sou · H0B391 · 2013-01-01 00:00:00 — byggnad: en varaktig konstruktion som består av tak eller av tak och väggar och som är varaktigt placerad på mark eller helt eller delvis under mark eller är varaktigt placerad på en viss plats i vatten samt är avsedd att vara konstruerad så att människor kan uppehålla sig i den, : den eller de nämnder som fullgör kommu- nens uppgifter enligt denna lag, byggnadsverk: en byggnad eller annan anläggning, byggprodukt: en produkt som är avsedd att stadigvarande ingå i exploateringsavtal: ett avtal mellan en byggherre och en kom- mun som innehåller bestämmelser om genomförande av en detalj- plan, genomförandetiden: den tid för genomförandet av en detaljplan som ska bestämmas enligt 4 kap. 21–25 §§, kvartersmark: mark som enligt en detaljplan inte ska vara allmän plats eller vattenområde, miljönämnden: den eller de nämnder som fullgör kommunens uppgifter på miljö- och hälsoskyddsområdet, nybyggnad: uppförande av en ny byggnad eller flyttning av en tidigare uppförd byggnad till en ny plats, ombyggnad: ändring av en byggnad som innebär att hela bygg- naden eller en betydande och avgränsbar del av byggnaden påtagligt förnyas, planläggning: arbetet med att ta fram en regionplan, en över- siktsplan, en detaljplan eller områdesbestämmelser, sammanhållen bebyggelse: bebyggelse på tomter som gränsar till varandra eller skiljs åt endast av en väg, gata eller parkmark, tillbyggnad: ändring av en byggnad som innebär en ökning av byggnadens volym, tomt: ett område som inte är en allmän plats men som omfattar mark avsedd för en eller flera byggnader och mark som ligger i direkt anslutning till byggnaderna och behövs för att byggnaderna ska kunna användas för avsett ändamål, underhåll: en eller flera åtgärder som vidtas i syfte att bibehålla eller återställa en konstruktion, funktion, användnings- sätt, utseende eller kulturhistoriska värde, och ändring av en byggnad: en eller flera åtgärder som ändrar en konstruktion, funktion, användningssätt, utseende eller kulturhistoriska värde. Översiktsplanen ska ange inriktningen för den långsiktiga utvecklingen av den fysiska miljön. Planen ska ge vägledning för beslut om hur mark- och vattenområden ska användas och hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras. Om kommunen avser att ingå exploateringsavtal får sådant pro- gram som avses i 5 kap. 10 a § anges i översiktsplanen. I en detaljplan ska kommunen 1.bestämma och ange gränserna för allmänna platser, kvarters- mark och vattenområden, 2.bestämma användningen och utformningen av allmänna platser som kommunen är huvudman för, och 3. bestämma användningen av kvartersmark och vatten- områden. Kommunen ska vara huvud- man för allmänna platser. Kom- munen får dock, om det finns sär- skilda skäl för det, i detaljplanen bestämma att kommunen inte ska vara huvudman för en eller flera allmänna platser. 3. bestämma användningen av kvartersmark och vatten- områden. I kvartersmark för enskilt bebyggande får endast ingå mark och anläggningar som lämpligen utförs och förvaltas av enskilda. Kommunen ska vara huvud- man för allmänna platser. Kommunen får dock i detalj- planen bestämma att en fastig- hetsägare eller flera fastighetsägare i samverkan ska vara huvudman för allmänna platser om beaktans- värda skäl talar för att utförande och förvaltning blir mer ända- målsenligt (enskilt huvudmanna- skap). I en detaljplan får kommunen bestämma en största eller minsta storlek på fastigheter, bestämma markreservat för gemensamhets- anläggningar samt, om det behövs för genomförandet av en ända- målsenlig indelning i fastigheter eller för att annars underlätta detaljplanens genomförande, bestämma 1.hur området ska vara indelat i fastigheter, 2.de servitut, ledningsrätter och liknande särskilda rättigheter som ska bildas, ändras eller upphävas, ningarna och de utrymmen som ningarna och de utrymmen som ska tas i anspråk för anläggning- ska tas i anspråk för anlägg- 5. att kommunen ska delta i av 1 a § anläggnings- lagen (1973:1149). En detaljplanebestämmelse om markens indelning i fastigheter eller om servitut eller liknande särskilda rättigheter ska vara förenlig med 3 kap. 1 § och 5 kap. 4 § första stycket fastighetsbild- ningslagen (1970:988). En detaljplanebestämmelse om inrättande av en gemensamhets- anläggning ska vara förenlig med 5 och 6 §§ anläggningslagen. En detaljplanebestämmelse om ledningsrätt ska vara förenlig med 6 § ledningsrättslagen (1973:1144). Av planbeskedet ska det framgå om kommunen avser att inleda en planläggning. Om kommunen avser att inleda en planläggning, ska kommunen i planbeskedet ange den tidpunkt då planläggningen enligt kom- munens bedömning kommer att ha lett fram till ett slutligt beslut om att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller ändra eller upp- häva områdesbestämmelser. Av planbeskedet ska det också framgå om kommunen avser att ingå ett exploateringsavtal. I så fall ska ett program för exploa- teringsavtal enligt 10 a § bifogas beskedet. Om kommunen inte avser att inleda en planläggning, ska kommunen i planbeskedet ange skälen för det. Om kommunen avser att ingå ett exploateringsavtal, ska kom- munen ange avtalets utgångs- punkter och mål i ett särskilt pro- gram. Av programmet ska framgå grundläggande principer för för- delning av kostnader och intäkter för genomförandet av detaljplaner samt andra förhållanden som har betydelse för bedömningen av konsekvenserna av att ingå ett exploateringsavtal. Om program- met inte har angetts i översikts- planen ska det redovisas senast när kommunen beslutar att på- börja en planläggning eller när ett planbesked meddelas. I arbetet med att ta fram ett program enligt 10 § eller ett förslag till en detaljplan ska kommunen samråda med 1.länsstyrelsen, lantmäterimyndigheten och de kommuner som berörs, 2.de kända sakägarna och de kända bostadsrättshavare, hyres- gäster och boende som berörs, 3.de kända organisationer av hyresgäster som har avtal om för- handlingsordning för en berörd fastighet eller, om någon förhand- lingsordning inte gäller, som är anslutna till en riksorganisation inom vars verksamhetsområde en berörd fastighet är belägen, och 4.de myndigheter, sammanslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse av förslaget. För samråd enligt första stycket 2–4 är det tillräckligt att kom- munen ger tillfälle till samråd. I arbetet med att ta fram ett förslag till exploateringsavtal ska samråd ske enligt första stycket 1 och 4. Om genomförandet av planen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, ska samrådet genomföras så att det uppfyller bestämmelserna i 6 kap. 6 §, 13 § andra stycket och 15 § miljö- balken. Under ett samråd om en Under ett samråd om en detaljplan ska kommunen redo- detaljplan ska kommunen redo- visa planförslaget, skälen för förslaget och det planerings- förslaget och det planerings- underlag som har betydelse. underlag som har betydelse. det finns ett program enligt 10 § finns ett program enligt ska programmet redovisas. 10 §, eller ett förslag till exploate- ringsavtal, ska dessa redovisas under samrådet till- sammans med detaljplanen. 14 § Under samrådet ska särskilt 1.ta till vara och samordna statens intressen, 2.ge råd om tillämpningen av 2 kap., 3.verka för att riksintressen enligt 3 och 4 kap. tillgodoses, att miljökvalitetsnormer enligt 5 kap. följs och att strandskydd enligt 7 kap. inte upphävs i strid med gällande bestämmelser, 4. verka för att sådana frågor 4. verka för att sådana frågor om användningen av mark- och om användningen av mark- och vattenområden som angår två vattenområden som angår två eller flera kommuner samordnas eller flera kommuner samordnas på ett lämpligt sätt, och på ett lämpligt sätt, 5. verka för att en bebyggelse 5. verka för att en bebyggelse eller ett byggnadsverk inte blir eller ett byggnadsverk inte blir olämplig med hänsyn till män- olämplig med hänsyn till män- niskors hälsa eller säkerhet eller niskors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, över- till risken för olyckor, över- svämning eller erosion. svämning eller erosion, och 6. ge råd i övrigt om tillämp- ningen av bestämmelserna i denna Under samrådet ska lant- 1. ett förslag till detaljplan är förenligt med bestämmelserna i 4 kap. 7, 18 och 33 §§ samt att 2. ett förslag till exploaterings- avtal är förenligt med bestämmel- serna 6 kap. 20–22 §§. När samrådet enligt 11–17 §§ är klart ska kommunen kungöra sitt förslag till detaljplan och låta det granskas (granskningstid) som ska vara minst När samrådet enligt 11–17 §§ är klart ska kommunen kungöra sitt förslag till detaljplan och låta det granskas (granskningstid) som ska vara minst . Om förslaget är ett sådant som avses i 7 § 1 behöver en kungörelse dock inte ske. I stället ska kommunen ge dem som har underrättats enligt 15 § tillfälle att godkänna förslaget eller att granska det och lämna synpunkter. Denna granskningstid får göras kortare, om alla berörda är överens om det. gäller om det finns ett förslag till exploateringsavtal. Om förslaget till detaljplan är ett sådant som avses i 7 § 1 behöver en kungörelse dock inte ske. I stället ska kommunen ge dem som har underrättats enligt 15 § tillfälle att godkänna för- slaget eller att granska det och lämna syn- punkter. Denna granskningstid får göras kortare, om alla be- rörda är överens om det. Kungörelsen ska anslås på kommunens anslagstavla och föras in i en ortstidning. Av kungörelsen ska det framgå 1.vilket område detaljplanen avser, 2.om förslaget avviker från översiktsplanen, 3. vilken mark eller särskild 3. vilken mark eller särskild rätt till mark som kan komma rätt till mark som kan komma att tas i anspråk enligt 6 kap. 3 att tas i anspåk, eller 4 §, 4. var förslaget finns tillgäng- 4. var förslaget till detaljplan ligt för granskning och hur lång och förslag till exploateringsavtal finns tillgängligt för granskning och hur lång granskningstiden 5.att den som vill lämna synpunkter på förslaget ska göra det , 6.till vem synpunkter på förslaget ska lämnas, och 7.att den som inte senast har lämnat någon skriftlig synpunkt på förslaget kan förlora rätten att över- klaga beslut att anta planen. Kommunen ska senast den dag då kungörandet sker skicka 1. ett meddelande om innehållet i kungörelsen till kända sakägare och dem som avses i 11 § första stycket 3 och 4, och 2. förslaget och den samråds- 2. förslaget och den samråds- redogörelse som avses i 17 § till redogörelse som avses i 17 § till heten och de kommuner som Om det finns ett förslag det skickas till lantmäterimyndig- kommunen hålla förslaget till- kommunen hålla handlingarna i gängligt för alla som vill granska Kommunen ska också se som vill granska dem. till att det underlag som avses i nen ska också se till att det 8–10 §§ och den samrådsredo- underlag som avses i 8–10 §§ görelse som avses i 17 § finns tillgängliga liksom det plane- i 17 § finns till- ringsunderlag i övrigt som kom- gängliga liksom det planerings- munen anser har betydelse för underlag i övrigt som kommu- bedömningen av förslaget. nen anser har betydelse för bedömningen av förslaget. Om förslaget är ett sådant som avses i 7 § 2 eller 3 och kun- görandet har samordnats enligt 19 § tredje stycket, får kommunen fullgöra sin skyldighet enligt första stycket genom att hålla en kopia av handlingarna i det andra ärendet tillgänglig i den mån informationen finns där. ska yttra sig över plan- förslaget, om förslaget enligt bedömning innebär att 1.ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. inte tillgodo- 2.en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. inte följs, 3.strandskydd enligt 7 kap. upphävs i strid med gällande bestämmelser, 4.regleringen av sådana frå- gor om användningen av mark- och vattenområden som angår flera kommuner inte har sam- ordnats på ett lämpligt sätt, eller 5.en bebyggelse eller ett byggnadsverk annars blir olämp- 4.regleringen av sådana frå- gor om användningen av mark- och vattenområden som angår flera kommuner inte har sam- ordnats på ett lämpligt sätt, 5.en bebyggelse eller ett byggnadsverk annars blir olämp- lig med hänsyn till människors lig med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översväm- risken för olyckor, översväm- ning eller erosion. ning eller erosion, eller 6. det på annat sätt avviker från bestämmelserna i denna lag. inte är förenligt med bestämmel- serna i 4 kap. 7, 18 och 33 §§. Om det inte är obehövligt, ska lantmäterimyndigheten även yttra sig över om ett förslag till exploa- teringsavtal strider mot bestäm- melserna i 6 kap. 20–22 §§. Om kommunen har meddelat ett föreläggande enligt 26 §, får kommunen inte anta detaljplanen innan tidsfristen för anmälan av anspråk har löpt ut. Om kommunen har ansökt om att enligt 6 kap. 5 § ska pröva en fråga om skyldighet att upplåta eller avstå mark eller annat utrymme, får kommunen inte anta detaljplanen innan beslut har vunnit laga kraft. Ett exploateringsavtal som följer med en detaljplan blir inte giltigt förrän planen vinner laga kraft. När detaljplanen har antagits ska kommunen skicka ett med- delande om detta till 1.länsstyrelsen och lantmäterimyndigheten, 2.de kommuner och regionplaneorgan som är berörda, och 3.dem som anges i 11 § första stycket 2 och 3 och dem som får överklaga enligt 13 kap. 12 eller 13 § och a) senast har lämnat skriftliga syn- punkter som inte blivit tillgodosedda, eller b) har rätt att överklaga beslutet enligt 13 kap. 11 § andra stycket 1. Meddelandet ska innehålla ett protokollsutdrag med beslutet och upplysningar om vad den som vill överklaga beslutet måste göra. Kommunen ska till länsstyrel- Kommunen ska till länsstyrel- sen skicka det granskningsutlåt- ande som avses i 23 § tillsam- mans med meddelandet om att planen har antagits, om kommu- med meddelandet om att planen nen inte redan har skickat utlåt- har antagits, om kommunen inte andet enligt 24 §. enligt 24 §. Om ett meddelande avser en Om ett meddelande avser en detaljplan som innebär att ett detaljplan som innebär att ett mark- eller vattenområde eller mark- eller vattenområde eller ett utrymme kan komma att tas ett utrymme kan komma att tas i anspråk enligt 6 kap. 3, 4, 13 i anspråk enligt 6 kap. 3 § eller eller 16 §, får 35 § inte tillämpas 6 §, får 35 § för meddelanden till ägaren eller innehavaren av en särskild rätt innehavaren av en särskild rätt till området eller utrymmet. till området eller utrymmet. I detta kapitel finns vissa bestämmelser om genomförande av detaljplan för allmänna platser när kommunen är huvudman. De rör kommunens rätt att lösa Om någon har särskild rätt till mark eller annat utrymme som omfattas av kommunens rätt enligt 13, 14 eller 15 §, får kommunen också lösa den sär- skilda rätten. in fastigheter, ordnandet och underhållet av allmänna platser samt skyldighet för fastighets- ägarna att betala för gatukost- nader. I kapitlet finns även bestämmelser om exploaterings- avtal. Vid enskilt huvudmannaskap finns bestämmelser om fastighets- samverkan i anläggningslagen (1973:1149). I övrigt regleras plangenom- förandet i andra lagar såsom fastig- hetsbildningslagen (1970:988) vad gäller fastighetsbildning, lagen om allmänna vattentjänster (2006:412) vad gäller vatten och avlopp samt ledningsrättslagen (1973:1144) vad gäller framdragande av ledningar. Om någon har särskild rätt till mark eller annat utrymme som omfattas av kommunens rätt enligt 3, 4 eller 5 §, får kommunen också lösa den sär- skilda rätten. Om kommunen använder sig av sin rätt enligt 13, 14, 15 eller 16 §, ska ersättningen bestäm- mas enligt 4 kap. expropriations- lagen (1972:719). I den mån staten är väg- hållare inom ett område som omfattas av detaljplanen, ska det som enligt 18 § gäller i fråga om kommunens skyldighet att ordna Om kommunen använder sig av sin rätt enligt 3, 4, 5 eller 6 §, ska ersättningen bestämmas enligt 4 kap. expropriations- lagen (1972:719). I den mån staten är väg- hållare inom ett område som omfattas av detaljplanen, ska det som enligt 8 § gäller i fråga om kommunens skyldighet att ordna gator i stället gälla staten. gator i stället gälla staten. Om en gata ges en större bredd eller ett dyrbarare utförande i övrigt än vad som behövs med hänsyn till trafiken, ska kommunen trots första stycket betala merkostnaden. Regeringen får i det enskilda fallet besluta att staten ska svara för den merkostnad som avses i andra stycket. Om kommunen i egenskap av huvudman har skyldighet att anlägga eller förbättra en gata eller annan allmän plats eller vidta en annan åtgärd som är avsedd att tillgodose detaljplane- områdets behov av allmänna platser och av anordningar som normalt hör till sådana platser, får kommunen ta ut dessa kost- nader av berörda fastigheter (gatukostnadsavgift). Underlaget för gatukostnads- avgiften får inte överskrida vad som svarar mot kommunens kost- nader för anläggande och för- bättring av gator och andra all- männa platser. Underlaget får inte omfatta kostnader för sådana trafikleder, parker och andra allmänna plat- ser som betjänar en övervägande del av kommunens bebyggelse- områden. Kommunen ska bestämma taxa för gatukostnadsavgiften. Gatukostnadsavgiften ska för- delas mellan fastigheterna på ett skäligt och rättvist sätt. Hänsyn ska tas till kostnader som belöper på fastighet för om- råden som nyttjas gemensamt av flera fastigheter och som fyller motsvarande ändamål som all- män plats. Kommunen får debitera avgift när gatan eller den allmänna plats som ersättningen avser kan användas för sitt avsedda ända- mål. För bebyggda fastigheter för huvudsakligen bostadsändamål som redan när detaljplanen antas har tillgång till gata eller annan allmän plats får debitering dock ske först när bygglov enligt detalj- planen beviljats. Om avgiften för en fastighet uppgår till belopp som är betung- ande med hänsyn till dess ekono- miska bärkraft och övriga om- ständigheter, ska avgiften fördelas på årliga inbetalningar , högst , om fastighetens ägare begär det och godtagbar säkerhet ställs. Betalningsvillkoren ska jämkas, om de är alltför betungande för fastighetsägaren. Avgift ska betalas efter debitering. På obetalt belopp ska betalas ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) från för- fallodagen. Ska avgiften fördelas på årliga inbetalningar, bestäms ränta enligt 5 § räntelagen på varje del av avgiften från den dag då betal- ningen skulle ha skett till dess den delen förfaller till betalning. Vad som föreskrivs om avgift för fastigheter ska tillämpas även på mark som är samfälld för flera fastigheter. Med fastigheter avses därvid de fastigheter som har del i samfälligheten. Ett exploateringsavtal får avse åtagande av en byggherre att om- besörja eller finansiera åtgärder som är nödvändiga för att detalj- planen ska kunna genomföras. Om det finns särskilda skäl, får ett avtal även omfatta åtgärder utanför området för detaljplanen. Kostnaderna för gator och andra allmänna platser ska beräknas med stöd av bestämmelserna i 6 kap. 14–15 §§. De åtgärder som ingår i bygg- åtagande ska stå i rimligt förhållande till dennes nytta av planen. denna lag får inte innehålla ett åtagande för en byggherre att helt eller delvis bekosta byggnadsverk för vård, utbildning, omsorg och andra verksamheter, som kom- munen har en skyldighet enligt lag att tillhandahålla. Ett exploateringsavtal får avse förskottering av ersättning för kommunala åtgärder för att genomföra en detaljplan. Ett avtal får dock inte avse ersättning för åtgärder som vidtagits före detaljplanens antagande i andra fall än när planen avser ett steg i en etappvis utbyggnad. Följande beslut enligt denna lag får överklagas i den ordning som gäller för laglighetsprövning enligt 10 kap. kommunallagen (1991:900): 1.kommunfullmäktiges beslut om översiktsplan, 2.kommunfullmäktiges beslut om uppdrag åt att anta, ändra eller upphäva detaljplaner eller områdesbestäm- melser, 3. kommunfullmäktiges be- slut om uppdrag åt byggnads- nämnden att fatta beslut om skyldighet för fastighetsägare att betala kostnader för gator och andra allmänna platser eller att fatta beslut om villkoren för sådan betalning, 3. kommunfullmäktiges be- slut om uppdrag åt byggnads- nämnden att fatta beslut om skyldighet för fastighetsägare att betala avgift för gator och andra allmänna platser, 4.kommunfullmäktiges eller beslut att inte anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser, beslut om grunderna för skyldighet att be- tala kostnader för gator och andra allmänna platser och om generella villkor för sådan betalning, beslut om taxa i ärenden hos beslut om taxa i ärenden hos mäktiges beslut om regionplan. mäktiges beslut om regionplan. Kommunala beslut enligt denna lag får inte överklagas i den del de avser 1.avbrytande av ett planarbete, 2.planbesked enligt 5 kap. 2 §, 1 § 5, 1 § 3, 4.villkorsbesked enligt 9 kap. 19 §, 5.förlängd handläggningstid enligt 9 kap. 27 §, 6.behovet av kontrollansvarig, särskilt sakkunnig, tekniskt sam- råd eller slutsamråd, 7.ingripandebesked enligt 11 kap. 7 §, eller 8.en fråga som redan är avgjord genom en detaljplan, områdes- bestämmelser eller ett förhandsbesked. Att tvister rörande gatukostnader prövas av mark- och miljö- domstol framgår av 15 kap. 10 §. En tvist mellan kommunen och en fastighetsägare om ersät- och en fastighetsägare om skyldig- tning för gatukostnader eller kost- nader för andra allmänna platser eller tillämpning av taxa för en eller om villkoren för betalning sådan avgift prövas av den mark- av sådan ersättning prövas av den mark- och miljödomstol inom område fastigheten ligger. vars område fastigheten ligger. I ett sådant mål ska lagen I ett sådant mål ska lagen (2010:921) om mark- och miljö- (2010:921) om mark- och miljö- jämkning av ersättning enligt 6 kap. 33 § ska dock expropri- 6 kap. 17 § ska dock expropri- ationslagen (1972:719) tillämpas ationslagen (1972:719) tillämpas i fråga om rättegångskostnader. i fråga om rättegångskostnader. Om fastighetsägaren förlorar ett mål om jämkning på grund av att fastighetsägaren har inlett rättegången utan tillräckliga skäl, får domstolen förordna att fastighetsägaren ska bära sina egna kost- nader. Om fastighetsägaren inledde rättegången trots att det måste ha varit uppenbart för fastighetsägaren att talan väcktes utan skälig grund, får domstolen dessutom förplikta fastighetsägaren att ersätta kommunens rättegångskostnader. Ikraftträdande och övergångsbestämmelser (2010:900) Förordnanden som avses i 17 kap. 19 § i den upphävda (1987:10) om skyldighet att avstå eller upplåta mark upphör att gälla efter lagens ikraftträdande. Förordnanden enligt 6 kap. 3–4 §§ PBL (2010 :900) samt 6 kap. 19 § i den upphävda (1987:10) om skyl- dighet att avstå eller upplåta mark upphör att gälla när genomför- andetiden för detaljplanen gått ut. Skyldigheten ska dock gälla minst efter lagens ikraftträdande. Om en förrättning enligt fastighetsbildningslagen (1970:988), 6 kap. 13 §, 14 kap. 14–15 §§ eller motsvarande äldre bestäm- melser pågår när förordnanden som anges i punkterna 18 och 19 upphör att gälla, förlängs skyldig- heten till dess att förrättnings- ärendet eller inlösenmålet slutligt har avgjorts. Denna lag träder i kraft Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om ansökningar som gjorts av en kommun före ikraftträdandet om prövning av frågor om avstående av mark eller utrymme enligt 6 kap. 5 § i dess lydelse enligt SFS 2011:335 6 kap. 24–38 §§ i dess lydelse enligt SFS 2010:900 får tillämpas längst till den (efter ikraft- trädandet) Äldre föreskrifter får fortfarande tillämpas i fråga om gatu- kostnader som beslutats med stöd av den upphävda (1987:10) eller 6 kap. 24–38 §§ i dess lydelse enligt SFS 2010:900. lag om ändringar i anläggningslagen (1973:1149) Härigenom föreskrivs i fråga om anläggningslagen (1973:1149) dels att 2 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer 1 a och 40 a §§, av följande lydelse. Förutom fastigheter kan även en kommun, om det är lämpligt, delta i en gemensamhetsanlägg-