sou · H1B33 · 2013-02-07 00:00:00 — Den anses för hög i förhållande till de låga skattebelopp som i många fall är aktuella. Det kan också konstateras att avgiften saknar motsvarighet inom andra områden. Avsikten med tilläggsavgiften är att inskärpa vikten av att trängselskatten betalas inom föreskriven tid. Den är alltså egentligen att betrakta som en slags dröjsmålsavgift. Sanktioner avseende trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg Såvitt avser infrastrukturavgifter, som har behandlats i utredningens delbetänkande Avgifter på väg och elektroniska vägtullsystem, SOU 2012:60, var utredningen enligt tilläggsdirektiven förhindrad att lämna något annat förslag än en sådan tilläggsavgift som finns i trängselskattesystemet. Avgiften skulle ses över i ett sammanhang. Det noteras att Eurovinjettdirektivet anger att medlemsstaterna ska upprätta lämpliga kontroller och fastställa det påföljdssystem som ska tillämpas för överträdelser av de nationella bestämmelser som antagits. De ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de tillämpas. De fastställda påföljderna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Det kan ifrågasättas om tilläggsavgiften om är proportionell så som en första reaktion i förhållande till de mycket låga belopp som det kan bli fråga om för enstaka passager av ett vägtullsområde. Utredningen föreslår, som framgår av avsnitt 6.1.7, att trängselskatten som huvudregel ska betalas kvartalsvis. Detta med hänsyn till dels att av alla trängselskattebeslut avser belopp , dels att beslut avseende utländska fordon av kostnadseffektiva skäl i så liten utsträckning som möjligt bör omfatta små belopp. Utredningen har föreslagit motsvarande lösning i fråga om infrastrukturavgifterna (avsnitt 3.11.3 i SOU 2012:60). Redan detta förslag gör att tilläggsavgiften står i bättre proportion till det beslutade beloppet. Troligtvis medför det också att antalet påförda tilläggsavgifter blir färre. Det ovan nämnda förslaget är dock inte tillräckligt. Även med förslaget om beslut för kalenderkvartal kan det i många fall ändå bli fråga om mycket låga belopp att betala – så lite som . Det kan alltså i många fall fortfarande vara så att tilläggsavgiften inte står i proportion till de obetalda beloppen. En låg förseningsavgift speglar däremot bättre de administrativa kostnader som uppstår för det allmänna vid försenad betalning, än en tilläggsavgift om . I avsnitt 6.1.4 föreslås vidare att de utländska fordonsägarna ska betala trängselskatten antingen genom en betalningsförmedlare eller på internet. Den tid inom vilken avgiften och skatten ska betalas är då densamma som för de svenska fordonen. Motsvarande förslag har utredningen lämnat i fråga om infrastrukturavgifter. Om avgiften eller skatten inte betalas i rätt tid ska en underrättelse skickas. Underrättelsen är alltså för de utländska fordonen en form av påminnelse. Att då påföra tilläggsavgiften direkt framstår som olämpligt och kan också ifrågasättas ur ett likabehandlings- Sanktioner avseende trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg Om en lägre förseningsavgift i stället tas ut blir det lättare att acceptera och motivera den föreslagna lösningen för de utländska fordonen. En dröjsmålsavgift enligt lagen om dröjsmålsavgift ska tas ut med en viss procent av det obetalda beloppet. Om det obetalda beloppet är lägre än får dröjsmålsavgiften endast tas ut med motsvarande belopp. Dröjsmålsavgiften skulle alltså i vissa fall kunna uppgå till så låga belopp som . Med hänsyn till hur dröjsmålsavgiften är konstruerad har den enligt utredningens mening ingen preventiv effekt i detta sammanhang och är alltså inte tillräckligt avskräckande. Utredningen föreslår mot denna bakgrund att en förseningsavgift om ska tas ut, om infrastrukturavgiften eller trängselskatten inte har betalats inom föreskriven tid. Förseningsavgiften ska alltså i första hand syfta till att påminna om betalning men också att inskärpa vikten av att betala . Det kan konstateras att kostnaden för att administrera ett beslut om förseningsavgift inte uppgår till (förutom möjligtvis såvitt avser de utländska fordonen) utan snarare till högst . I förseningsavgiften ska således även finnas ett inslag av sanktion. Förseningsavgiften ska alltså tas ut även om pålagan har betalats efter förfallodagen. Förseningsavgiftens storlek ska bestämmas av regeringen. 7.5.2Tilläggsavgiften ska finnas kvar Utredningens förslag: Om förseningsavgift påförts men pålagorna ändå inte betalas ska en tilläggsavgift tas ut. Tilläggsavgiftens storlek ska behållas oförändrad. Tilläggsavgiften har tagits ut som trängselskatten har funnits. Den har varit olika stor och föregåtts av en expeditionsavgift. När nu utredningen föreslår att en förseningsavgift ska införas uppstår frågan om tilläggsavgiften också ska finnas kvar, eller om den inte längre behövs. av alla som blivit påförda trängselskatt påförs tilläggsavgift. Den siffran har varit relativt sedan trängselskattens införande. av de som påfördes expeditionsavgift (fram till ) påfördes dessutom en Sanktioner avseende trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg debiterades tilläggsavgift om sammanlagt (genom cirka 230 000 beslut). betalades in i form av tilläggsavgift. Storleken på inbetalade tilläggsavgifter har också varit relativt . Enligt utredningens mening visar det förhållandet att det är så många som inte betalar trängselskatten i rätt tid att det finns ett fortsatt behov av att inskärpa vikten av att pålagorna ska betalas . Detta stärks av det faktum att det även då det fanns en expeditionsavgift påfördes tilläggsavgifter i relativt stor omfattning. Utredningen föreslår därför att om infrastrukturavgiften, trängselskatten eller förseningsavgiften inte betalas , ska en tilläggsavgift tas ut. Det innebär även att om infrastrukturavgiften eller trängselskatten har betalats, men inte förseningsavgiften (eller vice versa) så ska en tilläggsavgift påföras. Storleken på tilläggsavgiften kan också diskuteras. Det kan ifrågasättas om tilläggsavgiften behöver vara lika hög även när en förseningsavgift ska tas ut. Här noteras dock att när expeditionsavgiften fanns, uppgick tilläggsavgiften först till per dag och därefter till per dag med ett takbelopp om högst . Tilläggsavgiften ansågs alltså då behöva vara betydligt högre än de som utgår . Till detta kommer att utredningen föreslår att betalning som huvudregel ska ske för kalenderkvartal. Tilläggsavgift ska alltså som huvudregel endast tas ut en gång per kvartal. Förslaget innebär att ett beslut om trängselskatt kan uppgå till belopp om nästan . Ett beslut om infrastrukturavgifter kan å sin sida uppgå till ännu högre belopp, eftersom det inte finns något maxbelopp per dag för infrastrukturavgifter som det gör i trängselskattesystemet. Mot denna bakgrund framstår inte som alltför högt. Utredningen föreslår därför ingen ändring av tilläggsavgiftens storlek. Utredningens förslag innebär att tilläggsavgifterna inte kommer att vara likadant utformade i de olika broavgiftssystemen. Detta beror på att avgifterna på Svinesundsförbindelsen följer av ett avtal med . Sanktioner avseende trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg 7.5.3Besluts- och betalningsfrister för sanktionsavgifterna Utredningens förslag: Beslut om förseningsavgift ska fattas senast efter dagen då skatten eller infrastrukturavgiften skulle ha betalats. Skatten eller infrastrukturavgiften och förseningsavgiften ska betalas dagar efter dagen för beslutet om förseningsavgift. Beslut om tilläggsavgift ska fattas senast efter dagen då skatten eller infrastrukturavgiften och förseningsavgiften skulle ha betalats. Tilläggsavgift, förseningsavgift och obetald trängselskatt eller infrastrukturavgift ska betalas dagar efter dagen för beslutet om tilläggsavgift. Beskattningsbeslut enligt 11 § tredje stycket lagen om trängselskatt respektive beslut om infrastrukturavgift enligt 14 § förordningen om infrastrukturavgifter på väg ska fattas efter den period som beslutet avser. Skälet till att Transportstyrelsen (eller i förekommande fall) har på sig att fatta det grundläggande beslutet är att eventuella ägarbyten ska hinna registreras och att beslutet alltså ska avse rätt fordonsägare. Eftersom det vid beslutet om förseningsavgift redan är klarlagt vilken fordonsägare som är betalningsskyldig saknas det emellertid skäl att ha samma långa handläggningstid vid det beslutet. I stället kan beslut om förseningsavgift fattas relativt omgående. Tiden för när beslut om förseningsavgift (enligt utredningens förslag i 13 § lagen om trängselskatt och 18 a § förordningen om infrastrukturavgifter på väg) ska fattas ska därför bestämmas , mot nuvarande såvitt avser tilläggsavgiften. Likaså bör betalningsfristen vara kortare, i stället . Detta eftersom betalningen bör ske i så nära anslutning till passagen som möjligt. Den enskilde har dessutom redan haft en tidsfrist på sig att betala den ursprungliga skulden. Tiden för beslut om tilläggsavgift enligt 14 § respektive 19 § bör på motsvarande sätt enligt utredningens uppfattning bestämmas , mot nuvarande och betalningsfristen . Vidare ska bestämmelserna om tidsfrister för beslut och betalning avseende tilläggsavgift enligt 15 och 15 a §§ lagen om trängselskatt tas bort. Om fattar beslut om trängselskatt med stöd av 15 § och skatten inte betalas ska Transportstyrelsen Sanktioner avseende trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg fatta beslut om förseningsavgift (och därefter om tilläggsavgift) enligt 2 § och 13 § (respektive 14 §). Skulle det på grund av någon oförutsedd händelse (systemfel eller liknande) vara så att Transportstyrelsen inte kan fatta beslut med stöd av 2 § får fatta beslut om förseningsavgift eller tilläggsavgift inom de föreslagna tidsfristerna som anges i 13 och 14 §§. Skäl att ha särskilda tidsfrister för i 15 § saknas därför. Såvitt utredningen vet finns det inte någon situation där tilläggsavgift kan påföras genom omprövning enligt 15 a §. Det har inte heller förekommit att så har skett sedan trängselskatten infördes. Förarbetsuttalanden som förklarar varför bestämmelsen infördes från början saknas. I vart fall saknas skäl för andra tidsfrister än de som gäller enligt 13 och 14 §§. 7.5.4Ingen försenings- eller tilläggsavgift om betalning sker genom EETS-betalningsförmedlare Utredningens förslag: Om en bil har utrustats med transponder som är kopplad till ett avtal med en betalningsförmedlare enligt lagen om elektroniska vägtullsystem, ska försenings- och tilläggsavgift inte tas ut. Utredningen föreslår att betalning av trängselskatt ska kunna göras med stöd av transponder, genom en betalningsförmedlare. Samma system har utredningen föreslagit såvitt avser infrastrukturavgifter (se SOU 2012:60). En fordonsägare eller någon annan som nyttjar fordonet och som har kontrakt med en EETS-betalningsförmedlare (se SOU 2012:60, kapitel 4), dvs. en betalningsförmedlare enligt den av utredningen föreslagna lagen om elektroniska vägtullsystem, betalar till denne med befriande verkan. Det kan dock förekomma att betalningsförmedlaren inte sköter sina åtaganden mot det allmänna. Den enskilde ska inte riskera att påföras försenings- eller tilläggsavgift på grund av att betalningsförmedlaren inte vidarebefordrat skatten eller infrastrukturavgiften till staten. Eftersom staten inte kommer att ha kunskap om huruvida betalning har skett till betalningsförmedlaren måste ett undantag från bestämmelserna om försenings- och tilläggsavgift införas för sådana fordon som omfattas av avtal med EETS-betalningsförmedlare. Sanktioner avseende trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg Ett undantag såvitt avser tilläggsavgiften har redan föreslagits i fråga om infrastrukturavgifter. Här föreslås alltså även ett undantag gällande förseningsavgiften i detta avseende. Betalningsförmedlaren ska inte påföras försenings- eller tilläggsavgift vid försenad betalning. Hur försenad betalning ska hanteras får regleras i avtalen mellan avgiftsupptagaren och betalningsförmedlaren. Betaltjänsterna AutoPASS, AutoBizz och BroBizz är inte reglerade i svensk rätt. Därför föreslås inte något motsvarande undantag för den som har sådan transponder. Utredningens bedömning: Det krävs ytterligare sanktionsåtgärder, förutom förseningsavgift och tilläggsavgift. Sådana åtgärder bör kunna vidtas av polisen inom ramen för de ordinarie trafikkontrollerna. Som konstaterats ovan är det en relativt stor andel av fordonsägarna som inte betalar trängselskatten , trots att tilläggsavgiften har varit så hög som . Det finns också en grupp fordonsägare som inte heller betalar skatten sedan tilläggsavgiften påförts. Exempelvis kan nämnas att beslut om tilläggsavgift omfattade , medan endast betalades in. Visserligen är det en viss förskjutning av beslut och inbetalning över kalenderåret, men beloppen har varit relativt konstanta . Dessutom har en liten grupp om cirka 100 gäldenärer obetalda trängselskatteskulder på tillsammans . Det måste därför enligt utredningens mening övervägas om sanktioner i form av avgifter är tillräckligt. Det kan konstateras att utredningens förslag om att en förseningsavgift ska införas innebär en uppmjukning av systemet. Vidare bör framhållas att Eurovinjettdirektivet ställer krav på medlemsstaterna att upprätta lämpliga kontroller och fastställa det påföljdssystem som ska tillämpas för överträdelser av de nationella bestämmelser som antagits i fråga om infrastrukturavgifter. Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att påföljderna tillämpas. De fastställda påföljderna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Sanktioner avseende trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg I preventivt syfte är det också viktigt att det finns andra sanktioner än sanktionsavgifter som träffar själva användningen av fordonet. Detta inte minst i förhållande till de utländska fordonsägarna. Det krävs mot denna bakgrund enligt utredningens mening ytterligare sanktioner för dem som inte betalar pålagorna, förseningsavgiften och tilläggsavgiften . Som framgår av redogörelsen ovan finns det olika sanktionsmöjligheter vid överträdelser av bestämmelser om bland annat betalning av vägavgift. Polisen har väl inarbetade rutiner kring bland annat avskyltning, förskottsbetalning och kvarhållande. De åtgärderna används och fungerar, även om det i olika sammanhang har konstaterats att de kanske inte är tillräckliga. Bland annat har det framförts att risken för att bli kontrollerad är mycket liten och att konsekvenserna av att bryta mot gällande regler inte är tillräckligt avskräckande.6 En uppföljningsgrupp inom har lämnat rapporten /12:RFR8 Tillsynen av yrkesmässiga godstransporter på väg. I rapporten uttalas att de tunga godstransporterna på väg ofta är gränsöverskridande och att det är angeläget med en ökad harmonisering mellan EU-ländernas bötesnivåer och sanktioner vid överträdelser av kör- och vilotidsreglerna. Uppföljningsgruppen menar också att det utifrån hur situationen ser ut vid vägkontroller i finns behov av att överväga om polisen bör ges utökade verktyg för att i förekommande fall kunna hindra fortsatt färd då regelöverträdelser har skett och böter eller förskott på sanktionsavgift inte kan betalas på plats. Regeringen har också uppdragit åt Transportstyrelsen och att bland annat ta fram en ordning för återkommande uppföljning och analys av regelefterlevnaden inom yrkestrafiken på väg och föreslå eventuella åtgärder för att underlätta och effektivisera myndigheternas tillsyn och kontroll av yrkestrafiken på väg. I uppdraget, som ska slutredovisas , ingår att lämna de författningsförslag som behövs. I och med att det därmed kan finnas anledning för regeringen att återkomma i frågan föreslår utredningen inte någon dramatisk särlösning, exempelvis i form av ett särskilt kontrollorgan eller helt nya åtgärder som klampning. Infrastrukturavgiften och trängselskatten för en passage kommer uppgå till blygsamma belopp. 6 PM , Tillsynen av yrkestrafiken på väg – en förstudie, dnr 169- 2937-2009/10, s. 7. Sanktioner avseende trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg framstår därför inte heller av den anledningen som lämpligt att tillskapa en helt ny och kostsam kontrollfunktion med portabla och mobila kontrollenheter som exempelvis i . Man skulle kunna tänka sig att även andra instanser än polisen kunde vidta åtgärder för att säkerställa att betalning av de nu aktuella pålagorna sker av de utländska fordonsägarna. Exempelvis skulle det vara effektivt om de utländska fordon vars ägare inte har betalat sin infrastrukturavgift eller trängselskatt skulle kunna stoppas för betalning vid gränsen nästa gång de kommer in till . Det kan dock konstateras den här typen av kontroller inte förekommer inom tullen eller vid och . Även om man kan snegla på tullagstiftningen i fråga om vilka kontroll- och sanktionsåtgärder som kan vidtas kan tullen inte utan vidare åläggas den verksamhetsfrämmande uppgiften att kontrollera om infrastrukturavgifter och trängselskatt har betalats. Något sådant förslag lämnas därför inte. De åtgärder som kan utföras av polisen inom ramen för deras ordinarie trafikkontroller är därför enligt utredningens bedömning tillräckliga, åtminstone inledningsvis. Utredningens förslag: Om infrastrukturavgift, trängselskatt, förseningsavgift eller tilläggsavgift inte betalats i rätt tid, ska bilen inte få användas. Sådant användningsförbud ska dock inte inträda förrän det obetalda beloppet uppgår till mer än och förflutit sedan minst det beloppet skulle ha betalats. Undantag från användningsförbudet ska gälla om skulden härrör från en tidigare ägare och har beslutats efter ägarbytet eller om den enskilde har beviljats anstånd med att betala skulden. Transportstyrelsen ska vidare kunna besluta om undantag från användningsförbudet om det finns särskilda skäl. Sådana beslut ska vara överklagbara och, såvitt avser trängselskatt, inte omfattas av undantaget från reglerna om rättelse och omprövning i 3 a § i lagen om trängselskatt. Bilen får användas av en ny ägare om den har sålts vid exekutiv försäljning eller av ett konkursbo. Detsamma gäller för bil som tillhör ett konkursbo under vissa förutsättningar. Sanktioner avseende trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg Polisen ska avskylta bilen om den används i strid mot användningsförbudet. Några nya straffbestämmelser kopplade till användningsförbudet eller avskyltningen föreslås inte. Förslaget om användningsförbud och avskyltning För att förmå fordonsägarna att betala infrastrukturavgifterna och trängselskatten krävs, förutom att det finns flera olika sätt att betala pålagorna, att det finns effektiva sanktioner. Enligt utredningens förslag förfaller trängselskatten och infrastrukturavgifterna till betalning efter passagen. Kontroller som sker i anslutning till passagen kan därför inte leda till någon omedelbar sanktionsåtgärd på grund av utebliven betalning. En åtgärd som ska förmå fordonsägarna att betala pålagorna måste stå i proportion till den förseelse det innebär att inte ha betalat. De åtgärder som står till buds är som framgår av redogörelsen i avsnitt 7.4 inte så många om man inte vill utöka det straffbelagda området eller införa nya former av sanktionsavgifter. Att införa nya straffbestämmelser för den här typen av överträdelser framstår inte som rimligt. Däremot förefaller ett användningsförbud som kopplas till att registreringsskyltarna kan tas av om förbudet överträds (s.k. avskyltning) som mer lämpligt. Användningsförbud och avskyltning finns bland annat i fråga om fordonsskatt. Fordonsskatten är en skatt som betalas för att få bruka fordonet. I det sammanhanget är det motiverat att användningsförbudet inträder när skatten inte betalats i rätt tid. I fråga om trängselskatt och infrastrukturavgift – pålagor som är av en annan karaktär – bör dock sanktionsavgifterna i form av förseningsavgift och tilläggsavgift ha påförts innan ytterligare sanktioner inträder. Också av det skälet att det ska finnas en möjlighet att påminna den utländska fordonsägaren om skyldigheten att betala pålagan bör användningsförbudet inträda först passerat efter beslutet om trängselskatt eller infrastrukturavgift. Ett beslut om exempelvis trängselskatt för passager som har gjorts under det första kalenderkvartalet ska enligt utredningens förslag fattas . Skatten ska då betalas . Betalas inte skatten ska en förseningsavgift påföras Sanktioner avseende trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg Betalar den enskilde inte heller då ska en tilläggsavgift påföras senast och betalningsfristen är också då . Ett användningsförbud bör alltså inträda tidigast efter att det ursprungliga beloppet har förfallit till betalning. Användningsförbud kan dock inte anses motiverat för så låga summor som det kan bli fråga om vid enstaka passager. För att åtgärderna ska vara proportionella krävs därför att användningsförbudet inträder först när beloppet är mer betydande. Utredningen föreslår därmed att åtgärderna ska bli aktuella först när det obetalda beloppet uppgår till mer än . Användningsförbud ska alltså inte inträda förrän det obetalda beloppet uppgår till mer än och förflutit sedan minst det beloppet skulle ha betalats. Förslaget innebär att en pålaga som avser enstaka passager som inte har betalats inklusive förseningsavgift och tilläggsavgift inte medför användningsförbud. Det innebär också att beloppet om kan uppnås i och med att tilläggsavgiften påförs. Därmed kan användningsförbudet inträda efter det att tilläggsavgiften påförts (om den är obetald ). Bilens ägare ska vara skyldig att tillse att fordonet inte används om pålagorna inte har betalats, på samma sätt som gäller för vägavgiften för vissa tunga fordon och fordonsskatten. Det ska alltså inte vara föraren som är ansvarig för att pålagorna är betalda utan ägaren. Föraren får dock, vid en kontroll, ta konsekvenserna av ägarens underlåtenhet på så sätt att bilen inte får köras vidare utan att betalning har skett. På så sätt tvingas ägaren att tillse att föraren i så fall har möjlighet att betala pålagorna i anslutning till kontrollen (exempelvis på internet). Någon möjlighet för polisen att kvarhålla ett fordon vars ägare inte betalar självmant ska dock inte införas i detta skede. Om bilen används trots att den är belagd med användningsförbud ska polis omhänderta registreringsskyltarna (s.k. avskyltning). Avskyltning ska alltså kunna ske så snart användningsförbudet överträtts. Detta är en skillnad mot i fordonsskattesammanhang, där användningsförbudet inträder direkt när skatten inte betalats men en överträdelse av förbudet inte leder till någon avskyltning . Någon annan sanktion mot en överträdelse av användningsförbudet föreslås inte. Sanktioner avseende trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg Att använda en bil trots att den är avskyltad är straffbelagt. Det är alltså belagt med penningböter att uppsåtligen eller av oaktsamhet bruka ett svenskt eller utländskt fordon utan registreringsskylt. Till samma straff döms ägaren av ett fordon, om han eller hon uppsåtligen eller av oaktsamhet har underlåtit att göra vad som skäligen har kunnat krävas av honom eller henne för att hindra att fordonet brukades.7 Såvitt avser utländska fordon har dock inte polisen möjlighet att utfärda ordningsbot , enligt Riksåklagarens föreskrifter (1999:178) om ordningsbot för vissa brott.8 Åklagare kan emellertid utfärda strafföreläggande på sedvanligt sätt även i fråga om utländska fordon.9 Utredningen föreslår med andra ord inte några nya straffrättsliga åtgärder för att sanktionera överträdelser av bestämmelserna om betalning av infrastrukturavgift eller trängselskatt. Anledningen till detta är som nämnts ovan den pågående översynen av tillsynen av yrkestrafiken, men också att tendenserna går mot att vara restriktiv med kriminalisering (se direktiven 2011:31 till , Ju 2011:05). Genom de föreslagna bestämmelserna utvidgas emellertid det befintliga straffrättsliga regelverket till att träffa fler trafikanter.