sou · H0B393d2 · 2013-01-01 00:00:00 — Hovrättens ändringar i sakprövade tvistemål fördelade sig ganska jämt mellan ändringar av hela saken och en del av saken. Det är naturligt att den bild av överklagandenas omfattning som redovisats ovan också återspeglades i hovrättens ändringar. Bland familje- målen avsåg av ändringarna en del av saken medan ändringar av hela saken var vanligast i kommersiella och övriga tvistemål. av ändringarna var av det slaget i de målen. Av de överklaganden i sakprövade tvistemål som ledde till ändring, resulterade i att tingsrättens dom ändrades helt i enlighet med klagandens yr- kande. I ungefär lika stor utsträckning ändrades tingsrättens dom delvis i enlighet med klagandens yrkande. I de resterande fallen ändrades tingsrättens dom men endast i enlighet med motpartens yrkande. När det gäller i vilken utsträckning parterna hade framgång med sin talan i hovrätten, har inte någon klar skillnad mellan måltyperna kunnat iakttas. 8.2.2Huvudsakligt skäl för ändring Den klart vanligaste orsaken till att hovrätten ändrade tingsrättens avgörande var att man gjort en avvikande rättslig bedömning, vilket – ensamt eller i förening med något annat skäl – utgjorde skäl för ändring i drygt hälften av de sakprövade tvistemålen. Knappt var tionde ändrat avgörande föranleddes av en avvikande skälighetsbedömning och tillsammans förekom något av dessa skäl alltså i ca av de ändrade sakprövade tvistemålen. Härefter följde avvikande bevisvär- dering och parternas processuella disposition som de vanligaste skälen för änd- ring. Båda förekom i drygt var fjärde ändrat mål. I något färre än av de sakprövade tvistemålen föranleddes ändringen av nytt processmaterial i hovrätt- en. Det är förvånande att detta skäl inte var vanligare med tanke på att det ovan konstaterats att ny bevisning ofta förekom i de sakprövade tvistemål som ändra- des. I av de ändrade avgörandena fanns mer än ett huvudsakligt skäl för ändring. 22 (31) Huvudsakligt skäl för ändring Diagrammet visar i hur stor andel av de ändrade sakprövade tvistemålen som respektive skäl för ändring förekom. Att siffrorna summerar till beror på att flera skäl förekommit i ett och samma avgörande. Inledningsvis ska framhållas att följande redogörelse av skälen för ändring avser relativt få avgöranden per måltyp. De redovisade slutsatserna får värderas med det i åtanke. I omkring hälften av de ändrade sakprövade familjemålen dömde hovrätten i en- lighet med en av parterna träffad överenskommelse, vilket innebar att det vanlig- aste ändringsskälet i familjemål var parternas processuella disposition (). Ungefär var tredje ändring i familjemål föranleddes av hovrättens avvikande rättsliga bedömning, vilket också var det vanligaste skälet för ändring i sakprö- vade kommersiella () och övriga tvistemål (). I kommersiella tvis- temål gjorde hovrätten en avvikande bevisvärdering i ungefär var fjärde ändrat avgörande medan denna siffra var i övriga tvistemål. 9 Särskilt om betydelsen av ombud i hovrätten Totalt har drygt 250 beslut angående PT ingått i denna undersökning. av målen saknade den klagande parten ombud i hovrätten. Knappt en tred- jedel av dessa mål var familjemål, knappt två tredjedelar övriga tvistemål och endast ett fåtal kommersiella tvistemål. till alla tvistemål i PT-delen saknade 23 (31) drygt var fjärde klagande i familjemålen och en något större andel av de klagande i de övriga tvistemålen ombud i hovrätten. PT-frekvensen var högre för de parter som hade anlitat ett ombud i hovrätten än för de som saknade ombud. PT beviljades i av de förstnämnda tvis- temålen och i av de tvistemål där ombud saknades. Skillnaden mel- lan familjemål och övriga tvistemål var stor. I de familjemål där parterna saknade ombud var PT-frekvensen medan motsvarande siffra i övriga tviste- mål var lägre än . Många av de familjemål som överklagades utan biträde av ombud var äktenskapsskillnadsmål där parterna ångrat sig, vilket förklarar den höga andelen PT. I ordinära tvistemål som avgjordes genom dom hade nästan alla klagande ett ombud i hovrätten. De flesta parterna i förenklade tvistemål saknade däremot ett ombud. I tvistemål som avgjordes genom slutligt beslut saknade drygt hälften av de klagande ett ombud. Ändringsfrekvensen i tvistemål som avgjordes genom dom var ungefär den- samma oavsett om ett ombud anlitats i hovrätten eller inte. Då endast ett fåtal parter saknade ombud är det dock svårt att dra några säkra slutsatser i detta av- seende. I stort förhöll det sig emellertid på samma sätt också om man beaktar samtliga tvistemål, dvs. även tvistemål som avgjordes genom slutligt beslut. Änd- ringsfrekvensen för klagande med ombud var då och för klagande utan ombud 24,1 %.23 Faktum är att andelen ändrade avgöranden bland de ordinära tvistemålen t.o.m. var högre för klagande utan ombud, , än för de med ombud, . I de genom slutligt beslut avgjorda tvistemålen (exklusive beslut att inte meddela PT) var motsvarande siffror (med ombud) respektive (utan ombud).24 En närmare granskning av ovanstående siffror visar att många ändrade tvistemål i vilka klaganden saknat ombud, var äktenskapsskillnadsmål där parterna ångrat 23Noteras bör att ändringsfrekvensen här avser andelen ändrade avgöranden beräknat utifrån överklaganden och inte mål, vilket är anledning till att de här redovisade siffrorna inte fullt ut över- ensstämmer med de som redovisats under avsnitt 8.1 ovan, där beräkningen skett på det sist- nämnda sättet. 24Även om man bortser från äktenskapsskillnadsmål där parterna ändrat sig, var ändringsfre- kvensen i tvistemål som avgjorts genom slutliga beslut (exklusive beslut att inte meddela PT) högre utan än med ombud (jämfört med ). 24 (31) I sådana fall meddelar hovrätten PT och undanröjer eller upphäver tingsrät- tens dom i ett slutligt beslut. Om de tvistemålen undantas var ändringsfrekven- sen i tvistemål utan ombud . Det förhållandet förklarar också den annars svårförenliga bilden att i det närmaste alla klagande företräds av ombud i sak- prövade tvistemål som en stor andel klagande utan ombud beviljas PT i familjemål. 10 Särskilt om tvistevärdets betydelse Uppgifter om tvistevärdet i tingsrätten har samlats in i de av tvis- temålen i PT-delen (motsvarande ca 150 mål) och av tvistemålen i änd- ringsfrekvensdelen (motsvarande ca 370 mål, varav ca 110 sakprövade) där ett sådant fanns angivet. till antalet tvistemål låg tyngdpunkten bland tvister rörande relativt begrän- sade värden. Det gällde både tvistemålen i PT-delen och i ändringsfrekvensdelen. Mellan av dessa tvistemål avsåg tvistevärden och de allra flesta hade ett tvistevärde om eller lägre. I spannet återfanns omkring hälften av alla tvistemål i PT- och ändringsfre- kvensdelen. Av de sakprövade tvistemålen rörde dock en något mindre andel, , tvistevärden . av tvistemålen i PT- och änd- ringsfrekvensdelen rörde ett tvistevärde mellan och medan ännu högre tvistevärden förekom i av målen. 10.2 Prövningstillstånd och ändringsfrekvens Trenden var tydlig när det gäller hur andelen PT påverkades av tvistevärdet vid tingsrätten. Ju högre tvistevärdet var, desto högre var PT-frekvensen. Vad gäller andelen ändrade tvistemål var bilden inte lika klar men tendensen var ändå den motsatta, dvs. ju högre tvistevärde, desto lägre ändringsfrekvens. Detta var sär- skilt tydligt bland de sakprövade målen. Vidare kan konstateras att ändringsfre- kvensen i de tvistemål som gällde ett tvistevärde var något lägre än för tvistemå- len totalt sett, framför allt om man ser till samtliga mål. 25 (31) Tabell 4: Andel prövningstillstånd och ändrade avgöranden utifrån tvistevärdet (20/71) (32/43) (36/197) (11/29) (19/32) (20/73) (18/32) (10/25) (11/72) (10/14) (2/8) (3/27) (59/146) (63/108) (70/369) Tabellen visar PT- och ändringsfrekvens utifrån tvistevärdet vid tingsrätten. Som redan påpekats ingår olika mål i PT- respektive ändringsfrekvensdelen, varför direkta jämförelser inte kan göras (vilket även framgår av siffrorna i tabellen). Den nedersta raden i tabellen (totalt) anger PT- re- spektive ändringsfrekvens i alla tvistemål med ett angivet tvistevärde. Inom parentes anges först antalet mål där PT beviljats (avser PT-frekvens) respektive antalet ändrade mål (avser ändrings- frekvens) och därefter det totala antalet mål med angivet tvistevärde. Omfattande och komplicerade tvister rör betydande tvistevärden. I förarbetena framhålls att granskningsdispens är tänkt att tillämpas i bl.a. just omfattande eller på annat sätt komplicerade mål.25 Tillståndsprövning i PT- grupper, ett arbetssätt de flesta av avdelningar numera tillämpar (se avsnitt 4 ovan), kan förmodas bidra till att mer omfattande tvister ofta meddelas PT. Mot den bakgrunden är det inte förvånande att PT-frekvensen var hög i tvis- temål rörande större tvistevärden. Att en relativt liten andel sådana sakprövade tvistemål ändrades är vidare en logisk följd av en generös tillståndsgivning. Dess- utom kan det nog antas att det vid tingsrätterna typiskt sett läggs ner stor möda på att utgången ska bli korrekt och avgörandet välformulerat i stora, komplice- rade tvistemål rörande betydande värden. Att av de tvistemål där tvistevär- 25 Se prop. 2004/05:131 s. 261. 26 (31) det var större än beviljades PT men en så liten andel av sådana tvis- temål ändrades, är trots det en aning förvånande.26 Sedan EMR-reformen trädde i kraft kan en uppåtgående trend ses när det gäller PT-frekvensen i tvistemål, såväl i som i landets hovrätter totalt.27 Statistik visar att alla hovrätter utom Hovrätten över och ökat andelen PT. Skillnaderna är endast marginella i vissa hovrätter men både och Hovrätten för uppvisar en markant ökning. För del har PT-frekvensen i tvistemål ökat kraftigt från 2009 till 2012.28 När det gäller statistik för samtliga hovrätter har andelen PT ökat från till . Det är svårt att säkert säga vad som föranlett ökningen. Den generösa syn på PT-prövningen i hovrätt som gett uttryck för kan antas ha fått stort genomslag. Att frågorna uppmärksammats både inom domstolarna och av andra rättsliga aktörer har sannolikt också bidragit till en mer generös tillämp- ning av PT-bestämmelserna. Vid samtal med enskilda hovrättsråd i har det sagts att utvecklingen, framför allt sedan övergången till PT-grupper, gått mot en mindre djupgående PT-prövning av tvistemålen. 29 För del kan måhända det ändrade arbetssättet när det gäller PT-prövningen också ha bidragit till den ökade PT- frekvensen. 26Som framgår av tabell 4 var det dock få tvistemål i undersökningen som rörde tvistevärden . 272010-års granskning visade att SIV-statistiken i allt väsentligt var korrekt. Denna bild har be- kräftats också vid denna granskning. Det kan dock inte uteslutas att statistiken tidigare var behäf- tad med större brister, varför äldre statistik bör betraktas med viss försiktighet. 28Siffran kommer från denna undersökning och avser således endast perioden –. Statistik från för –visar dock på i princip samma PT- frekvens (40,). 29Se och i 2011 s. 27. 27 (31) Tabell 5: Andel prövningstillstånd i alla hovrätter Tabellen visar andelen PT i tvistemål i samtliga hovrätter. När det gäller 2012 avses PT-frekvensen –förutom för , vars PT-frekvens kommer från den aktuella undersökningen och således avser perioden –. I övrigt kommer all statistik från . Utvecklingen för samt för alla hovrätter sammantaget kan även illu- streras med hjälp av nedanstående diagram. PT-frekvens i samt i alla hovrätter Diagrammet visar andelen beviljade PT i tvistemål i samt i samtliga hovrätter (inkl. ) i intervall . Statistiken har hämtats från . 28 (31) 11.2.1 Äldre statistik och jämförbarhet över tiden finns tillförlitlig statistik angående ändringsfrekvens i . Dessför- innan publicerades uppgifter om ändringsfrekvens i tvistemål i Domstolsstatistik - officiella statistik (Domstolsstatistik). Medan ändringsfrekvensen i redovisats som antalet ändrade avgöranden av samtliga avslutade tvistemål har änd- ringsfrekvensen i Domstolsstatistiken uttrycks som antalet ändrade avgöranden av tvistemål som prövats i sak (). Att statistiken redovisats på olika sätt, att olika myndigheter ansvarat för statistiken30 och att det inte varit möjligt att i detalj reda ut hur statistiken tidigare beräknats, har gjort jämförelser svåra. Genom att jämföra statistik i och samt göra vissa antaganden har det emellertid varit möjligt att skapa en ungefärlig bild av hur änd- ringsfrekvensen i hovrätten sett ut . 11.2.2 Ändringsfrekvensen i samtliga hovrätter En uppskattad bild av ändringsfrekvensen i samtliga tvistemål visar att den tycks ha legat stabilt kring eller något över 25 %31 under i vart fall en femtonårsperiod fram till att EMR-reformen trädde ikraft. Andelen änd- rade avgöranden minskade dock kraftigt och sjönk som lägst till året därefter. Det är svårt att se någon annan förklaring till minskningen än EMR-reformens utvidgade krav på PT. En svagt ökande tendens kan dock ses för både 2011 och den första delen av 2012. 2012 ändrades av tvistemålen i hovrätterna totalt sett. När det gäller ändringsfrekvensen i tvistemål som prövats i sak är det naturligt att införandet av ett generellt krav på PT i tvistemål kom att leda till en ökning av andelen ändrade mål. Många av de tvistemål som före EMR-reformen skulle ha fastställts kom i och med det utökade kravet på PT i stället att nekas dispens och således falla utanför beräkningen av ändringsfrekvens. Ändringsfrekvensen i tvistemål som avgjorts genom dom ökade från 2005 till 2011. För perioden januari–har dock en nedgång till skett. 30Statistiska centralbyrån ansvarade för statistiken , däref- ter mellan 1993–2001 och ansvarar för statistiken. 31Den uppskattade ändringsfrekvensen, så som den beräknats här, varierade mellan ca 24–med ett undantag, , då andelen ändrade tvistemål var väsentligt högre. Åren just före EMR-reformens införande var andelen ändrade mål relativt hög sett i ett längre perspektiv. 29 (31) Den sammantagna bilden för alla hovrätter är alltså att andelen ändrade tvistemål totalt sett ökar som ändringsfrekvensen i sakprövade tvistemål sjunker. Liksom när det gäller PT-frekvensen är bilden emellertid mer brokig på enskild domstolsnivå. varierade t.ex. ändringsfrekvensen i tvistemål totalt sett mellan landets hovrätter från till . (Hovrätten för Nedre , 12,5 %32, , enligt den här undersökningen, och Hovrätten för , .) Då äldre siffror i Domstolsstatistiken inte går att bryta ned på enskild hovrättsnivå finns endast SIV-statistik att tillgå för jämförelser. Utifrån denna kan dock utvecklingen beskri- vas med hjälp av följande tabell. Tabell 6: Ändringsfrekvens i samtliga tvistemål i alla hovrätter Tabellen visar andelen ändrade tvistemål i samtliga hovrätter. När det gäller 2012 avses ändringsfre- kvensen för perioden –förutom för , vars ändringsfrekvens kommer från den aktuella undersökningen och således avser perioden –. I övrigt kommer all statistik från , även siffran för den totala ändringsfrekvensen för alla hovrätter . 32 Domstolen har avgjort ett begränsat antal mål (ca 65) , vilket på- verkar statistikens tillförlitlighet. 30 (31) Utvecklingen i har varit väsentligen densamma som i hovrätterna totalt sett. Som framgått låg ändringsfrekvensen i alla tvistemål mel- lan 2005 och 2008 stabilt kring för att därefter sjunka till, som lägst, 2009. Därefter har dock en långsam ökning skett år för år och andelen ändrade tvistemål enligt den aktuella undersökningen var . Efter den kraftiga minskningen i samband med EMR-reformen tycks det således som att andelen ändrade tvistemål nu ökar och närmar sig de nivåer som tidigare gällde både i och i landets hovrätter sammantaget. Också ändringsfrekvensen i sakprövade tvistemål i uppvisar en lik- artad utveckling som för samtliga hovrätter. Det innebär att den efter EMR- reformen ökade kraftigt från till lite men att ökningen avtagit och ändringsfrekvensen nu vänt något nedåt. Generellt förefaller andelen ändrade sakprövade tvistemål ha varit aningen lägre i än i hovrät- terna totalt. Som redovisats ovan var ändringsfrekvensen i i sakprö- vade tvistemål enligt den här undersökningen. För perioden –var motsvarande siffra enligt . När det generella kravet på PT i tvistemål infördes sjönk andelen ändrade tvis- temål totalt sett kraftigt som ändringsfrekvensen bland tvistemål som avgjordes genom dom ökade. Siffrorna talar tydligt för att hovrätterna tillämpade PT-reglerna för restriktivt, även om reformen i sig naturligtvis medförde en ökad ändringfrekvens i sakprövade tvistemål. Uppenbarligen förelåg ett missförhål- lande mellan den totala andelen PT i hovrätten efter EMR-reformen, exempelvis , och den nivå ändringsfrekvensen i tvistemål totalt tycks ha legat på tidigare, omkring eller något . En naturlig konsekvens av att allt för höga krav ställs för att PT ska meddelas är att ändringsfrekvensen totalt sett minskar som ändringsfrekvensen i sakprövade mål ökar eller med andra ord, att hovrätten fastställer få av domarna i de mål som beviljats PT. För att hovrätten ska ha möjlighet att ändra alla de tingsrättsavgöranden som är felaktiga måste emellertid PT-prövningen vara så frikostig att även en betydande andel mål som är riktigt dömda beviljas PT och fastställs efter en fullständig prövning. Mot den bakgrunden är det positivt att 31 (31) tendensen både i och i landets hovrätter sammantaget, är att PT- frekvensen och andelen ändrade tvistemål totalt sett ökar medan ändringsfre- kvensen i tvistemål som avgjorts genom dom sjunker något. Framhållas ska dock att statistiken varierar på enskild hovrättsnivå. Utvecklingen kan åskådliggöras grafiskt. PT- och ändringsfrekvens i alla hovrätter och i Ändringsfrekvens samtliga tvistemål, alla hovrätter Ändringsfrekvens samtliga tvistemål, Ändringsfrekvens tvistemål avgjorda genom dom, alla hovrätter Ändringsfrekvens tvistemål avgjorda genom dom, PT-frekvens, alla hovrätter Diagrammet visar PT- och ändringsfrekvens för alla hovrätter respektive i , dels i samtliga tvistemål, dels i tvistemål som avgjorts genom dom. När det gäller 2012 avser siffrorna för alla hovrätter perioden –medan siffrorna för kommer från den aktuella undersökningen och således gäller perioden –. I övrigt kommer alla siffror från . – sammanställning över HD-avgöranden Sammanställningen innehåller 116 avgöranden som har meddelats – . När HD har angett två dispensgrunder (vilket förekommer i tre avgöranden) har avgörandet redovisats under båda rubrikerna. Ändringsdispens: 23 avgöranden (varav 7 refererats och 3 i notisavdelningen) Granskningsdispens: 17 avgöranden (varav 8 refererats och 2 i notisavdelningen) Prejudikatdispens: 60 avgöranden (varav 6 refererats och 12 i notisavdelningen) Extraordinär dispens: 13 avgöranden (varav 4 refererats och 4 i notisavdelningen) Under rubriken framgår inte m.m. redovisas 7 avgöranden (varav 1 refererats och 2 i notisavdelningen) I fråga om Referaten redovisas endast referatrubriken. I fråga om Notiser och Övriga beslut redovisas normalt endast de egentliga skälen; fakta och tillämpliga bestämmelser har uteslutits (detta markeras med //). NJA 2012 s. 179 När en tingsrätt har avvisat en talan därför att tingsrätten inte är rätt forum och en part har överklagat det beslutet med yrkande att hovrätten ska hänvisa målet till den tingsrätt som är behörig, ska tillstånd till målets prövning i hovrätten meddelas (ändringsdispens). NJA 2011 s. 381 Tillstånd till prövning i hovrätt av mål om förordnande av särskild (Ändrings- och granskningsdispens = redovisat under båda rubrikerna) NJA 2010 s. 461 Tillstånd till prövning i hovrätt i mål om adoption NJA 2009 s 798 Fråga om tillstånd till prövning i hovrätt av mål om vårdnad, boende och umgänge, I-III. I Boende Ö 1208-09 II Vårdnad och umgänge Ö 1281-09 (i vart fall granskningsdispens, partiellt prövningstillstånd) III Vårdnad Ö 3459-09 NJA 2009 s. 773 Fråga om tillstånd till prövning i hovrätt när det i hovrätten åberopas omständigheter som inträffat efter konkursbeslutet. NJA 2009 s. 738 Fråga om prövningstillstånd i hovrätt beträffande beslut om ersättning för rättegångskostnad. NJA 2010 N 41 Tillstånd till prövning i hovrätt av mål om skadestånd // Av det på ljudfil upptagna förhöret med JJ vid tingsrätten framgår inte att JJ sagt att han avsett att byta ut dörren även om inte inbrottet hade skett. Mot den bakgrunden finns det utrymme för tvivel om att tingsrättens dom är riktig. Det ska därför meddelas tillstånd till målets prövning i hovrätten. NJA 2010 N 19 Tillstånd till prövning i hovrätt av ärende om lagfart // meddelade prövningstillstånd i målet i . har härefter prövat den aktuella frågan i mål Ö 1754-08. Enligt beslutet i det målet krävs inte tillstånd enligt hyresförvärvslagen för förvärv genom fusion mellan moderbolag och helägt dotterbolag. Det finns således anledning att betvivla riktigheten av det slut som tingsrätten har kommit till. NJA 2010 N 7 Tillstånd till prövning i hovrätt av mål om fordran – prejudikatdispens och ändringsdispens (= redovisat under båda) // har i rättsfallet NJA 2002 s. 477 prövat frågan om det på grund av en felaktig uppgift om lägenhetsytan i hyresavtal och vid senare hyresförhandlingar förelåg ett på utfästelse grundat skadeståndsansvar för hyresvärden gentemot hyresgästen. I förevarande mål aktualiseras frågan vilken betydelse det har att den felaktiga uppgiften om lägenhetsytan var en cirkauppgift och om en sådan uppgift kan vara skadeståndsgrundande liksom frågan hur skadan i så fall ska beräknas och vilket beviskrav som därvid gäller. Det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att dessa frågor prövas av högre rätt. Därutöver finns det anledning att betvivla riktigheten av det slut som tingrätten har kommit till. NJA 2009 N 52 Tillstånd till prövning i mål om hastighetsöverträdelse /---/ Tingsrätten har alltså genom funnit det utrett att SL, efter att ha svängt in på , passerade ett vägmärke som angav hastighetsbegränsningen innan han passerade det vägmärke som fanns vid parkeringsskylten. Denna bedömning har lagts till grund för den fällande domen mot SL. Det måste dock sättas i fråga om filmen eller övrig utredning stöder slutsatsen att det fanns ett vägmärke om hastighetsbegränsning mellan hotellet och parkeringsskylten eller om tingsrätten har misstolkat sakmaterialet. Tingsrättens bedömning synes också ha fört med sig att det inte gjordes någon prövning av SL:s invändning om att det vägmärke som fanns vid parkeringsskylten var skymt. Tillstånd till prövning i hovrätt av mål om ansökan om rättshjälp I ett mål angående verkställighet av en dom avseende umgänge med barn ansökte MD om rättshjälp. Tingsrätten avslog ansökan då MD hade uppgett att hon hade en rättsskyddsförsäkring som omfattade angelägenheten. Enligt 9 § första stycket rättshjälpslagen (1996:1619) får i sådana fall rättshjälp inte beviljas. MD överklagade beslutet till hovrätten som inte har meddelat prövningstillstånd. MDl har i hovrätten ändrat sin uppgift om rättsskyddsförsäkringen och företett ett intyg från av vilket det framgår att bolagets rättsskyddsförsäkringar inte omfattar verkställighetsmål. Något hinder för MD att i hovrätten åberopa denna nya uppgift har inte funnits (se 43 § första stycket rättshjälpslagen samt rättsfallen NJA 1975 s. 575 och NJA 1976 s. 599). Det finns därför anledning att betvivla riktigheten av det slut som tingsrätten har kommit till. Tillstånd till målets prövning i hovrätten ska därför meddelas. Tillstånd till prövning i hovrätt av mål om försättande i konkurs Staten ansökte vid tingsrätten om att SL skulle försättas i konkurs. Statens fordran avsåg en skatteskuld. SL delgavs kallelse till konkursförhandlingen men inställde sig inte. Tingsrätten fann att SL fick anses vara på obestånd enligt 2 kap. 8 § konkurslagen (1987:672) och försatte henne i konkurs. SL överklagade till hovrätten och anförde att beslutet var felaktigt eftersom hon hade medel att betala skatteskulden. Vad dessa medel bestod av utvecklades inte i överklagandet. Hovrätten har beslutat att inte meddela prövningstillstånd.