sou · H1B343 · 2013-06-17 00:00:00 — EU-förordningar är direkt bindande för medlemsländerna. I brist på en internationellt erkänd definition av olaglig avverkning, bestäms detta av lagstiftningen i det land där timret avverkas. Regeringen förbereder en proposition till angående 13Se (2011), Översyn av föreskrifter och allmänna råd för 30 § SvL – del 1, meddelande nr 6. 14Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 995/2010 av om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden. Förordningen trädde i kraft . Förtydligad miljöhänsyn i skogsvårdslagstiftningen frågor som aktualiserats med anledning av EU:s timmerförordning. Propositionen väntas lämnas till . Våra förslag innebär att innebörden i dagens svenska regler klargörs, utan att ambitionsnivån förändras. Våra förslag kommer därför inte att påverka tillämpningen av timmerförordningen. Timmerförordningen gör ingen skillnad på regler på förordningsnivå och regler på föreskriftsnivå, eftersom rättsverkan i dessa regler är densamma. Timmerförordningen gör heller ingen skillnad på om reglerna är belagda med sanktion eller ej. Våra förslag till förtydliganden av reglerna kan dock komma att underlätta tillämpningen av timmerförordningen eftersom det blir klarare vad som är tillåtet eller ej. Det som anges i anmälan blir bindande om inte hör av sig med ett föreläggande eller förbud innan har gått. Både skogsägaren och har sedan att utgå från det som angetts i avverkningsanmälan vid avverkningen respektive tillsynen av avverkningen. EU:s timmerförordning innehåller ett straffrättsligt förfarande. En domstol kan efter prövning besluta att timmer från olaglig avverkning som har släppts ut på EU-marknaden ska förverkas. Här är den brottsliga handlingen att släppa ut timret på marknaden. Vi föreslår sanktioner för allvarliga regelbrott vid själva avverkningen. EU:s sanktionssystem och våra förslag till sanktioner kan bli näraliggande. Det är därför angeläget att domstolarna vid sin bestämning av straff tar hänsyn till de totala sanktionernas storlek. Regeringen bör behandla denna fråga i sin proposition till . Vi ser dock inte skäl att avstå från nya nationella sanktioner med anledning av EU:s timmerförordning. EU:s timmerförordning har ett mer avgränsat marknadsrelaterat syfte, medan våra förslag syftar till att hantera allvarliga regelbrott rörande miljöhänsyn i skogen i ett bredare sammanhang. Förslagen att förtydliga samhällets krav på lägsta nivå för miljöhänsyn bör leda till en ökad förutsägbarhet om vad som gäller och därmed ökad rättsäkerhet. Det blir lättare för den som bedriver skogsbruk att göra rätt. En ökad förutsägbarhet kombinerat med en förtydligad tillsyn torde även innebära att styrningen av skogsbruket uppfattas som mer legitim. Förtydligad miljöhänsyn i skogsvårdslagstiftningen Effekter för skogsbruksföretagen, skogsindustri och sysselsättning De ändringar som vi föreslår innebär förtydliganden av den lägsta nivå som samhället kräver. Förslagen innebär därför inga merkostnader för markägarna eller företagen, utan de ska ta miljöhänsyn i den givna omfattningen. Syftet är att det ska bli enklare för skogsbrukarna att göra rätt. Vi bedömer därför att förslagen inte har några påtagliga effekter för skogsbruksföretagen, skogsindustrin eller sysselsättningen. Eventuella konsekvenser för skogsbruksföretagen, skogsindustrin och sysselsättning av förslaget om att tydliggöra samhällets krav på hänsyn till sociala värden måste bedömas av i samband med att myndigheten utformar specifika föreskrifter på området. Det samhällsekonomiskt mest effektiva är att kostnader för de åtgärder som krävs för att skydda miljön internaliseras i marknadens pris. Det är inte möjligt att till fullo tillämpa den principen på den skogliga miljöhänsynen. Intrångsbegränsningen sätter ett tak för hur stora värden en markägare behöver avstå vid pågående markanvändning. Vi har, liksom andra jämförbara länder, istället infört skyddsregler i skogsvårdslagstiftningen. Den regelstyrda miljöhänsynen förutsätts bli kompletterad av en omfattande frivillig hänsyn från skogsbrukarnas sida. Denna kombination av regelkrav och frivillighet har förutsättningar för att skapa en kostnadseffektiv miljöhänsyn. Den frivilliga hänsynen beslutas och genomförs av markägarna själva. Det är högst sannolikt att dessa väljer hänsynsåtgärder som enligt deras uppfattning ger stor miljönytta i förhållande till kostnaderna. En väl planerad tillsyn kan antas leda till ökad kostnadseffektivitet i verksamhet. Förslagen om en förtydligad miljöhänsyn har inga påtagliga fördelningseffekter. Förtydligad miljöhänsyn i skogsvårdslagstiftningen Vi bedömer att kostnaderna för att genomföra förslaget att upprätta en tillsynsplan samt genomföra de föreslagna regeringsuppdragen ryms inom myndighetens ordinarie uppgifter. Mot bakgrund av att vi bedömer att förslagen inte har några påtagliga effekter för skogsbruksföretagen, skogsindustrin eller sysselsättningen bedömer vi även att de inte heller har några påtagliga effekter på skatteintäkterna. 10 Ett variationsrikt skogsbruk 10.1Etappmål om variationsrikt skogsbruk Miljömålsberedningen föreslår som etappmål: Förutsättningar för ett variationsrikt skogsbruk har säkerställts . Förslag till åtgärder: Regeringen ger i uppdrag att: -se över föreskrifter och allmänna råd till 5, 6 och 10 §§ skogsvårdslagen i syfte att tydliggöra möjligheterna att bedriva alternativa brukningsformer till trakthyggesbruk, med rapportering senast , -tillsammans med berörda forskningsutförare utveckla kunskaperna om till trakthyggesbruk alternativa skogsbruksformer och analysera olika skogsbruksmetoders för- och nackdelar, bl.a. effekt på s.k. nyckelarter, samt -utveckla rådgivningen till skogsbruket för att verka för ett diversifierat skogsbruk. Trakthyggesbruk är den i dominerande formen av skogsbruk.1 Ett alternativ till trakthyggesbruket är s.k. blädningsbruk.2 Hyggesfritt skogsbruk används ibland som är en samlingsbeteckning 1Trakthyggesbruket går ut på att skapa likåldriga (enskiktade), större bestånd (trakt) och utmärks av att man startar och avslutar ett bestånd genom att det avverkas vid ett enda ingrepp (slutavverkning). 2Blädningsbruk avser ett skogsskötselsystem som innebär att skogen alltid är flerskiktad, dvs. innehåller träd av olika storlek. Blädningsbruket innebär att skogen kontinuerligt blädas vilket innebär en form av gallring. för alternativ till trakthyggesbruket. Skog och skogsmark kan även utnyttjas för andra syften än att producera virke eller biomassa, exempelvis för rekreation, friluftsliv, jakt, rennäring och turism. Detta brukar ofta benämnas som skogens sociala värden. talar man om mångbruk som innebär att skogen utnyttjas såväl för att producera biomassa som för andra syften. Värdet av ett variationsrikt skogsbruk Kunskapen om vilken effekt skötselformer har på skogsproduktion, ekonomi, klimat, biologisk mångfald, skogens vatten m.m. är relativt begränsad. Den forskning som finns på området pekar i olika riktningar och det är svårt att dra entydiga slutsatser utifrån den. Hyggesfria metoder möjliggör enligt för många långlivade arter, framförallt mykorrhizasvampar och hänglavar, att överleva och fortleva efter avverkning. Även många mossor, insekter, fåglar och kärlväxter bedöms klara sig bättre vid hyggesfritt skogsbruk än vid trakthyggesbruk.3 hävdar även att de hyggesfria skogsbruket bl.a. kan ha fördelar för att bevara kulturmiljöer, för skogens sociala värden, rennäringen m.m.4 hävdar att det finns beräkningar som indikerar att tillväxten blir mellan 15–lägre vid blädning jämfört med trakthyggesbruk. Myndigheten pekar emellertid även på undersökningar som visar att produktionen inte blir lägre vid blädning givet att det gäller välskötta bestånd med lämpliga förutsättningar för blädning.5 Vi konstaterar att det är svårt att dra entydiga slutsatser om de olika skötselformernas fördelar och nackdelar. Det beror på att kunskapen om de till trakthyggesbruket alternativa metoderna är bristfälliga vilket i sin tur beror på att dessa metoder praktiserats i liten skala . Det tar också mycket att genomföra regelrätta experiment där olika skogsskötselformer jämförs på ett systematiskt sätt. Vi bedömer att en ökad variation i skogsbruket är önskvärd. Det är därför väsentligt att det inte finns onödiga hinder för en viss form 3Skogsstyrelsen (2012), Hyggesfritt skogsbruk. 4Skogsstyrelsen (2012), Hyggesfritt skogsbruk. 5Lämpliga förutsättningar är bl.a. ett högt virkesförråd, att skogen är skiktad och att marken lämpar sig för naturlig föryngring. Enligt (2005) finns inga studier i som entydigt kan visa att den långsiktiga virkesproduktionen är markant högre eller lägre vid blädningsbruk än vid trakthygge givet välskötta bestånd. av skogsbruk när den är lämplig. Hyggesfria metoder kan exempelvis tillämpas i ökad utsträckning i tätortsnära skogar eller i skogar med stor betydelse för friluftslivet eller i andra fall när det är lämpligt. Flera olika skötselformer gynnar den biologiska mångfalden genom att större variation i skogslandskapet skapas.6 Förutsättningarna att nå särskilt miljökvalitetsmålen Ett rikt växt- och djurliv och Levande skogar bedöms därför öka. En ökad variation av skogsbruksmetoder ger sannolikt även bättre förutsättningar att möta framtida förändringar, exempelvis de förändringar som ett ändrat klimat kan medföra. Vid valet av brukningsform bör även skogens sociala värden beaktas. Hyggesfria metoder kan exempelvis ha fördelar då det innebär mindre drastiska förändringar av skogstillståndet jämfört med trakthyggesbruk. Detta är särskilt angeläget i skogar som besöks ofta och som därmed har höga sociala värden, exempelvis tätortsnära skogar. Hyggesfritt skogsbruk kan i vissa fall bidra till högre upplevelsevärden än trakthyggesbruket. Det är särskilt föryngrings- och ungskogsfasen inom trakthyggesbruket som kan upplevas som negativ även om ett hygge ibland ger upphov till fina utsikter. Brukningsformerna måste dock anpassas till de lokala förhållandena. Alla brukningsformer är inte lämpliga överallt. Hyggesfria metoder fungerar exempelvis enligt bäst i bestånd av s.k. sekundärträdslag som gran och bok som tål att växa i svagare solljus. Pionjärträdslag som exempelvis tall är mer ljuskrävande och därför mindre lämpade för hyggesfria metoder som exempelvis blädning. gjorde 2008 bedömningen att hyggesfritt skogsbruk kan vara aktuellt att bedriva på 5–av skogsmarken. I denna andel ingår bl.a. skog som är lämplig för blädning och tätortsnära skog.7 Försvårar skogsvårdslagen för andra former av skogsbruk än trakthyggesbruk? Den skogspolitik som beslutades syftade bl.a. till att genom avregleringar för skogsägarna få ett mer mångfacetterat skogsbruk. Detta syfte har inte uppnåtts. Frågan kan därför ställas om skogs- 6 Detta hävdas även i forskningssammanställningen av , M & , P & , T & Lenoir, L & , L & , U, (2012), Land management meeting several environmental objectives, , report 6505. 7 (2008), Kontinuitetsskogar och hyggesfritt skogsbruk, meddelande nr 1. vårdslagen (SVL) försvårar andra former av skogsbruk än trakthyggesbruk. I skogsvårdslagen finns inga krav på att avverka skog men om sådan avverkning genomförs ställer lagen upp ett antal villkor som ska vara uppfyllda. De viktigaste bestämmelserna i detta sammanhang är 5, 6 och 10 §§ SVL. Bestämmelserna syftar till att säkerställa att skogsmarkens virkesproducerade förmåga tillvaratas samt att förhindra ett s.k. exploaterande skogsbruk, dvs. ett skogsbruk som enbart är inriktat på att utnyttja skog genom avverkning. 5 och 6 §§ SVL innehåller bestämmelser om när och hur ny skog ska anläggas. Enligt 5 § SVL ska ny skog anläggas bl.a. om markens virkesproducerande förmåga, efter avverkning eller på grund av skada, inte tas till vara på ett godtagbart sätt. I 2 § skogsvårdsförordningen (1993:1096) anges att skogsmarkens virkesproducerande förmåga inte anses tillvaratagen på ett godtagbart sätt, när beståndets virkesförråd gått ned till under hälften av det förråd som normalt bör finnas, om det inte finns särskilda skäl för en annan bedömning. har i ett allmänt råd utvecklat en s.k. virkesförrådskurva som ska utgöra ett stöd för bedömningar av när denna hälftennivå inträder, den s.k. 5-§-kurvan. I 10 § SVL anges att avverkning på produktiv skogsmark antingen ska vara: ändamålsenlig för återväxt av ny skog eller främja skogens utveckling. Den förstnämnda avser avverkning av slutavverkningsmogna träd som syftar till ett värdeuttag ur skogen och den senare på röjning och gallring som syftar till att vårda skogen.8 Enligt föreskrifter (3 kap. 1 § SKSFS 2011:7) är avverkningsformer som är ändamålsenliga för återväxt av skog sådana där föryngring sker genom naturlig föryngring eller genom skogsodling. För avverkning som främjar skogens utveckling anges i 3 kap. 2 § SKSFS 2011:7 bl.a. att virkesförrådet efter avverkning ska vara tillräckligt för att tillvarata markens virkesproducerande förmåga. har i ett allmänt råd angett att virkesförrådet efter en sådan avverkning inte bör understiga en viss nivå som angivits i ett virkesförrådsdiagram, den s.k. 10-§-kurvan. De två kurvorna (5- och 10-§-kurvan), som illustreras i figur 1, utvecklades av för att förenkla tillämp- 8 Se Prop. 1992/93:226, s. 58-59. ningen av lagen. Kurvorna bygger på antagandet att det finns ett positivt stabilt samband mellan volym och tillväxt sett över beståndshöjd på all barrskog.9 Volym, m3 sk/ha Grundytevägd medelhöjd, m Lägsta virkesförråd efter en avverkning i barrskog som syftar till att främja skogens utveckling. Virkesförråd i barrskog, björkskog och blandskog av barrträd och björk som anger den nivå där skyldighet att anlägga ny skog normalt inträder. Med barrskog avses bestånd som till minst 7/10 består av tall och/eller gran. Med björkskog avses bestånd som till minst 7/10 består av björk. Med blandskog av barrträd och björk avses bestånd som till minst 7/10 består av sådana trädslag. Det har riktats kritik mot utformningen av kurvorna. Kritiken har bl.a. gällt att kurvorna inte har vetenskapligt stöd och att underlaget för hur kurvorna räknats fram inte har dokumenterats. Kurvorna bygger även på förhållanden i enskiktade bestånd, dvs. i bestånd som normalt är föremål för trakthyggesbruk. Huruvida de samband som kurvorna bygger på är giltiga i flerskiktade bestånd är därför osäkert. Detta medför att det kan ifrågasättas vilken relevans kur- 9 10-§-kurvan är satt så att tillväxten inte får bli mindre än av den vid full slutenhet. 5 § -kurvan motsvarar av tillväxten vid full slutenhet. vorna har för att bedöma huruvida tillämpningen av en hyggesfri metod som exempelvis blädning är tillåten eller inte. tolkning av 5 och 10 §§ SVL genom de allmänna råden innebär att det kan uppstå ett antal olika avverkningssituationer i skogen.10 Vid en slutavverkning inom ramen för ett trakthyggesbruk hamnar virkesförrådet normalt under 5-§-kurvan. Därmed uppstår skyldighet att anlägga ny skog. Vid gallringar och röjningar hamnar virkesförrådet normalt över 10-§-kurvan. I vissa fall kan dock avverkningar resultera i att virkesförrådet hamnar över 5-§-kurvan men under 10-§-kurvan. I de fallen kräver alltså inte lagen att ny skog anläggs, men åtgärderna som vidtas ska vara ändamålsenliga för återväxt av ny skog. Enligt allmänna råd innebär detta att avverkningar för att främja skogens utveckling endast kan ske på mark som är lämplig för naturlig föryngring. Om så inte är fallet strider avverkningen mot tolkning av 10 § SVL i de allmänna råden. har dock möjlighet att i särskilda fall medge undantag från bestämmelserna om avverkningsformer (10 § SVL) för att möjliggöra försöksverksamhet eller för att utveckla natur- eller kulturmiljövärden. Vår bedömning är att själva lagen som den kommer till uttryck i 5, 6 och 10 §§ SVL ger frihet för skogsägarna att välja skogsbruksmetod som den anger gränser och villkor för hur skogsbruk får bedrivas. Återbeskogningskraven i 5 § SVL och kraven på att avverkningar antingen ska vara ändamålsenlig för återväxt av ny skog eller främja skogens utveckling i 10 § SVL framstår som viktiga för att undvika ett exploaterande skogsbruk. tolkning och tillämpning av dessa bestämmelser i föreskrifter, allmänna råd och i sin rådgivningsverksamhet bör ses över så att de inte i onödan hindrar alternativen till trakthyggesbruket. Det gäller bl.a. utformning och tillämpning av de s.k. kurvorna som ska utgöra ett stöd för bedömningar om vad som är att betrakta som tillåtna och otillåtna former av skogsbruk. Kurvorna är dock inte är anpassade till flerskiktade skogar, dvs. skogar som kan vara föremål för blädning och andra hyggesfria metoder. Det finns en brist på kunskap rörande de till trakthyggesbruket alternativa skogsbruksmetoderna. Detta är problematiskt eftersom lagstiftningen utgår från att skogsbruk ska bedrivas utifrån vetenskap och beprövad erfarenhet. Avverkningsbestämmelserna (10 § 10 Se vidare (2012), Kunskapssammanställning och bedömningsgrunder för hyggesfritt skogsbruk. SVL) ska exempelvis fortlöpande anpassas till ändrade förhållanden efter hand som nya metoder utvecklas och kan anses beprövade.11 Det är också svårt eller omöjligt att närmare ange var gränsen mellan tillåtna och otillåtna former av skogsbruk går eftersom i stor utsträckning preciserat bestämmelserna i allmänna råd som endast är vägledande och inte bindande. När det gäller tillämpningen av tillåtna avverkningsformer i 10 § SVL finns inte heller någon domstolspraxis som kan ge vägledning om var gränserna går. tolkning och tillämpning av återväxt- och avverkningsbestämmelserna i skogsvårdslagen (5, 6 och 10 §§ SVL) i föreskrifter och allmänna råd behöver ses över så att de inte försvårar eller förhindrar skogsskötselformer som kan vara lämpliga i det aktuella beståndet. bör särskilt tillse att den kunskap som finns om alternativen till trakthyggesbruket så fort som möjligt arbetas in i dessa föreskrifter. Om kunskap saknas är det angeläget att sådan tas fram. Regeringen bör därför ge i uppdrag att efter samråd med berörda forskningsutförare utveckla kunskaperna om till trakthyggesbruket alternativa former av skogsbruk. I uppdraget bör ingå att systematiskt analysera och jämföra olika skogsbruksmetoders för- och nackdelar. Det kan handla om effekter på bl.a. skogsproduktion, biologisk mångfald och andra värden. Skogsbruksmetodernas effekt på s.k. nyckelarter bör särskilt belysas. Nyckelarter är växt- eller djurarter som spelar en viktig roll för andra arter i ett ekosystem. bör även beakta de sociala värdenas betydelse för hur bestämmelserna tillämpas. Det är särskilt angeläget att ser över användningen av de s.k. kurvorna och analyserar huruvida de är tillämpliga i samband med hyggesfritt skogsbruk. Kurvorna är utformade utifrån förhållanden i enskiktad skog och det är osäkert om de kan tillämpas i flerskiktade skogar, dvs. skogar som kan vara föremål för blädning och andra hyggesfria metoder. bör i detta sammanhang analysera nivåerna, särskilt den s.k. 10-§-kurvan. I debatten har det har det hävdats att nivån på denna kurva är för hög och att en strikt tillämpning av det allmänna rådet förhindrar hyggesfria metoder på vissa marker. 1992/93:226, s. 58–59. har i stor utsträckning preciserat bestämmelserna i allmänna råd. Det är angeläget att preciserar gränserna för vilka skogsbruksmetoder som är tillåtna och otillåtna. För att skapa klarhet om var gränserna mellan tillåtna och otillåtna former av skogsbruk bör i ökad utsträckning precisera bestämmelserna i form av föreskrifter. har bedrivit ett projekt om kontinuitetsskogar och hyggesfritt skogsbruk med målet att öka kunskapen. Det är angeläget att detta arbete går vidare och intensifieras så att kunskap om de hyggesfria metoderna så snabbt som möjligt kan ligga till grund för myndighetens föreskrifter och rådgivning på området. Det föreslagna etappmålet om att säkerställa förutsättningarna för ett variationsrikt skogsbruk syftar till att undanröja de hinder som finns för alternativa brukningsformer. Möjligheten att nå ökad klarhet när det gäller tillåtligheten i alternativa skogsbruksmetoder genom en utvecklad domstolspraxis har visat sig liten. Regelverket bör därför klargöras. En alternativ handlingsväg att säkerställa förutsättningarna för ett variationsrikt skogsbruk som övervägas är att regeringen tillkallar särskild utredare för uppgiften att förbättra regelverket. Vi bedömer dock att frågorna har den karaktären att de lämpligen kan hanteras på myndighetsnivå. En av statsmakternas intentioner bakom skogsvårdslagen är att ge förutsättningar för ett variationsrikt skogsbruk. De föreslagna åtgärderna syftar till en utveckling av föreskrifter, allmänna råd och rådgivningsverksamhet inom ramen för skogsvårdslagens bestämmelser. Etappmålet om ett variationsrikt skogsbruk är helt förenligt med det i kapitel 9 föreslagna etappmålet om en förtydligad miljöhänsyn i skogsvårdslagstiftningen. Den främsta alternativa brukningsformen till trakthyggesbruk är blädning. Generellt sett anses blädning ge lägre skogstillväxt än trakthyggesbruk. Det finns dock undersökningar som indikerar att tillväxten inte behöver bli lägre om förutsättningarna för blädning är de rätta. Det är enligt skogsvårdslagen markägaren som har att inom lagens gränser välja brukningsform. Konsekvenserna av etappmålet är att denne får bättre förutsättningar att välja alternativ till trakthyggesbruk. Mot denna bakgrund kan det förutsättas att etappmålet inte kommer att märkbart påverka skogsbrukets ekonomi negativt. Etappmålet har inga påtagliga fördelningseffekter. Förslaget innefattar bl.a. uppdrag till att ta fram analyser av hur föreskrifter och allmänna råd till 5, 6 och 10 §§ SVL eventuellt förhindrar ett variationsrikt skogsbruk. Förslaget innefattar även uppdrag till att efter samråd med berörda forskningsutförare öka kunskapen om alternativa skogsbruksformer samt att utreda hur myndigheten kan utveckla sin rådgivning till skogsbruket för att verka för ett variationsrikt skogsbruk. Uppdragen inryms under normala verksamhet. 11Prioritering av statliga insatser för ökad miljöhänsyn i skogsbruket 11.1Prioritering av statliga insatser för ökad miljöhänsyn i skogsbruket För att samhällets insatser ska användas effektivt bör vissa statliga insatser för ökad miljöhänsyn stå i särskilt fokus: -Skoglig planering. -Åtgärder för att utveckla och bevara natur- och kulturmiljövärden i skogslandskapet. Förslag till åtgärder: I syfte att underlätta den skogliga planeringen bör regeringen ge och övriga berörda myndigheter i uppdrag att: -kvalitetssäkra informationen i existerande databaser, -analysera behovet av nya inventeringar eller kompletteringar av genomförda sådana, -utveckla kunskapen om kvaliteten på skogslandskapets vattenmiljöer, samt tillgängliggöra och kvalitetssäkra informationen om vattenskyddsområden, samt -säkerställa att relevant information blir tillgängligt genom att intensifiera arbetet med En dörr in. Regeringen bör ge , Havs- och vattenmyndigheten, och i uppdrag att utvärdera befintliga stöd och föreslå åtgärder för att åstadkomma ökad effektivitet med ett landskapsperspektiv i fokus. Prioritering av statliga insatser för ökad miljöhänsyn i skogsbruket I uppdraget bör även ingå att förtydliga vilken typ av åtgärder som skogsbruket förväntas genomföra utan ekonomiskt stöd. En central utgångspunkt i skogspolitiken är att skogsbruket arbetar för miljömålen genom frihet under ansvar. Statens stöd till skogsbrukarnas arbete med miljöhänsyn är begränsat och finns främst inom två områden. Staten bidrar med underlag till markägarens skogliga planering som är ett viktigt verktyg för att förebygga skador på natur- och kulturmiljövärden i landskapet. Staten ger även ekonomiska bidrag för att utveckla och bevara natur- och kulturmiljövärden i skogslandskapet.