sou · H1B333 · 2013-04-29 00:00:00 — 5 Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) förbund.6 Personalen inom den kommunala räddningstjänsten kan bestå av heltidsanställda eller anställda med huvudsakligen bered- skapstjänstgöring. Kommunen kan anpassa personalens kompetens till kommunens olika behov och med kommunens ambition för räddningstjänsten. Det är endast behörigheten hos räddningsledare i som är reglerat. tilldelas medel inom ramen för kommunens årliga budgetprocess. Räddningstjänstförbunden finansieras genom stadgade och överenskomna medlemsavgifter. Denna avgift betalar sedan kommunen till räddningstjänstförbundet. Om kommunen deltagit i statlig räddningstjänst eller vid sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen eller vid övningar i sådan räddningstjänst eller sådan sanering, har kommunen rätt till ersättning. Vidare har en kommun rätt till ersättning av staten om en räddningsinsats medfört betydande kostnader och överstiger en självrisk. Kommunernas kostnader för räddningstjänst 2011 varierade mellan per invånare.7 Särskilt om statlig räddningstjänst Polismyndigheterna i , , och ansvarar för fjällräddningstjänsten. Till sin hjälp har polismyndigheterna Fjällräddningen, som består av frivilliga som utbildas och utrustas av Polisen. och står för den nationella samordningen och ansvarar för kvaliteten i Fjällräddningens utbildning och utrustning. Räddningsledare i de delar av landet som inte har fjällräddning kan begära hjälp från fjällräddningstjänsten vid behov. betraktas av polisen i normalfallet som en särskild händelse8. Fjällräddningen arbetar under ledning av en räddningsledare från Polisen eller en insatsledare från Fjällräddningen. Polismyndigheterna har ansvar att efterforska personer som har försvunnit under sådana omständigheter att det kan befaras att det föreligger fara för deras liv eller allvarlig risk för deras hälsa i den utsträckning inte någon annan myndighet har ansvaret. 6Räddningstjänst i siffror 2011 (MSB) Excelbilaga 7Öppna jämförelser – trygghet och säkerhet 2012, SKL och MSB 8Med särskild händelse avses en händelse där polismyndigheten hanterar händelsen enligt instruktion i FAP 201-1. forskning av försvunna personer betraktas av polisen i normalfallet som en särskild händelse.9 är ansvarig för sjö- och flygräddningen. För sjö- och flygräddningen finns en räddningscentral, Joint Rescue Co- ordination Centre (JRCC) i . Sjö- och flygräddningen regleras också i sjölagen, luftfartslagen och internationella konventioner och manualer såsom SAR-konventionen10, Chicago- konventionen11, IAMSAR12 och SOLAS-konventionen13. Den operativa ledningen av sjö- och flygräddningsinsatser sker från JRCC. Vid räddningsinsatser används utöver resurser, resurser från bland annat , , Polisen, Försvarsmakten samt kommunerna. ansvarar för miljöräddningstjänst till sjöss inom Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon samt i , och . operativa verksamhet leds från ledningscentraler i och . har 26 kuststationer inklusive en flygkuststation i . Kommunerna ansvarar för räddningstjänstinsatser inom sitt geografiska område, men i fråga om särskilt omfattande insatser kan en länsstyrelse ta över ansvaret för räddningstjänsten i en eller flera kommuner. Planer för hur detta ska gå till ska vara föremål för samråd och beslutas i förväg. Om flera län berörs, leds insatsen av en av de berörda länsstyrelserna. 9RPSFS 2006:14, föreskrifter och allmänna råd om Polisens planering, organisation och ledning vid särskilda händelser 10International Convention on Search and Rescue, 1979 , styr bland annat fastställandet av gränser mellan länder, upprättandet av sjöräddningscentraler - tillgänglighet, kompetens och bemanning av dessa, andra ledningsfunktioner, operativa rutiner, resurser och utrustning för sjöräddning. 11Convention of är den rättsliga grunden för internationell civil luftfart. Konventionen bekräftade en tidigare konvention om den nationella suveräniteten över territoriets luftrum, som principen om luftens frihet för fredlig flygning fastslogs. Chicagokonventionen ledde också till att () bildades. 12International Aeronautical and Search and 13International Convention on Safety of Life at Sea, 1974, SOLAS reglerar till exempel skyldighet att vidta åtgärder för räddning av nödställda till sjöss längs våra kuster och att se till att det finns tillämplig landbaserad radioutrustning för att via maritima system kunna ta emot larm från och kommunicera med fartyg till sjöss. Länsstyrelserna ansvarar särskilt för att leda räddningstjänsten vid utsläpp av radioaktiva ämnen från kärnteknisk anläggning och för sanering efter sådana utsläpp som är en del av den statliga räddningstjänsten.14 ska säkerställa att den allmänhet som troligen kommer att beröras av en nödsituation som medför risk för strålning ges information om de hälsoskyddsåtgärder som ska vidtas och de regler som gäller vid en sådan situation. ska också säkerställa att de som kan komma att delta i räddningsaktioner i händelse av en nödsituation ges lämplig och regelbunden uppdaterad information om riskerna. ska vidare upprätta program för räddningstjänsten vid utsläpp av radioaktiva ämnen och sanering. De program som upprättas av länsstyrelserna i , och ska dessutom behandla frågor om utalarmering, utrymning, utdelning av jodtabletter och plan för personalförsörjning. Länsstyrelserna har särskilt ansvar inom krisberedskapen att utifrån sitt geografiska områdesansvar vara en sammanhållande funktion och under en kris samordna verksamhet mellan kommuner, landsting och myndigheter. är en myndighet med uppgift att undersöka olyckor i syfte att förbättra säkerheten. De under- sökningar som genomför syftar till att klarlägga händelseförlopp och orsaker till en händelse och de skador som uppkommit men inte till att fastställa ansvar eller skuld. Undersökningarna ska ge underlag för en bedömning av de insatser som samhällets räddningstjänst har genomfört i samband med en händelse och om det finns skäl för att vidta förbättringar av räddningstjänstens arbete. verksamhet regleras bl.a. i lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. Med en kris avses en händelse som drabbar eller berör många människor och stora delar av samhället samt hotar grundläggande värden och funktioner. Vid allvarliga händelser och kriser med 14 4 kap. 6 § och 8 § första stycket LSO nationella konsekvenser är det främst regeringens uppgift att hantera övergripande normativa och strategiska frågor samt på en övergripande nationell nivå säkerställa en effektiv krishantering. Men ansvaret för samordning av åtgärder som krävs för att hantera en allvarlig händelse eller kriser av nationell karaktär ligger på de statliga förvaltningsmyndigheterna. För att samhället ska kunna motstå och hantera en kris krävs det att berörda aktörer minskar sin sårbarhet i sin verksamhet och vidtar förberedande åtgärder som möjliggör ett samordnat och skyndsamt agerande – kris- beredskap. Utgångspunkten är att samhällets krisberedskap ska bygga på den verksamheten som normalt genomförs för att förebygga och hantera olyckor och störningar.15 Med utgångspunkt i de övergripande målen för vår säkerhet, är målet för arbetet med samhällets krisberedskap att minska risken för och konsekvenserna av allvarliga störningar, kriser och olyckor. Skulle en sådan händelse inträffa bör kvinnors, mäns och barns liv, personliga säkerhet och hälsa tryggas samt skador på egendom och miljö begränsas.16 Arbetet med samhällets krisberedskap och det svenska kris- hanteringssystemet bygger på de ordinarie förvaltningsstrukturerna och på principen om att den som har ansvar för en verksamhet i normala situationer också har motsvarande verksamhetsansvar vid en kris - ansvarsprincipen. Ansvarsprincipen innebär också ett ansvar att samverka med övriga berörda aktörer. Den andra viktiga principen är att en kris skall hanteras där den inträffar och av dem som är närmast berörda och ansvariga – närhetsprincipen. Den tredje principen är att förändringar i en organisation för att planera för eller hantera en kris inte skall göras större än vad som krävs – likhetsprincipen. Arbetet med samhällets krisberedskap sker i en geografisk och i en sektorsindelad ansvars- och samverkansstruktur som bygger på samverkan mellan olika samhällsnivåer och mellan sektorer och för såväl fredstida krissituationer som höjd beredskap. Kommuner har det geografiska områdesansvaret på den lokala nivån, länsstyrelser på den regionala nivån och statliga förvaltnings- myndigheter och regeringen på den nationella nivån. Det geografiska områdesansvaret innebär att utgöra en sammanhållande funktion för lokala aktörer som näringsliv och frivilliga organisationer samt att ansvara för att information till allmänheten 2012/13:1 utg.omr. 6, bet. 2012/13:FöU1, rskr. 2012/13:1 utg.omr. 6, bet. 2012/13:FöU1, rskr. Länsstyrelserna har ett särskilt utpekat ansvar för att minska sårbarheten i samhället, bevaka att risk- och beredskaps- hänsyn tas i samhällsplaneringen samt utveckla en god förmåga att hantera sina uppgifter under fredstida krissituationer och under höjd beredskap.17 Länsstyrelserna ska även vara sammanhållande mellan lokala aktörer och den nationella nivån och verka för att nödvändig samverkan sker inom länet och med närliggande län. Länsstyrelserna har ansvaret för att efter beslut av regeringen prioritera och inrikta statliga och internationella resurser som ställs till förfogande.18 Statliga förvaltningsmyndigheter har ansvar för samordning av åtgärder som krävs för att hantera en allvarlig händelse eller kriser av nationell karaktär. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) ska ha förmågan att bistå med stödresurser i samband med allvarliga olyckor och kriser samt att stödja samordningen av berörda myndigheters åtgärder vid en kris.19 Landstingen har ansvar för att ha god förmåga att hantera krissituationer i fred och därigenom uppnå en grundläggande förmåga till civilt försvar.20 Regeringen har särskilt beslutat vilka statliga myndigheter som ska ha en tjänsteman i beredskap (TiB).21 I samma beslut regleras också vilka myndigheter som ska ha förmåga att vid en allvarlig kris omgående kunna upprätta en ledningsfunktion om krisen berör det egna ansvarsområdet eller medför behov av stöd till och samverkan med andra aktörer. Myndigheterna som omfattas av beslutet är fler myndigheter än de som enligt 11 § krisberedskapsförordningen har särskilt ansvar för krisberedskapen. En tjänsteman i beredskap har uppgifter att initiera och samordna det inledande arbetet för att upptäcka, verifiera, larma och informera vid allvarliga kriser. Länsstyrelserna ska ha en tjänsteman i beredskap, med uppgift att initiera och samordna det inledande arbetet för att upptäcka, 1752 § förordning (2007:825) med länsstyrelseinstruktion 187 § förordning (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap 197 § förordning(2008:1002) med instruktion för myndigheten för samhällsskydd och beredskap 20Lag (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. 21Regeringsbeslut, Tjänsteman i beredskap och ledningsfunktion enligt förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap Fö 2011/379/SSK verifiera, larma och informera vid allvarliga kriser som berör länet.22 I varje landsting ska ständigt finnas personal i beredskap för att kunna ta emot larm vid en allvarlig händelse och att denna funktion ska benämnas tjänsteman i beredskap.23 Motsvarande krav på tjänsteman i beredskap finns inte på kommuner. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap Enligt förordningen (2008:1002) med instruktion för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har myndigheten ansvar för frågor om skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar i den utsträckning inte någon annan myndighet har ansvaret. Ansvaret avser åtgärder före, under och efter en olycka eller kris. utveckla och stödja samhällets beredskap mot olyckor och kriser och vara pådrivande i arbetet med förebyggande och sårbarhets- reducerande åtgärder, arbeta med samordning mellan berörda aktörer i samhället för att förebygga och hantera olyckor och kriser, bidra till att minska konsekvenserna av olyckor och kriser samt följa upp och utvärdera samhällets krisberedskapsarbete och se till att utbildningar och övningar kommer till stånd inom myndighetens ansvarsområde. MSB har inom områdena föreskriftsrätt i olika omfattning. MSB ska i samverkan med myndigheter, kommuner, landsting, organisationer och företag identifiera och analysera sådana sårbarheter, hot och risker i samhället som kan anses vara särskilt allvarliga. MSB analyserar och sammanställer resultaten från risk- och sårbarhetsanalyserna och rapporterar till regeringen. MSB ska enligt krisberedskapsförordningen i samverkan med de myndigheter som ingår i de så kallade samverkansområdena, utveckla formerna för arbetet i samverkansområdena. MSB ska vidare lämna en redogörelse för och bedömning av arbetet som bedrivits inom områdena till . För att främja helhetssyn i planeringen för krisberedskap och höjd beredskap ska 2253 § förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion 238 § SOSFS 2005:13(M) föreskrift om fredstida katastrofmedicinsk beredskap och planläggning inför höjd beredskap planeringen för de myndigheter som omfattas av förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap bedrivas inom samverkansområdena. MSB:s tjänsteman i beredskap, TiB, är kontaktpunkt hos MSB i samband med olyckor och kriser. MSB:s TiB larmar och informerar MSB:s beredskapsfunktioner vid olyckor och kriser. MSB ska ha förmåga att bistå med stödresurser i samband med allvarliga olyckor och kriser samt stödja samordningen av berörda myndigheters åtgärder vid en kris. MSB ska vidare se till att berörda aktörer vid en kris får tillfälle att samordna krishanterings- åtgärderna, samordna information till allmänhet och media, effektivt använda samhällets samlade resurser och internationella förstärkningsresurser och samordna stödet till centrala, regionala och lokala aktörer i fråga om information och lägesbilder. MSB ska också ha förmåga att bistå med underlag och information i samband med allvarliga olyckor och kriser. MSB har beredskap för expertstöd inom området räddnings- tjänst nationellt och internationellt, beredskap att snabbt kunna rekrytera personal till insatser nationellt eller internationellt, materielberedskap nationellt och internationellt, informations- beredskap internt och för att samordna information till allmänheten och media. MSB har också ansvar för att utforma information till allmänheten (), för IT- beredskap och för att säkerställa driften av MSB:s interna IT- system och bistå myndigheter med tekniskt stöd. När kommunala och regionala resurser inom områdena olje- skydd, skogsbrand, farliga ämnen och översvämning inte räcker till har MSB vissa resurser som kan användas. Vid behov av förstärkningsmateriel kontaktar ansvarig räddningsledare , via SOS Alarm. Från har MSB ansvar att upprätthålla beredskap för att i samråd med besluta om att genomföra flygningar med Svenska Nationella Ambulansflyget (SNAM). SNAM är en resurs som kan användas vid större olyckor, katastrofer eller terroristattacker för att transportera sjuka och skadade. SNAM kan användas både nationellt och internationellt när samhällets ordinarie transport- resurser inte räcker till. Vid behov av SNAM kontaktas MSB:s TiB. Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) reglerar hälso- och sjukvård enligt följande definition. Med hälso- och sjukvård avses i denna lag åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. Till hälso- och sjukvården hör även sjuktransporter samt att ta hand om avlidna. Hälso- och sjukvårdslagen är en ramlagstiftning som anger över- gripande mål och krav på hälso- och sjukvården, t.ex. mål avseende en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen och att vården ska vara av god kvalitet och vara lätt tillgänglig. Ansvaret för hälso- och sjukvården vilar enligt lagen på landstingen. Varje landsting ska erbjuda en god hälso- och sjukvård till dem som är bosatta inom eller på annat sätt stadigvarande vistas inom . Om någon som vistas inom landstingen utan att vara bosatt där och behöver omedelbar hälso- och sjukvård, ska erbjuda sådan. Ett landsting får enligt lagen sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgifter som ansvarar för och ska då ange de villkor som gäller för överlämnandet. Landstingen ansvarar enligt lagen för både primärvård (öppen vård) och sluten vård. För hälso- och sjukvård som kräver intagning i vårdinrättning ska finnas sjukhus. Vad gäller ambulans, som i lagen fortfarande benämns sjuktransporter, föreskrivs att landstingen ska svara för att det inom finns en ändamålsenlig organisation för att till och från sjukhus eller läkare transportera personer vilkas tillstånd kräver att transporten utförs med transportmedel som är särskilt inrättade för ändamålet (6 §). ska planera sin hälso- och sjukvård med utgångs- punkt i befolkningens behov av sådan vård. Planeringen ska avse även den hälso- och sjukvård som erbjuds av privata och andra vårdgivare. ska även planera sin hälso- och sjukvård så att en katastrofmedicinsk beredskap upprätthålls (7 §). 2.5Allmän ordning och säkerhet Målet för området allmän ordning och säkerhet, som en del av rättsväsendet, är den enskildes rättssäkerhet och rättstrygghet. Rättssäkerhet innebär att rättsskipning och annan myndighets- utövning ska vara förutsebar och enhetlig samt bedrivas med hög kvalitet. Målet för kriminalpolitiken är att minska brottsligheten och att öka människors trygghet.24 Hög rättssäkerhet och rättstrygghet är grundläggande förutsättningar för att människor ska känna förtroende för lagarna, myndigheterna och domstolarna. Sådant förtroende är av fundamental betydelse för det demokratiska samhället. Syftet med polisens verksamhet är enligt polislagen att som ett led i samhällets verksamhet för att främja rättvisa och trygghet upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt i övrigt tillförsäkra allmänheten skydd och annan hjälp.25 I polisens uppgifter ingår att förebygga brott och andra störningar av den allmänna ordningen eller säkerheten, övervaka den allmänna ordningen och säkerheten, hindra störningar därav samt ingripa när sådana har inträffat, bedriva spaning och utredning i fråga om brott som hör under allmänt åtal, lämna allmänheten skydd, upplysningar och annan hjälp, när sådant bistånd lämpligen kan ges av polisen. Polisens skyldigheter beskrivs som att söka säkerställa förutsättningar för en i möjligaste mån trygg och friktionsfri samlevnad medborgare emellan. Definitionen av att upprätthålla allmän ordning och säkerhet beskrivs också som polisens skyldighet och befogenhet att söka förebygga, förhindra och vidta åtgärder mot överträdelser av straffsanktionerade normer under förutsättning att överträdelserna är straffbelagda. Dessa uppgifter bedrivs också av andra aktörer såsom Tullen, , och . Åtskilliga bestämmelser ger dock polisen befogenheter att ingripa mot störningar mot allmän ordning som inte är straffbelagda handlingar varför det är särskilt viktigt att polisen iakttar försiktighet och proportionalitet vid ingripanden. 2012/13:1 utgiftsområde 4, bet. 2012/13:JuU1, rskr. 251 § Polislagen (1984:387) Polisen har också särskilt utpekat ansvar att samverka med andra myndigheter och organisationer. Polisen är en så kallad myndighetskoncern. har som central förvaltningsmyndighet för polisväsendet vissa befogenheter över polismyndigheterna, där den operativa polisverksamheten bedrivs. Polisens nuvarande organisation har utretts, där upp- draget var att analysera om polisens nuvarande organisation utgör ett hinder för de krav som riksdag och regering ställer på verksamheten och att lämna förslag till en ny organisation.27 lämnade i sitt betänkande förslag till en ny organisation.28 föreslår att polisen blir en myndighet och en särskild utredare har fått i uppdrag att ombilda och de 21 polismyndig- heterna till en myndighet – Polismyndigheten.29 ska inleda sin verksamhet . Kommunen har ansvar för tillsyn över efterlevnaden av lagen om skydd mot olyckor (LSO) och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen inom kommunens område. Länsstyrelsernas tillsyn över kommunernas verksamhet ska bedöma om kommunerna lever upp till de nationella mål som framgår av LSO och som satts upp i de kommunala handlingsprogrammen. Länsstyrelserna ska också stödja kommunerna genom rådgivning och information. Om och den enskilda kommunen inte kan enas om kommunens måluppfyllnad kan överlämna ärendet till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) för prövning. Det finns möjlighet för regeringen att, om det finns synnerliga skäl, på framställning från MSB besluta om ändring av ett handlingsprogram för räddningstjänst. ansvarar för den centrala tillsynen av fjäll- räddningstjänsten och efterforskning av försvunna personer, Transportstyrelsen vad avser den centrala tillsynen av flyg- och sjöräddningstjänsten och vad avser den centrala 26Nils-Olof och , Polislagen En kommentar, nionde upplagan, 2011, s. 28–29. 27Dir 2010:75 En ny organisation för polisen? 28SOU 2012:13 En sammanhållen svensk polis, s. 133 29Dir 2012:129 Ombildningen av polisen till en sammanhållen myndighet tillsynen av miljöräddningstjänsten till sjöss. Transportstyrelsen utövar tillsynen av flygräddningen genom verksamhetskontroll. Transportstyrelsens verksamhetskontrolls huvudsakliga inriktning är flygräddningens rutiner gällande utbildning, kvalitetssystem och uppdaterade processer. MSB utövar tillsyn över frågor som rör samordningen mellan den statliga räddningstjänstens olika grenar och med stöd av LSO meddelade föreskrifter i frågor som rör planläggningen av räddningstjänsten vid utsläpp av radioaktiva ämnen samt planeringen av saneringen. utövar tillsyn över hälso- och sjukvården och dess personal. Denna tillsynsuppgift omfattar även den katastrof- medicinska beredskapen som landstingen ska upprätthålla. kommer tillsynsuppgifter att övergå till den nya myndigheten för vård och omsorg. kommer dock fortfarande ha ett samlat ansvar för att expertis utvecklas och upprätthålls samt att kunskap sprids om katastrofmedicin och krisberedskap inom verksamhetsområde. ska även fortsättningsvis samordna och övervaka planläggningen av den civila hälso- och sjukvårdens, hälsoskyddets, smittskyddets och beredskap. Kommunerna är skyldiga att rapportera till om vilka förberedelser som vidtagits inför extraordinära händelser och höjd beredskap. Landstingen ska hålla och underrättade om vilka förberedelser som vidtagits inför extra- ordinära händelser och höjd beredskap. MSB får meddela närmare föreskrifter om de risk- och sårbarhetsanalyser som kommuner och landsting ska upprätta. När det gäller krisberedskap och höjd beredskap har geografiskt områdesansvar, men inte ett uttalat ansvar för tillsyn. Uppföljningen av verksamheten hos myndigheter med särskilt ansvar för krisberedskapen samt de myndigheter som MSB beslutar om i enskilda fall, sker, t.ex. genom att dessa myndigheter lämnar särskild redovisning av sina risk- och sårbarhetsanalyser till regeringen och MSB.30 MSB har vidare ansvar för att såväl områdesvis som på en övergripande samhällsnivå följa upp och utvärdera krisberedskapen och bedöma om vidtagna åtgärder fått önskad effekt.31 309 § förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap 3110 § förordningen (2008:1002) med instruktion för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap MSB har som ett återkommande uppdrag i regleringsbrevet i uppgift att utöva tillsyn och kontroll om åtagandena i statens alarmeringsavtal avseende 112-tjänsten uppfylls. MSB har haft uppgiften i regleringsbrevet sedan myndigheten bildades och tog över ansvaret från . Tillsyn, uppföljning och granskning av polisens verksamhet sker på flera sätt. granskar, bland annat genom en särskild inspektionsverksamhet, att polisarbetet bedrivs i överensstämmelse med polisens uppdrag.