sou · H1B344 · 2013-06-26 00:00:00 — 10 § Primärvården ska som en del av den öppna vården utan avgränsning vad gäller sjukdomar, ålder eller patientgrupper svara för befolkningens behov av sådan grundläggande medicinsk behandling, omvårdnad, förebyggande arbete och rehabilitering som inte kräver sjukhusens medicinska och tekniska resurser eller annan särskild kompetens. Paragrafen motsvarar 5 § första stycket fjärde meningen HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1994/95:195 s. 46 ff. och s. 80 f. 11 § Hälso- och sjukvårdsverksamheten i landet ska arbeta för att förebygga ohälsa. Paragrafen motsvarar i sak 2 c § HSL enligt förslaget i SOU 2013:2. En redaktionell ändring har gjorts i syfte att uppnå överensstämmelse med definitionen av hälso- och sjukvård. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1984/85:181 s. 94 ff. Särskilt ansvar avseende barn 12 § Barnets bästa ska beaktas där hälso- och sjukvård ges till barn. Bestämmelsen är ny och behandlas i avsnitt 3.3.5. Paragrafen motsvarar 1 kap. 6 § i patientlagen enligt förslaget i SOU 2013:2. Bestämmelsens placering innebär att den är tillämplig både på huvudmän och på vårdgivare. Syftet med bestämmelsen är att fastslå att principen om barnets bästa måste beaktas vid alla beslut som rör barn och överallt där hälso- och sjukvård ges till barn, även vid beslut om organisatoriska frågor. Vad barnets bästa är måste avgöras i det enskilda fallet, och överväganden avseende detta ska vara en del i samtliga beslutsprocesser där barn berörs. 13 § Ett barns behov av information, råd och stöd ska särskilt beaktas om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsammans med 1.har en psykisk störning eller en psykisk funktionsnedsättning, 2.har en allvarlig fysisk sjukdom eller skada, eller 3.är missbrukare av alkohol eller annat beroendeframkallande medel. Detsamma gäller om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsammans med oväntat avlider. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.3.5. Paragrafen motsvarar i sak § HSL med en redaktionell ändring i syfte att undvika konflikt med definitionen av hälso- och sjukvård. Förarbeten till paragrafen finns i prop. 2008/09:193 s. 10 ff. 14 § Hälso- och sjukvårdsverksamheter ska på socialnämndens initiativ, i frågor som rör barn som far illa eller riskerar att fara illa, samverka med samhällsorgan, organisationer och andra som berörs. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.3.5. Paragrafen motsvarar i sak 2 f § första meningen HSL. 2 f § har delats upp i två separata paragrafer för att underlätta läsning, se efterföljande paragraf. Förslaget innehåller en mindre redaktionell ändring för att uppnå överensstämmelse med definitionen av hälso- och sjukvård. nu gällande lydelse innehåller 2 f § även hänvisningar till bestämmelser i andra lagar om tystnadsplikt, sekretess och anmälningsskyldighet. Patientsäkerhetslagen (2010:659) och offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) är av fundamental betydelse för alla som arbetar inom hälso- och sjukvårdens verksamheter och har betydelse i många varierande situationer. Hänvisningarna i fråga rör etablerade skyldigheter som får förutsättas vara väl kända inom hälso- och sjukvårdsverksamheter och för dess personal, och har utgått ur lagstiftningen. Någon förändring i sak är inte avsedd. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2002/03:53 s. 62 ff. 15 § Bestämmelser om skyldighet att anmäla till socialnämnden vid misstanke om att ett barn far illa finns i 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.3.5. Bestämmelsen motsvarar i sak 2 f § andra stycket HSL med redaktionella ändringar i syfte att uppnå överenstämmelse med socialtjänstlagens bestämmelser. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2002/03:53 s. 62 ff. AVDELNING II VÅRDGIVARENS ANSVAR 1 § Vårdgivaren ska planera, leda och kontrollera sin verksamhet på ett sätt som leder till att patienten får en god och säker hälso- och sjukvård av hög kvalitet och att övriga krav i denna avdelning uppfylls. Offentligt finansierad hälso- och sjukvårdsverksamhet ska vara organiserad så att den främjar kostnadseffektivitet. Paragrafen behandlas i avsnitt 3.4.1. Paragrafens första stycke har inte någon direkt motsvarighet i HSL. Paragrafen omfattar emellertid 2 a § första meningen och 1, delar av 2 a § 5 samt delar av 28 § HSL. I bestämmelsen anges vad vårdgivarens övergripande verksamhetsansvar innebär. Syftet är att tydliggöra och lagfästa vårdgivarens ansvar för vårdkvalitet och uppfyllande av andra lagenliga skyldigheter gentemot patienterna. Utredningen har valt att inte längre definiera god vård i lagtexten utan har i stället framhållit vikten av att den vård som ges är god, säker och av hög kvalitet. Samtliga krav som ställs på vårdgivaren ska uppfyllas, och utredningen har inte ansett att vissa särskilda krav bör framhållas som mer väsentliga för en god vård än andra. Detaljerad reglering av de krav som ställs på vården görs med fördel även fortsättningsvis av berörda myndigheter, med stöd av de bemyndiganden som förs över till organisationslagen från HSL. Den skyldighet att organisera ledningen av hälso- och sjukvården i syfte att uppnå god kvalitet och hög patientsäkerhet som framgår av 28 § HSL innefattas nu av denna paragraf, och innebär att det är ledningen för vårdgivaren som ska leda och organisera sin verksamhet så att god kvalitet och hög patientsäkerhet uppnås. Något specifikt krav på hur ledningen ska vara organiserad ställs inte. Bestämmelsen är i övrigt utformad på liknande sätt som som 3 kap. 1 § patientsäkerhetslagen (2010:659). Paragrafens andra stycke motsvarar del av 28 § HSL. Utredningen föreslår dock att kravet på främjande av kostnadseffektivitet begränsas till att endast omfatta offentligt finansierad hälso- och sjukvårdsverksamhet. Kraven på vårdgivare vars verksamhet finansieras enbart med privata medel, genom vårdavgifter eller på annat sätt, framgår av annan lagstiftning. En redaktionell ändring har gjorts med anledning av begränsningen. Förarbeten finns i prop. 1981/82:97 s. 114 ff. och prop. 1995/96:176 s. 54 ff. och s. 103. Angivandet av vårdgivarens övergripande verksamhetsansvar i paragrafen har medfört behov av redaktionella ändringar i de överförda paragrafer i kapitlet i övrigt där det tidigare angavs att vårdgivaren hade ansvar för att det aktuella kravet skulle uppfyllas. 2 § Hälso- och sjukvården ska vara lätt tillgänglig. Varje patient som vänder sig till en hälso- och sjukvårdsverksamhet ska ges en medicinsk bedömning av sitt hälsotillstånd, om det inte är uppenbart obehövligt. Första stycket motsvarar 2 a § 2 HSL, med en språklig justering i samband med att regleringen flyttas. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:97 s. 117 f. Andra stycket motsvarar i sak 2 a § sista stycket HSL. En redaktionell ändring har gjorts för att skrivningen ska överensstämma med definitionen av hälso- och sjukvård samt i syfte att modernisera språket. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. s. 55 ff. och s. 114 ff., prop. 1984/85:181 s. 94 ff. samt 1996/97:60 s. 44. 3 § Patienter och närstående ska få information i enlighet med 2 kap. patientlagen (2013:000) och ges möjlighet till samtycke och delaktighet i enlighet med 3 och 4 kap. samma lag. Paragrafen motsvarar delvis 2 a § 3 HSL och 2 b § HSL i dess lydelse enligt SOU 2013:2. Det materiella innehållet avseende informationsskyldigheten samt patienters rätt till självbestämmande och integritet regleras hädanefter enligt utredningens förslag endast i patientlagen. Hänvisningen till patientlagens regler i denna del samt avseende patienters delaktighet utgör en erinran om att vårdgivaren ska organisera sin verksamhet på sådant sätt att skyldigheterna enligt patientlagen uppfylls. Förarbeten finns i prop. 1981/82:97 s. 55 ff. och s. 114 ff., prop. 1984/85:181 s. 94 ff., prop. 1998/99:4 s. 23 ff. samt i prop. 2009/10:210 s. 250. 4 § Patientens behov av trygghet och kontinuitet samt goda kontakter med hälso- och sjukvårdspersonalen ska tillgodoses. Olika insatser för patienten ska samordnas på ett ändamålsenligt sätt. Första stycket i paragrafen motsvarar i sak delvis 2 a § 1 HSL samt 2 a § 4 och 5 HSL, med vissa redaktionella ändringar. Andra stycket motsvarar 2 a § andra stycket andra meningen HSL. Paragrafen beskriver hur den hälso- och sjukvård som patienten ges ska utformas för att möjliggöra en vårdupplevelse där patientens rättigheter respekteras. Begreppen trygghet, kontinuitet och goda kontakter med hälso- och sjukvårdspersonalen, är nära förbundna med varandra. För att tydliggöra behovet av ett helhetstänkande när vården utformas har kraven sammanförts i en paragraf. Någon förändring i sak av vårdgivarens ansvar i dessa delar är inte avsedd. Samordningskravet i paragrafen har behållits i nära anslutning till kraven på kontinuitet och trygghet, i likhet med uppbyggnaden av 2 a § HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:97 s. 55 ff. och s. 114 ff., prop. 1984/85:181 s. 94 ff., samt prop. 2005/06:115 s. 27 ff. och 46 ff. 5 § Där det bedrivs hälso- och sjukvårdsverksamhet ska det finnas den personal, de lokaler och den utrustning som behövs för att god vård ska kunna ges. En god hygienisk standard ska hållas i verksamheten. Paragrafens första mening motsvarar i sak 2 e § HSL med en redaktionell ändring i syfte att åstadkomma överensstämmelse med definitionen av hälso- och sjukvård. Andra meningen motsvarar i sak delvis 2 a § 1 HSL. Förarbeten till bestämmelserna finns i prop. 1995/96:176 s. 52 f. och s. 103, prop. 1998/99:4 s. 12 samt i prop. 2005/06:50 s. 26 f. 6 § Innan en ny diagnos- eller behandlingsmetod som kan ha betydelse för människovärde och integritet börjar tillämpas ska metoden ha bedömts från individ- och samhällsetiska aspekter. Paragrafen motsvaras i sak av 2 h § HSL med en redaktionell ändring i syfte att undvika konflikt med definitionen av hälso- och sjukvård. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2009/10:83 s. 20 ff. 7 § Kvaliteten i verksamheten ska systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. Paragrafen motsvarar i sak 31 § HSL med en redaktionell ändring. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1995/96:176 s. 53 f. och s. 104. 3 kap. Ledningens organisation 1 § Där hälso- och sjukvård ges ska det finnas någon som svarar för verksamheten (verksamhetschef). Paragrafen motsvarar i sak 29 § första stycket första meningen HSL. För att uppnå överensstämmelse med definitionen av hälso- och sjukvård har en språklig redigering gjorts. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1995/96:176 s. 54 ff. och s. 103 f. 2 § Verksamhetschefen ska säkerställa att patientens behov av trygghet, kontinuitet, samordning och säkerhet i vården tillgodoses. Paragrafen motsvarar 29 a § första meningen HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i proposition 2009/10:67 s. 62 f. och s. 80. 3 § Verksamhetschefen får bestämma över diagnostik eller vård och behandling av enskilda patienter endast om han eller hon har tillräcklig kompetens och erfarenhet för detta. Paragrafen motsvarar i sak 29 § första stycket andra meningen HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1995/96:176 s. 54 f. och s. 103 f. 4 § Ansvaret för ledningsuppgifter rörande psykiatrisk tvångsvård samt isolering enligt 5 kap. 1 och 3 §§ smittskyddslagen (2004:168) utövas av en läkare med specialistkompetens (chefsöverläkare). Är verksamhetschefen inte en läkare med sådan kompetens ska ledningsuppgifterna fullgöras av en särskilt utsedd chefsöverläkare eller, vad gäller smittskydd, av en befattningshavare som förordnats enligt 5 kap. 24 § smittskyddslagen. Paragrafen motsvarar i sak 29 § andra och tredje stycket HSL, med vissa redationella ändringar. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1995/96:176 s. 54 ff. samt i prop. 1997/98:109 s. 133 ff. och s. 179. 5 § Verksamhetschefen får uppdra åt sådana befattningshavare inom verksamheten som har tillräcklig kompetens och erfarenhet att fullgöra enskilda ledningsuppgifter. Paragrafen motsvarar 30 § HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1995/96:176 s. 57. AVDELNING III ANSVAR SOM Ledning, planering och organisation 1 § Ledningen av hälso- och sjukvårdsverksamheten i ska utövas av en eller flera nämnder. För en sådan nämnd gäller vad som är föreskrivet om nämnder i kommunallagen (1991:900). Särskilda bestämmelser om gemensam nämnd finns i lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet. Pararafen motsvarar 10 § HSL, med redaktionella ändringar. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1984/85:98 s. 7, prop. 1990/91:117 s. 138 samt i prop. 2002/03:20 s. 22 ff. 2 § ska planera sin hälso- och sjukvårdsverksamhet med utgångspunkt i behovet av vård hos dem som omfattas av ansvar för hälso- och sjukvård. Planeringen ska avse den hälso- och sjukvård som erbjuds av samtliga vårdgivare inom geografiska område. ska även planera verksamheten så att en katastrofmedicinsk beredskap upprätthålls. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.5.1. Paragrafens första stycke motsvarar delvis 7 § första stycket HSL. Landstingens planeringsansvar utvidgas till att gälla alla de som omfattas av ansvar för hälso- och sjukvård. Planeringsansvaret kommer därmed även att gälla de som, utan att vara bosatta i , har rätt till vårdförmåner här enligt förordning nr 883/2004 och i viss utsträckning även asylsökande. Ansvaret gäller enligt utredningens förslag i SOU 2013:2, se s. 213 ff., även patienter som väljer öppen vård i men som omfattas av ett annat landstings grundläggande ansvar för hälso- och sjukvård. Ett visst ansvar för personer som vistas i landet utan nödvändiga tillstånd kommer också att införas enligt förslag i prop. 2012/13:109. Ändringen är således en konsekvens av att gruppen som omfattas av ansvar för hälso- och sjukvård utökats och föreslås utökas ytterligare. Även redaktionella ändringar har gjorts. Paragrafens andra stycke motsvarar delvis 7 § andra stycket HSL. Ett förtydligande om att planeringen ska omfatta samtliga vårdgivare inom geografiska ansvarsområde förs in. Formuleringen är avsedd att omfatta såväl vård i egenregi som upphandlad vård oavsett driftsform, men även exempelvis skolhälsovård och privat finansierad vård som utförs inom eller kommunen. Vidare har en redaktionell ändring gjorts. Tredje stycket i paragrafen motsvarar 7 § tredje stycket HSL, med en redaktionell ändring. Förarbeten till bestämmelserna finns i prop. 1981/82:97 s. 59 ff. och s. 122 ff. samt i prop. 2001/02:158 s. 74 ff. 3 § I planeringen och utvecklingen av hälso- och sjukvårdsverksamheten ska samverka med samhällsorgan, organisationer och vårdgivare. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.5.1. Paragrafen motsvarar delvis 8 § HSL med en föreslagen redaktionell ändring för att uppnå överenstämmelse med definitionen av hälso- och sjukvård. Landstingens samverkansansvar utökas till att gälla alla vårdgivare, inte enbart de privata. Förändringen syftar i huvudsak till att lagstiftningsmässigt likställa vårdgivare under offentlig ledning med andra vårdgivare. Utredningen förutsätter att har samverkat med samtliga vårdgivare inom sitt ansvarsområde och ändringen bör därför inte medföra någon förändring i sak. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:97 s. 59 ff. och s. 123 ff. 4 § ska organisera primärvården så att alla som omfattas av ansvar för hälso- och sjukvård kan välja utförare av hälso- och sjukvårdstjänster samt få tillgång till och välja en fast läkarkontakt (vårdvalssystem). får inte begränsa den enskildes val till ett visst geografiskt område inom . ska utforma vårdvalssystemet så att alla utförare behandlas lika, om det inte finns skäl för något annat. Ersättningen från till utförare inom ett vårdvalssystem ska följa den enskildes val av utförare. När beslutat att införa ett vårdvalssystem ska lagen (2008:962) om valfrihetssystem tillämpas. Paragrafen motsvarar 5 § andra – fjärde stycket HSL enligt förslaget i SOU 2013:2. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1997/98:189 s. 31 f. samt i prop. 2008/09:74 s. 51 f. 5 § För hälso- och sjukvård som kräver inläggning vid vårdinrättning ska det finnas sjukhus. Paragrafen motsvarar i sak 5 § första meningen första stycket HSL. Bestämmelsen har ändrats språkligt i syfte att modernisera språket. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:97 s. 72 f. och s. 120 f. samt i prop. 1994/95:195 s. 46 f. och s. 80 f. 6 § svarar för att det inom finns en ändamålsenlig organisation för att till och från vårdinrättning transportera personer vilkas tillstånd kräver att transporten utförs med transportmedel inrättade för hälso- och sjukvård. Paragrafen motsvarar i huvudsak 6 § HSL, med vissa språkliga redigeringar. Sjukhus eller läkare har bytts ut mot vårdinrättning. Detta har gjort i syfte att modernisera och för att undvika låsningar vid nuvarande strukturer. I regel torde dock transporter av detta slag alltid gå till sjukhus eller läkare, vilka båda omfattas av uttrycket vårdinrättning. Någon ändring i sak är inte avsedd. Vidare har särskilt inrättade för ändamålet bytts ut mot inrättade för hälso- och sjukvård. Detta är endast avsett som ett förtydligande av det redan gällande ansvaret för en ändamålsenlig inrättning av transportmedel för sjuktransporter. Ansvaret för den hälso- och sjukvård som ges under transporter av nu aktuellt slag omfattas av ordinarie ansvar för hälso- och sjukvård. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:97 s. 121 f., prop. 1990/91:102 s. 12 och prop. 2002/03:119 s. 82 ff. 7 § När regeringen har föreskrivit att landsting ska ingå i en region ska landstingen samverka i frågor som rör sådan hälso- och sjukvård som bedrivs av regionen. Paragrafen motsvarar i sak 9 § andra stycket HSL med vissa redaktionella ändringar i anledning av att bemyndigandet för regeringen har flyttats till kap. 17 i organisationslagen. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:97 s. 93 ff. och s. 124 f. 8 § får träffa överenskommelse med kommun, och Arbetsförmedlingen om att inom ramen för uppgifter enligt denna lag samverka i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. ska bidra till finansieringen av sådan verksamhet som bedrivs i samverkan. Enligt lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser får delta i finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. Paragrafen motsvarar 3 § fjärde stycket HSL med en redaktionell ändring i sista meningen. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2002/03:132 s. 41 ff. 5 kap. Ansvar för hälso- och sjukvård 1 § Varje landsting ska erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom . Detsamma gäller dem som är kvarskrivna enligt 16 § folkbokföringslagen (1991:481) och stadigvarande vistas inom . Även i övrigt ska verka för en god hälsa hos hela befolkningen. Paragrafen motsvarar 3 § första stycket första till tredje meningen HSL. Bestämmelsen har delats upp i två stycken för att underlätta läsning. Den särskilda bestämmelse som finns i samma paragraf om att ansvar inte utgör hinder för annan att bedriva hälso- och sjukvård är inte längre nödvändig enligt utredningens mening och utgår därmed. Någon förändring i sak är inte avsedd. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:97 s. 32 ff. och 114 ff. samt i prop. 1997/98:9 s. 49 f. 2 § ska även erbjuda en god hälso- och sjukvård åt 1.dem som, utan att vara bosatta i , har rätt till vårdförmåner i vid sjukdom och moderskap enligt vad som följer av och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen, och 2.dem som avses i 5 kap. 7 § första stycket socialförsäkringsbalken och som omfattas av nämnda förordning. Vården ska erbjudas av det landsting inom vars område personen är förvärvsverksam eller, när det gäller en person som är arbetslös, det landsting inom vars område denne är registrerad som arbetssökande. I den utsträckning familjemedlemmar till dessa personer har rätt till vårdförmåner i vid sjukdom och moderskap enligt vad som följer av den nämnda förordningen, ska familjemedlemmarna erbjudas vård av samma landsting. Om familjemedlemmarna är bosatta i , gäller dock 1 §. Paragrafen motsvarar i sak 3 c § HSL. Redaktionella ändringar har gjorts i syfte att underlätta läsning. finns i prop. 1994/95:88 s. 22 f. och s. 35 f. samt i prop. 2009/10:223 s. 25 f. och s. 30. 3 § Varje landsting ska erbjuda patienter som omfattas av ett annat landstings ansvar för hälso- och sjukvård öppen vård. Vården ska ges på samma villkor som de som gäller för de egna invånarna. Det landsting som ansvarar för att patienten får hälso- och sjukvård enligt 1 § svarar för kostnaderna för vård som patienten ges med stöd av första stycket. Detta gäller endast under förutsättning att det betalande remissregler följs. Paragrafen är ny i förhållande till gällande bestämmelser i , men bygger på utredningens förslag i SOU 2013:2. Paragrafens första stycke motsvarar 4 § andra stycket HSL, enligt SOU 2013:2. Andra stycket motsvarar 4 § tredje stycket HSL enligt SOU 2013:2, med en mindre redaktionell ändring. Motiveringen till bestämmelsen finns i SOU 2013:2 s. 213 ff. och 286 ff. 4 § Om någon som vistas inom utan att vara bosatt där behöver omedelbar hälso- och sjukvård, ska erbjuda sådan vård. Paragrafen motsvarar 4 § första stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i proposition 1981/82:97 s. 119 f. 5 § Ett landsting får också i andra fall erbjuda hälso- och sjukvård åt den som omfattas av ett annat landstings ansvar för hälso- och sjukvård, om landstingen kommer överens om det, eller om hälso- och sjukvården är rikssjukvård. Bestämmelsen behandlas, avseende rikssjukvården, i avsnitt 3.3.4. Paragrafen motsvarar 4 § fjärde stycket HSL enligt förslaget i SOU 2013:2, med ett tillägg till sista meningen. Av tillägget framgår att får erbjuda hälso- och sjukvård åt den som omfattas av ett annat landstings ansvar i de fall då hälso- och sjukvården utgör rikssjukvård. Syftet med tillägget är endast att ge ett tydligt lagstöd för att erbjuda rikssjukvård, och någon förändring i sak är inte avsedd. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1989/90:81 s. 43 f., och motivering i nämnda betänkande s. 213 ff. och 286 ff. 6 § ansvar omfattar inte sådan hälso- och sjukvård som en kommun inom har ansvar för enligt 10 kap. 1 § eller 13 kap. 1 §. Paragrafen motsvarar 3 § andra stycket HSL, med redaktionella ändringar. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1990/91:14 s. 150 f. 7 § Särskilda bestämmelser om hälso- och sjukvård finns i lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl och i lagen (2013:000) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. Särskilda bestämmelser om landstings ansvar för behövliga smittskyddsåtgärder finns i smittskyddslagen (2004:168). Bestämmelsen är i stora delar ny, och behandlas i avsnitt 3.5.2. Paragrafens första stycke motsvarar delvis 4 § tredje stycket HSL. Utredningen föreslår att en hänvisning även ska göras till lagen (2013:000) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd, som föreslås träda i kraft . Förarbeten till bestämmelsens första led finns i prop. 2007/08:105 s. 40. Andra stycket är nytt. Hänvisningen till smittskyddslagens bestämmelser är en ren upplysningsbestämmelse. ansvar för smittskyddsåtgärder regleras i sin helhet i smittskyddslagen (2004:168). 8 § ska ge patienten möjlighet att välja behandlingsalternativ enligt vad som anges i 5 kap. 1 § patientlagen (2013:000). Paragrafen motsvarar 3 a § första stycket HSL enl. SOU 2013:2. Ändringen innebär att det materiella innehållet beträffande möjligheten att välja behandlingsalternativ hädanefter endast regleras i patientlagen. Förarbeten till bestämmelserna om behandlingsalternativ finns i prop. 1998/99:4 s. 25 ff. och prop. 2009/10:67 s. 34 ff. 9 § ska erbjuda dem som omfattas av ansvar enligt 1 och 2 §§ vårdgaranti. Vårdgarantin ska innehålla en försäkran om att den enskilde får 1.kontakt med primärvården (tillgänglighetsgaranti),