sou · H1B351 · 2013-08-12 00:00:00 — Avgiftsbeläggning i statlig verksamhet har två huvudsyften. Det ena är att ersätta annan finansieringskälla och det andra är att påverka efterfrågan. De vanligaste argumenten för att införa en ansökningsavgift kan sammanfattas till tre punkter. Den första är att det är rimligt att den som ansöker om tillstånd också får betala för det. Det kan uppfattas som orättvist att en verksamhet som utnyttjas av en viss grupp ska bekostas av allmänna medel. Den andra punkten är att en avgift kan ge en statsfinansiell effekt genom att ersätta skattefinansiering. Den sista punkten är att det är önskvärt att en ansökan om tillstånd eller motsvarande inte görs i onödan. Vid bedömningen om avgiftsbeläggning ska införas eller inte bör även beaktas de negativa effekter som kan uppstå. En sådan effekt är att det finns risk för att antalet ansökningar minskar mer än vad som är önskvärt. Om verksamhet bedrivs utan tillstånd kan det leda till att verksamheten varken blir föremål för prövning eller eventuell tillsyn. Ur en samhällssynpunkt kan det vara allvarligt. En annan negativ effekt att beakta är att de administrativa kostnaderna för att ta ut avgiften kan bli så höga att det inte lönar sig att ta ut någon avgift (Avgifter för prövning av ärenden, En handledning för , kommittéer och särskilda utredare, 2003:29). I betänkandet Sekretess för landskapsinformation (SOU 1990:71 s. 151 f.) övervägdes om granskningen av kartor och flygbilder skulle finansieras genom avgiftsbeläggning. Utredaren kom fram till att verksamheten alltjämt skulle finansieras genom anslag och lyfte i huvudsak fram de skäl mot en avgiftsbeläggning som redovisats ovan. Det starkaste skälet som talade mot en avgiftsfinansiering var dock att syftet med granskningsförfarandet var betingat av ett säkerhetsintresse som samhället borde bekosta. Utredningen delar denna bedömning och vid en prövning mot de argument som har lyft fram för res- pektive emot ett införande av ansökningsavgift är utredningens bedömning att det inte föreligger skäl för en avgiftsbeläggning. Utredningen lägger mot denna bakgrund inte förslag om avgiftsfinansiering av de ökade kostnaderna hos Lantmäteriet och . Kostnaderna bör i stället anslagsfinansieras. I konsekvens med detta anser utredningen att även kostnaderna hos för handläggning av spridningsärenden ska anslagsfinansieras. Mot bakgrund av att det är Försvarsmaktens intressen som skyddas genom tillståndsförfarandet bör Lantmäteriets ökade kostnader om i det initiala skedet och därutöver i sin helhet finansieras genom en anslagsöverföring från Försvarsmakten. kostnader för hantering av ärenden rörande spridnings- och sjömätningstillstånd om , varav avser kostnader för hantering av sjömätningsärenden, bör av samma skäl som anförts i avsnitt 19.3.2 finansieras genom en anslagsöverföring från Försvarsmakten. De ökade kostnader om som kommer att uppstå hos bör finansieras genom en anslagsöverföring från Försvarsmakten eftersom det är Försvarsmaktens intressen som bevakas. Utredningens förslag innebär inga påtagliga kostnadsökningar och bör finansieras inom redan befintliga ramar. 19.4Konsekvenser för det offentliga åtagandet Enligt direktiven ska utredningen analysera huruvida ett genomförande av förslagen skulle innebära en förändring av det offentliga åtagandet och om förslagen skulle riskera att leda till att kraven på statliga insatser ökar samt i övrigt redogöra för eventuella förändringar i ansvarsfördelningen mellan stat, kommuner, landsting samt företag och andra enskilda. Utredningens förslag innebär till viss del en förändring i det offentliga åtagandet på så sätt att tillståndsgivande myndigheter, efter medgivande, får möjlighet att utföra åtgärder i det material som den som söker tillstånd avser att kunna sprida. Utredningens bedömning är att förslaget i denna del leder till en mer effektivt och ändamålsenligt skydd för hemliga uppgifter eftersom retuscheringen kan bli mer enhetlig. Förslagen innebär dock inga ändringar när det gäller ansvarsfördelningen mellan ovan angivna aktörer. och för det brottsförebyggande arbetet De förslag som utredningen lämnar berör delvis det straffrättsliga området. En grundtanke bakom kriminalisering av ett visst beteende är att det ska påverka människor på sådant sätt att de inte handlar på ett visst sätt, dvs. att den ska ha en allmänpreventiv verkan. I vilken utsträckning den gällande kriminaliseringen i lagen om skydd för geografisk information har denna verkan är dock svårt att bedöma. Förslagen innebär att får uppgift att bedriva övervakning till havs för att förhindra brott mot ovan nämnda lag, vilket bedöms kunna få en viss preventiv effekt när det gäller otillåten sjömätning. Det bör även medföra en mer effektiv hantering av brottsbekämpning och lagföring av otillåten sjömätning. Utredningens förslag innebär dessutom att det kriminaliserade området inskränks, vilket innebär att mindre resurser behöver läggas på brottsförebyggande arbete i den delen. 19.6Konsekvenser för sysselsättningen i offentlig service i olika delar av landet Förslagen innebär att viss verksamhet som tidigare ingått i Försvarsmaktens organisation övertas av Lantmäteriet. Det gäller tillståndsprövning av spridningsärenden som med nuvarande ordning handläggs vid de olika militärregionerna som är placerade på fyra platser i landet. Även om förslagen får viss effekt på sysselsättningen vid dessa olika regioner är den av sådan marginell art att utredningen inte anser att påverkan är nämnvärd. Förslagen innebär i övrigt att några fler tjänster torde behöva tillsättas vid Lantmäteriet och men även denna förändring är av sådan marginell karaktär att det inte går att påstå att förslagen innebär några påtagliga konsekvenser för sysselsättningen i olika delar av landet. 19.7Små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags Utredningens förslag medför att det inte längre behövs tillstånd för inrättande av databas med geografisk information samt att tillämpningsområdet när det gäller tillstånd för sjömätning och för spridning av geografisk information inskränks. I den mån tillståndsförfarandet har varit en begränsande faktor får förslagen positiva effekter för små företags konkurrensförmåga och villkor i förhållande till större företags. Betänkandet innehåller förslag till ny lag med tillhörande förordning, lagen (0000:00) och förordningen (0000:00) om skydd för geografisk information. Dessa författningar ska ersätta lagen (1993:1742) om skydd för landskapsinformation och den tillhörande förordningen (1993:1745) som således ska upphävas. Förslagen bygger till en del på den nu gällande lagstiftningen. Sammanfattningsvis föreslås nya regler ifråga om lagens tillämpningsområde när det gäller tillstånd för sjömätning och för spridning av geografisk information samt avseende övervakning av bestämmelserna som rör sjömätning. Den nya lagstiftningen innehåller ingen reglering som avser tillstånd för inrättande av databas med geografisk information. 20.2Förslaget till lag (0000:00) om skydd för geografisk information Lagens syfte och ändamål Bestämmelsen motsvarar i allt väsentligt 1 § lag med den ändringen att kravet på tillstånd för upprättande av databaser slopas samt att tillståndskravet på spridning och sjömätning har förändrats. Av bestämmelsen framgår att lagen syftar till att skydda uppgifter av betydelse för totalförsvaret. Skyddsintresset motsvarar det som gäller enligt nuvarande ordning. I kapitel 9 behandlas frågan om skyddsintresset närmare. Lagen (0000:00) om skydd för geografisk information innebär begränsningar av informationsfriheten som enligt 2 kap. 1 § regeringsformen (RF) är tillförsäkrad var och en gentemot det allmänna. Av 1 kap. 20 § RF följer dock att informationsfriheten får begränsas genom lag under vissa i den efterföljande grundlagsparagrafen angivna förutsättningar. I kapitel 16 behandlar utredningen frågan om den föreslagna lagstiftningens förenlighet med RF och . Bestämmelsen är delvis ny eftersom den innehåller fler definitioner än 2 § lag. Första punkten motsvarar den lagens 2 § i sak och behandlas närmare i avsnitt 8.1.1. Andra punkten är ny i förhållande till nuvarande reglering. Innehållsmässigt motsvarar punkten den definition som framgår av förarbetena till lag (se prop. 1993/94:32 s. 17 f.) med den ändringen att informationen inte behöver kunna användas som vägledning vid navigering. Utredningen har även tydliggjort att det gäller information i ett visst vattenområde eller en viss sträcka av ett vattenområde. Det innebär att lägesbestämd information som inte uppfyller dessa krav inte är tillståndspliktig. Från kravet på tillstånd undantas därmed harmlösa fotografier som exempelvis tagits ovanför vattenytan och som i och för sig avbildar Sveriges sjöterritorium och är lägesbestämda men som varken innehåller information i ett visst vattenområde eller en viss sträcka av ett sådant område. undanta exempelvis semesterfotografering som sker från fritidsbåtar från tillståndskravet. Bestämmelsen om sjömätning behandlas i kapitel 10. Tredje punkten är ny i förhållande till nuvarande reglering. Innehållsmässigt motsvarar punkten den definition som framgår av förarbetena till lag (se prop. 1993/94:32 s. 19 f. och s. 32). Bestämmelsen behandlas i kapitel 11. Fjärde punkten är ny i förhållande till nuvarande reglering och behandlas i avsnitt 12.3.2. Med begreppet en sammanställning av geografisk information avses all form av avbildning, beskrivning och mätning oavsett i vilken form den presenteras. Uppgifter i registerform som är lägesbestämda utgör med definitionen en sammanställning eftersom de går att presentera i kartform. Definitionen är inte avsedd att innebära en utvidgning i förhållande till den tillämpning som sker enligt nuvarande ordning. Bestämmelsen motsvarar med vissa tillägg och ändringar 3 § lag. De tillägg som görs innebär att det inte längre ska krävas tillstånd för sjömätning i ringa omfattning. Tillståndskravet kommer därmed att gälla systematisk sjömätning. Med systematisk sjömätning avser utredningen sådan som exempelvis sker med specialutrustning. Utrustning som brukas vid sjöfart, fiske eller för fritidsändamål faller däremot normalt utanför lagens krav på tillstånd. I den nya bestämmelsen har rekvisitet särskilda skäl tagits bort och ersatts med skrivningen att tillstånd ska beviljas, om det inte kan antas medföra skada för totalförsvaret. Förändringen är inte avsedd att medföra en förändring av den tillämpning som sker enligt nuvarande ordning. När det gäller undantag för sjömätning som utförs i allmän hamn av den som svarar för hamnen är förändringen endast språklig. Vidare ges i bestämmelsen bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om undantag från tillståndskravet, se kommentaren till 15 § andra stycket förordningen (0000:00) om skydd för geografisk information I avsnitt 10.5.7 behandlas saken närmare. Bestämmelsen är ny och behandlas i avsnitt 10.5.4. Den har en liknande innebörd som 4 § första stycket lag om tillstånd för flygfotografering eller liknande registrering från luftfartyg och avser att reglera vad som ska gälla under beredskapsförhållanden. Bestämmelsen införs bl.a. mot bakgrund av att det i lag görs undantag för sjömätning i ringa omfattning. Under höjd beredskap eller som regeringen bestämmer med hänsyn till försvarsberedskap ska dock huvudregeln i 3 § första stycket gälla utan annat undantag än som framgår av det stycket. Det innebär att även sådan sjömätning i allmän hamn som under normala förhållanden i landet inte omfattas av tillståndskravet blir tillståndspliktig under beredskapsförhållanden. Föreskrifter om undantag som har meddelats gäller inte heller under sådana förhållanden. Bestämmelsen är ny och behandlas i avsnitt 10.5.5. Paragrafen innebär att meddelade tillståndsbeslut får upphävas eller ändras när det råder höjd beredskap eller som regeringen bestämmer med hänsyn till försvarsberedskap. Av samma skäl som anförts i avsnitt 10.5.4 gällande 4 § kan det uppstå undantagssituationer som innebär att det kan anses lämpligt att sjömätning pågår. Bestämmelsen fyller särskilt en funktion i de fall tillstånd har utformats mer generellt. Fotografering eller liknande registrering från luftfartyg 6–8 §§ Paragraferna motsvarar i sak 4 § lag. I 6 § har begreppet särskilda skäl tagits bort och ersatts med att tillstånd ska ges, om fotograferingen eller registreringen inte kan antas medföra skada för totalförsvaret. Utredningen avser ingen förändring i sak när det gäller den prövning som görs enligt nuvarande ordning Endast redaktionella och språkliga ändringar har därutöver gjorts. Bestämmelserna behandlas i kapitel 11. Paragrafen har sin motsvarighet i 6 § lag. Ämnet har behandlats i avsnitt 12.3.2. Bestämmelsen reglerar vilken geografisk information som det krävs tillstånd för att sprida. Första punkten motsvarar i allt väsentligt nuvarande reglering i 6 § med den förändringen att geografisk information om insjöar, vattendrag och kanaler undantas från tillståndskravet. En annan förändring är att informationen ska avse förhållanden i ett visst vattenområde eller en viss sträcka av ett vattenområde. Skälen framgår av ovannämnda avsnitt. Angående spridningsbegreppet, se avsnitt 12.3.10. Andra punkten begränsar det tillståndspliktiga området i förhållande till vad som gäller på så sätt att tillståndsplikt endast föreligger för en sammanställning av geografisk information över andra delar av svenskt territorium än sjöterritoriet (med de undantag som ovan angetts) om informationen har inhämtats från luftfartyg genom fotografering eller liknande registrering. Ändringen innebär att spridning av geografisk information som inhämtats på annat sätt är tillståndspliktig enligt den nya lagen. I bestämmelsen görs inte längre undantag för kartor av en viss skalstorlek eller för material som framställts före ett visst årtal. Den typen av undantag får i stället göras i föreskrifter av tillståndsgivande myndigheter. I bestämmelsen ges även stöd för tillståndsgivande myndigheter att vidta retuscheringsåtgärder i det material som är föremål för prövning i tillståndsärendet. Någon motsvarighet finns inte lag. Bestämmelsen har till viss del sin motsvarighet i 7 § lag. Första punkten i paragrafen innebär att bestämmelsen i 9 § lagen (0000:00) om skydd för geografisk information inte är tillämplig på en sammanställning av geografisk information som framställts endast med hjälp av fjärranalys från satellit. Bestämmelsen innebär en inskränkning av det tillståndspliktiga området i förhållande till nuvarande ordning då fjärranalysbaserad information som ställts samman med annan information som i sig är tillståndspliktig inte omfattas av krav på spridningstillstånd. Har fjärranalysbaserad information däremot sammanställts med annan tillståndspliktig information krävs tillstånd. ingen ändring i fråga om vad som avses med information som framställts med hjälp av satellit, dvs. det ska alltjämt röra sig om rådata som fångats upp av satellitens sensorer och vidarebefordrats till marken. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.3.3. Bestämmelsen i 9 § om krav på spridningstillstånd gäller inte heller för en sammanställning av geografisk information som tagits fram inom ramen för de internationella åtaganden som regeringen närmare förskriver. I 12 § förordningen (0000:00) om skydd för geografisk information framgår vilka internationella åtaganden som avses i andra punkten. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.3.4. Bestämmelsen har till viss del sin motsvarighet i 6 § tredje stycket lag som får läsas tillsammans med 11 § förordning. Med den nya lagen utvidgas möjligheten att i föreskrift meddela undantag från kravet på tillstånd genom att samtliga tillståndsmyndigheter får göra det. Däremot ges det inte längre möjlighet att meddela beslut om undantag. Samma effekt kan emellertid uppnås genom beslut om tillstånd, se vidare avsnitt 12.3.6. För att föreskrifter ska få meddelas krävs det att det inte kan antas medföra skada för totalförsvaret. Det sistnämnda innebär ingen förändring i förhållande till nuvarande ordning. Bestämmelsen hänger samman med 15 § förordningen (0000:00) om skydd för geografisk information. Bestämmelsen motsvarar till viss del 8–11 §§ lag med den förändringen att straffbestämmelsen som rör inrättande av databas utan tillstånd inte längre finns kvar som en följd av att det inte längre uppställs krav på tillstånd för inrättande av databas. Ytterligare förändringar är att straffskalan för otillåten fotografering eller liknande registrering från luftfartyg höjs till fängelse i högst samt att det anges att straffbestämmelserna är subsidiära i förhållande till enbart vid samma eller strängare straff. De förändringar som har föreslagits i övrigt är av språklig natur och saknar betydelse för tillämpningen av bestämmelsen. Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 14.1. Förverkande och andra åtgärder Bestämmelsen motsvarar 12 § lag och de förändringar som gjorts i sak är en följd av att den nya lagen inte innehåller bestämmelser om tillstånd för inrättande av databas. Övriga ändringar är endast språkliga och saknar betydelse i sak. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.2. Bestämmelsen är ny och behandlas i avsnitt 15.3.4. Utredningen har föreslagit ändringar i lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning som innebär att myndigheten får befogenheter för brottsbekämpning i fråga om sjömätning. Denna bestämmelse ger tjänsteman vid dessutom rätt att under vissa förhållanden ta egendom i beslag. Beslagsrätten gäller om någon ertappas på bar gärning då han eller hon begår brott mot 3 § lagen (0000:00) om skydd för geografisk information. Då får sådan egendom som framgår av 13 § nämnda lag som kan antas bli förverkad eller kan antas ha betydelse för utredning om brottet tas i beslag, av behörig tjänsteman vid . Bestämmelsen är ny och är en upplysning om att det finns bestämmelser om övervakning för att hindra brott mot föreskrifter i lagar och andra författningar som gäller sjömätning i lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning. Bestämmelsen behandlas i kapitel 17. I bestämmelsen har vissa ändringar gjorts så att den överensstämmer med 22 a § förvaltningslagen (1986:223). Genom ändringen krävs det prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Övriga ändringar är av redaktionell art. 1.Första punkten anger när lagen ska träda i kraft och att den gamla lagen därigenom upphävs. 2.I den utsträckning beslut om tillstånd har meddelats med stöd av lag ska de alltjämt gälla. Avser beslutet förhållanden som är tillståndspliktiga saknar beslutet dock praktisk betydelse efter ikraftträdandet av den nya lagen. 3.I den nya lagen saknas det stöd för att besluta om undantag. De beslut om undantag som har meddelats med stöd av lag ska gälla under en övergångstid . Därmed har de aktörer som har beviljats undantag god tid på sig att gå igenom beslut och i förekommande fall inkomma med en ny ansökan om tillstånd. Genom detta förfarande kommer den gamla begreppsbildningen enligt lag att succesivt utmönstras. Som framgår av avsnitt 12.3.6 kan ett tillstånd utformas generellt, vilket ger samma effekt som ett undantag. 4.Förskrifter kan meddelas med stöd av 6 § tredje stycket lag och 11 § förordning i fråga om undantag för spridning av flygbilder eller liknande registreringar från luftfartyg avseende ett visst geografiskt område. Dessa ska upphöra att gälla och nya föreskrifter får meddelas med stöd av den nya lagen. Föreskrifter som har meddelats med stöd av 5 § tredje stycket lag och 6 § förordning ska upphöra att gälla när den nya lagen träder i kraft. Detta blir en konsekvens av att det inte krävs databastillstånd enligt den nya lagen. 5.Prövning av pågående tillståndsärenden och överklagade tillståndsbeslut som ännu inte har avgjorts ska göras enligt den nya lagstiftningen. Denna ordning innebär ingen försämring för den enskilde eftersom den nya lagstiftningen innebär att tillämpningsområdet inskränks. För dessa ärenden ska det inte krävas prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. 20.3Förslaget till förordning (0000:00) om skydd för geografisk information Bestämmelsen överensstämmer med 1 § förordning. Andra stycket är nytt och är endast ett förtydligande att de begrepp som används i den nya lagen har samma betydelse i den nya förordningen. Bestämmelsen i första meningen har behandlats i avsnitt 10.5.10. Den motsvarar i huvudsak 2 § första stycket förordning. Andra meningen motsvarar i sak 2 § andra stycket nämnda förordning, med den skillnaden att det är och inte Försvarsmakten som ska pröva frågor om tillstånd för sjömätning. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.6. Hänvisningen till 5 § lagen (0000:00) om skydd för geografisk information är ny och tydliggör att det är som har möjlighet att fatta beslut som innebär att meddelade tillstånd ändras eller upphävs. Bestämmelsen är ny och behandlas i avsnitt 10.5.3. Med bestämmelsen införs uttryckligt krav på tydlighet i tillståndsbesluten. Paragrafen bör läsas tillsammans med bestämmelsen i 14 § i förordningen (0000:00) om skydd för geografisk information. Den senare innebär att och Lantmäteriet får meddela föreskrifter om verkställigheten av lagen (0000:00) om skydd för geografisk information i fråga om ansökningsförfarandet hos respektive myndighet. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 10.5.9 och är en motsvarighet till 2 § andra stycket förordning med den ändringen att det är Försvarsmakten som ska lämna upplysningar till som verket behöver i sin tillståndsprövning gällande sjömätning och spridning av den information som ska tas fram genom sjömätningen. Informationen behövs för att ska kunna bedöma om sjömätningen kan antas medföra skada för totalförsvaret I samband med att Försvarsmakten uttalar sig om skaderisken att meddela ett sjömätningstillstånd ska myndigheten även uttala sig om vilken skada en eventuell spridning av det insamlade materialet kan medföra för totalförsvaret. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 10.5.8 och motsvarar 8 § första ledet förordning. Den ändring som föreslås är av språklig karaktär och innebär ingen ändring i sak. Fotografering eller liknande registrering från luftfartyg Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.3.4 och motsvarar i sak 3 § första stycket förordning. De ändringar som föreslås är endast språkliga. Andra stycket motsvarar 3 § andra stycket i nämnda förordning och behandlas i avsnitt 11.3.2. De ändringar som föreslås är av språkligt slag. Bestämmelsen i första stycket är ny och behandlas i avsnitt 11.3.2. Den innebär att det i författning uppställs krav på vad ett beslut ska innehålla. Bestämmelsen i andra meningen behandlas i avsnitt 11.3.3 och motsvarar 8 § första ledet förordning. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12.3.5 och motsvarar 9 § andra stycket förordning med den skillnaden att Lantmäteriet ansvarar för frågor om tillstånd som avser spridning av en sammanställning av geografisk information som inhämtats från luftfartyg genom fotografering eller liknande registrering. Lantmäteriet har i denna del övertagit Försvarsmaktens uppgifter. behåller sitt ansvarsområde med de inskränkningar i tillämpningsområdet som gjorts i 9 § lagen (0000:00) om skydd för geografisk information. Bestämmelsen är ny och är en upplysning om att det finns bestämmelser om underrättelseskyldighet i 5 § skyddsförordningen (2010:523). Bestämmelsen motsvarar delvis 12 § förordning som gäller upplysningsskyldighet och behandlas i avsnitt 12.3.8. Enligt den bestämmelsen är det Myndigheten för samhällsskydd och beredskap som ska lämna upplysningar till Försvarsmakten, Lantmäteriet och och Försvarsmakten som ska lämna upplysningar till Lantmäteriet och . Genom den nya bestämmelsen är det endast Försvarsmakten som har en upplysningsskyldighet till tillståndsgivande myndigheter.