Finnish Media Policy Consensus? L. , & R. K. (Red. ), The Changing Business of Journalism and its Impact for Democracy. 55–69). (2013). From serving democracy to pursuing economy: The Finnish story of state aid to press. I P. Murschetz (Red. ), State Aid for Newspapers – Theories and Cases, : Springer. (2010). The largest newspaper companies 2010 by share of circulation (databas). Om eierforhold i dagspressen. Forslag til endringer i skatte– systemet. Lett å komme til orde, vanskelig å bli hørt – en moderne mediestøtte. Pasquier, M., & Lamizet, B., Media landscape: , .. Picard, R. G., & , M. (2003). Development and Effects of Finnish Press Subsidies. Journalism Studies, 4(1), s. 105–119. (2009). Utredning af den fremtidige offentlige mediestøtte. Hämtad från oetteudredningen/rapporter/ (2013). Her er vinderne og taberne af medieaftalen. Hämtad från vinderne-og-taberne-af-medieaftalen/. Roppen, J. (2009). Arbetsrapport från Mediestøtteudredningen. Hämtad från nter/medier/aviser_og_blade/Mediestoette/Mediestoette_i_ge_paper_september_2009_pdf.pdf. Roppen, J. (2012). Mediestruktur og mediestøtte i (1960-‐ 2010). Forskningsrapport presenterad på Norsk Medieforskarkonferanse, . Skogerbo, E. (1997). in , Controversial Past -- Unpredictable Future? , 12(1), s. 99–118. Spitz, B., Frappat, B., de Puyfontaine, A., Patino, B., & Dufour, F. (2009). Les états Généraux de la Presse écrite - Livre Vert: Ministère de la culture et de la communication. Seethaler, J., & Melischek, G. (2006). Die Pressekonzentration in Österreich im europäischen Vergleich. Österreichische Zeitschrift für Politikwissenschaft, 4, s. 337–360. Statistics (2012) Finnish 2011. Statsrådets förordning /389 om stöd för dagspressen. Steinmaurer, T. (2009). Das Mediensystem Österreichs. ), Internationales Handbuch Medien (s. 504–517). Styrelsen for bibliotek og medier. (2012). Foreløbigt tilskud fra Dagbladspuljen 2012. Trappel, J. (2007). The Austrian Media Landscape. In G. Terzis (Ed. ), European Media Governance. National and Regional Dimensions (s. 63–72). , : intellect. Trappel, J. (2010). Media Landscape: . Truffy, V. (2011). Aides à la presse: 1 milliard d'euros pour la presse Udvalget om den fremtidige offentlige mediestøtte. (2011). Fremtidens offentlige mediestøtte. : Styrelsen for Bibliotek og Medier. (2012). Status, Bewertung, internationaler Vergleich und Innovationspotenziale. im Auftrage des Bundeskanzleramts Österreichs, . (2011) inleder stor kampanj mot moms, Medievärlden, Hämtad från inleder-stor-kampanj-mot-moms. VÖZ – Verband Österreichischer Zeitungen (2010). Pressestatistik Wochenzeigungen, . VÖZ – Verband Österreichischer Zeitungen (2011). Das Werbejahr 2011. VÖZ – Verband Österreichischer Zeitungen (2012). Pressestatistik Tageszeitungen, 2012. (2009). World Press Trends. (2012a). World Press Trends. (2012b). World Press Trends: Newspaper Audience , Digital Revenues Yet to Follow. Hämtad från press-trends-newspaper-audience-rise-digital-revenues-yet-to- follow. Østbye, H. (2010). Media landscape: . 5Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik Ett huvudsakligt skäl för att införa reklamskatt och mervärdesskatt var att inbringa medel till statskassan. utformades skattesatser och andra bestämmelser för skatteuttaget med uttalade presspolitiska avsikter. Genom att ge dagstidningarna en relativt lindrig beskattning skulle konkurrens- situationen på mediemarknaden påverkas, vilket också var ett syfte med det direkta presstödet. En skatt kan inte jämställas med en subvention, men reklamskattens konstruktion och den reducerade mervärdesskatten har allmänt uppfattats som ett indirekt statligt stöd till dagstidningsbranschen. Sådana indirekta och generella åtgärder är dock mindre träffsäkra än direkta och selektiva stöd och utvecklingen för både reklamskatten och mervärdesskatten är talande exempel på det. I detta kapitel redovisas inledningsvis kommitténs uppdrag på den här punkten. Därefter beskrivs utredningar och politiska beslut i frågor om reklamskatt sedan lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam infördes, reklamskatteförfarandet, den svenska reklammarknadens utveckling, statens reklamskatte- intäkter och vad Europeiska kommissionen anfört i besluten om den svenska reklamskatten. Därefter redovisas hur dagstidningarna har behandlats inom ramen för mervärdesskattesystemet och hur kommissionen bereder frågan om en reducerad skattesats även för digitala medier. Avslutningsvis redovisar kommittén sina överväganden i fråga om reklamskattens avskaffande och om en reducerad mervärdesskatt på digitala versioner av dagstidningar och tidskrifter. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik 5.1Kommitténs uppdrag på den här punkten Reklamskatten och mervärdesskatten omfattas av kommitténs uppdrag genom de analyser och kartläggningar av konkurrens- situationen på mediemarknaden som ska genomföras. I direktiven redovisas kortfattat hur reklamskatten är konstruerad, vilka beslut som fattats om skattens avskaffande samt de steg som har tagits i den riktningen. I uppdraget ingår att kommittén bl.a. ska kartlägga vilken inverkan det statliga stödet till dagspressen har på konkurrenssituationen på såväl tidningsmarknaden som på hela mediemarknaden, och i det sammanhanget väga in vad som i betänkandet Avskaffa reklamskatten! (SOU 1997:53) och skatte- utskottets tillkännagivande om skattens avskaffande (bet. 2001/02:SkU20) anförts om effekterna av reklamskatten. Lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam infördes . Reklamskatten har kritiserats för en alltför komplicerad konstruktion och för att brista i konkurrensneutralitet. I detta avsnitt redovisas motiven bakom reklamskatten, hur skattens konstruktion har ändrats och vilka effekter detta har lett till. 5.2.1Betänkandet Avskaffa reklamskatten! Betänkandet Avskaffa reklamskatten! (SOU 1997:53) är ett standardverk för var och en som vill förstå reklamskattens konstruktion och de motiv som legat bakom såväl att skatten infördes som att den bör avskaffas. Betänkandet åberopas i alla politiska sammanhang där reklamskatten därefter har behandlats, inklusive i direktiven till . Det var som regeringen bemyndigade chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av reklambeskattningen. Till särskild utredare förordnades kammarrättslagmannen . Utredningen arbetade under namnet reklamskatte- utredning och överlämnade sitt betänkande. Nedan redovisas de huvudsakliga delarna av betänkandet. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik Motiven för en reklamskatt Betänkandet inleds med en redogörelse för reklamskattens tillkomst och de motiv som låg bakom. När reklamskattelagen infördes hade den föregåtts av en provisorisk annonsskatt som infördes året innan för att finansiera ett utökat statligt stöd till dagspressen. Stödet riktades i första hand till andratidningar för att förhindra ytterligare nedläggningar av tidningar. Förslaget om att en allmän reklamskatt skulle införas hade lämnats av en reklamutredning tillsatt 1966. Utredningens majoritet ansåg att skatten skulle införas för att dämpa reklamens omfattning och för att stimulera ett annat och från konsument- perspektiv mer informativt och godtagbart innehåll i reklamen. Utredningens minoritet menade däremot att en skatt var olämplig för att styra reklamens omfattning och innehåll och att skatten dessutom skulle bli utomordentligt krånglig och dyr att tillämpa. förslag avstyrktes av i princip samtliga remissinstanser, men det föredragande statsrådet . Sträng anförde att det fanns ett behov av en omedelbar och kraftig förstärkning av presstödet och att han, efter en sammanvägning av konsumentpolitiska och finanspolitiska synpunkter, inte kunde se någon bättre väg att finansiera ett förstärkt presstöd än genom att införa en allmän reklamskatt.1 reklamskatteutredning beskriver också reklamskattens relativt komplicerade konstruktion. Trots att lagen ändrats sedan den infördes var den i sina huvuddrag fort- farande densamma när utredningen genomfördes och detsamma kan sägas . En grundläggande distinktion görs mellan reklam och annonser. Reklam definieras i lagen som ett meddelande som har till syfte att åstadkomma eller främja avsättning i kommersiell verksamhet av vara, fastighet, nyttighet, rättighet eller tjänst. Med annons avses särskilt utrymme som upplåtits i trycksak för återgivning av text eller bild för annan än utgivaren och sådant utrymme i trycksaken som tagits i anspråk av utgivaren för egen reklam. Dessa definitioner har gällt ända sedan reklamskattelagen infördes. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik Därutöver har det funnits flera andra begrepp som har definierats i lagen, varav några har tillkommit och andra tagits bort. Bland de begrepp som fortfarande används finns trycksak, periodisk publikation, reklamtrycksak, annonsblad och katalog. Det skattepliktiga respektive icke skattepliktiga området beskrivs i reklamskattelagen, dels för annonser, dels för reklam. Vid tiden reklamskatteutredning förelåg skatteplikt för annons som avser reklam och för annan annons för vilken vederlag utgår. Reklamskatt skulle därmed utgå för reklamannonser och för andra slags annonser, som familjeannonser och platsannonser, om dessa har införts mot betalning. Skatteplikt förelåg däremot bl.a. inte för annonser i periodisk publikation som är organ för ideella sammanslutningar eller för annonser i publikation som ges ut på främmande språk för spridning huvudsakligen utomlands. Skatteplikt för reklam förelåg för reklamtrycksaker, för reklam som återgavs i s.k. ljustidning på fastighet eller allmän plats samt för reklam som återgavs genom visning av film eller återgivning av ljud. Det fanns dock vissa undantag och skatteplikt förelåg t.ex. inte när en reklamtrycksak var avsedd att ingå som bilaga i annan publikation än reklamtrycksak eller för reklam i en ljustidning om reklamen i eller utanför en butikslokal avsåg företaget eller dess verksamhet. I reklamskattelagen anges vidare vem som är skattskyldig, hur beskattningsvärdet ska beräknas och vid vilket beskattningsvärde som redovisningsskyldighet inträder. Dessa bestämmelser har i huvudsak varit oförändrade . Däremot har vissa förändringar skett vad gäller skattesatser och grundavdrag. Vid tiden reklam- skatteutredning användes olika skattesatser för två kategorier av medier: för annons i allmän nyhetstidning skulle skatt tas ut av beskattningsvärdet och för annons i andra medier . Grundavdraget fungerar på så sätt att återbetalar så stor del av den betalda skatten som svarar mot en viss angiven skattepliktig omsättning. Vid tiden för reklamskatte- utredningens betänkande var detta grundavdrag bestämt till ett belopp om för dagspress och till för annan press. För dagspressen var den maximala återbetalningen därmed , dvs. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik reklamskatteutrednings kritik mot lagens brister Utredningen konstaterade att lagen i väsentliga delar varit den- samma , som reklammarknaden både expanderat mycket snabbt och utvecklat nya metoder för såväl framställning som spridning av reklam. Skatten hade därför inte varken den generella räckvidd eller neutrala verkan i förhållande till konkurrerande reklammedel som var målet med skatten. En ytterligare brist var reklamskattens konstruktion och de tillämpningssvårigheter som hade uppstått framför allt vad gällde beskattningen av reklamtrycksaker. Den bristande konkurrensneutraliteten var i vissa delar en följd av medvetna val från lagstiftarens sida, som den lägre skattesatsen på för annonser i en allmän nyhetstidning mot för andra medier. Denna relativa fördel hade förstärkt dagspressens konkurrenskraft på reklammarknaden till nackdel för exempelvis fack- och populärpress. Genom att dagspressen hade satsat på utgivning av bilagor, som konkurrerade med populärpress och annonsblad, hade effekterna av de olika skattesatserna blivit allt mer märkbar. Annonsbladen, som i princip distribuerades gratis, hade blivit fler och allt mer lika de allmänna nyhetstidningarna. hade annonsbladen en sämre konkurrenssituation i förhållande till såväl dagspressen (som hade en lägre skattesats), fack- och populär- pressen (eftersom annonsbladen inte omfattades av systemet med återbetalning av erlagd skatt) som reklamtrycksakerna (eftersom reklam hade ett lägre beskattningsvärde än annonser). En annan brist i konkurrensneutraliteten var enligt reklamskatteutredningen att tidningsdistribuerad direktreklam dubbelbeskattades, först som reklam- eller annonstrycksak och sedan som tidningsannons. Den tekniska och samhälleliga utvecklingen var en annan grund till den bristande konkurrensneutraliteten. Lagens definition av begreppet trycksak, som ett avtryck som framställs i flera lika exemplar i tryckpress eller genom screenförfarande, framstod som mycket otidsenlig. Det medförde att reklam i trycksaker som framställts genom kopieringsmaskiner, färgplottrar eller inte omfattades av reklamskatt. Inte heller reklam i medier som radio, tv och datakommunikation träffades av skatten, som reklaminvesteringarna i radio och tv hade vuxit sig mycket stora. Dessa medier hade därför ett mycket bättre läge från konkurrenssynpunkt jämfört med traditionella reklammedier som Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik dagspress, annonsblad och bioreklam. I utredningen prövades om det skulle vara möjligt att införa en skatt på reklam i radio och tv för att uppnå större konkurrensneutralitet. Slutsatsen var dock att det saknades sådana förutsättningar, i första hand därför att det inte ansågs finnas möjligheter att uppnå en effektiv beskattning av den reklam som förekom i utländska sändningar och som riktades till svenska tv-tittare. konstaterade vidare att andra reklam- medel som inte omfattades av reklamskatten var telemarketing och internet. På internet kunde företag och andra göra reklam för sig själva på egna sajter eller köpa reklamplats på andras sajter. Den digitala tekniken skulle också leda till en sammansmältning mellan telekommunikation, mediebranschen och elektronikindustrin, med följd att reklamskatten skulle komma att urholkas än mer och konkurrenssituationen på reklammarknaden skulle bli än mer snedvriden. Utredningen prövade mot den bakgrunden även frågan om en eventuell beskattning av reklam på internet, men fann även i detta fall att det inte förelåg några förutsättningar för det. Bland övriga konkurrensmässiga brister med den befintliga lagstiftningen pekade utredningen på gränsdragningsproblem avseende sponsringsreklam och kontrollsvårigheter vad avsåg beskattningen av reklamtrycksaker och annonstrycksaker som förts in från andra länder. När det gällde de praktiska svårigheterna med reklamskattelagen pekade reklamskatteutredning på att flera av reglerna i lagen var otillräckliga och svåra att tillämpa i olika avseenden. Ett administrativt problem följde t.ex. av de i punktskattesammanhang stora antalet skattskyldiga. Ett annat problem var den rad av begrepp som användes, varav vissa definierades i lagen medan andra lämnades odefinierade. Många av begreppen var också svåra att avgränsa och därför svåra att tillämpa, exempelvis begreppen allmän nyhetstidning och bilaga. Störst svårigheter fanns när det gällde att avgöra vad som skulle hänföras till begreppen trycksak respektive reklamtrycksak. För att en reklamtrycksak skulle vara skattepliktig krävdes det att produkten först kunde klassificeras som trycksak och därefter att den framställts huvudsakligen för att offentliggöra reklam. I båda led uppstod tillämpningsproblem och dessutom fanns svårigheter att bestämma beskattningsvärdet. Komplikationsgraden hos beskattningen av reklamtrycksaker var så stora att skatten enligt borde avskaffas. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik