sou · H1B337 · 2013-05-30 00:00:00 — Indirekt gör det att parterna har åsikter om motiveringen på så vis att biträdet inte tydligt kan förklara för parten. De åsikter som framkommer är att lagtexten tar för stor del av beslutet medan motiveringen och argumentationen är för kort- fattad och knapphändig. Beslutet anses av biträdena vara för långt såtillvida att de väsent- liga delar som beskriver hur man tagit beslutet och varför är för korta och otydliga. Lagtext och annan malltext tar för stor del. Genom biträdets förklaringar kan parten förstå vad som är de deskriptiva delarna och vad som är de faktiska skälen. För de en- staka som läst beslutet med hjälp av vänner eller bekanta som kan svenska brukar det dock vara svårt att förstå. Enligt biträdena har de ofta blandat ihop delarna och får svårt att förstå beslutet. För parterna är det tydligt att de har möjlighet att överklaga genom att biträdet har förklarat det för dem när de går igenom processen i ärendet. Enligt biträdena framgår det tydligt i det skrift- liga beslutet. Det varierar enligt biträdena hur tydligt det framgår hur fakta inhämtats för hemlandsbeskrivningen och hur man bedömt den. Det påverkar hur lätt det är för biträdet att förklara för parten. Parterna har generellt ingen åsikt om hur fakta inhämtats men där- emot anser de inte att fakta stämmer. Uppgifterna anses vara vink- lade och verklighetsfrånvända. Det varierar också hur återgivit partens egen berättelse. är det kortfattat skrivet och otydligt hur man har bedömt berättelsen. Det framkommer av intervjuerna att Migrations- verket ger en känsla av att vilja avslå så många ärenden som möjligt och att man gör det enkelt för sig genom att använda sig av två olika skäl trovärdighet och tillräckliga skäl och tunna moti- veringar till detta. Språket i beslutet har enligt biträdena en lagom svårighetsgrad utifrån att det i första hand är de som jurister som läser dem. Ett enklare språk skulle påverka beslutens tydlig- och rättssäkerhet. Tonen i besluten anses vara juristspråklig och ska/bör så vara, en- ligt biträdena. Det skiljer inte generellt i vilka åsikter som framkommer från vuxna parter och ensamkommande barn, enligt biträdena och i de fall där biträdena företrätt parter med barn framkommer det sällan att man anser att barnets situation inte har beaktats. Däremot är flera biträden av uppfattningen att hänvisar till att barnets situation har beaktats men det är inte tydligt hur det på- verkat beslutet. Det framkommer dessutom svårigheter med att det åligger biträdet att utreda barnets fysiska hälsa med anledning av att utrymmet för att göra det är begränsat inom ramen för uppdraget. Dessutom framkommer det att det blivit svårare för familjer att få stanna av humanitära skäl för barnen. Att beslutet skrivs utifrån mallar framgår inte för parterna men däremot är det tydligt för biträdena. Mallarna gör enligt biträdena att onödig text tar upp plats i beslutet, dessutom ökar det risken för att felaktiga uppgifter kvarstår så som att namnet på parten inte ändrats. Det som påverkar partens möjlighet att förstå beslutet är enligt biträdena utbildningsnivå och den kultur/typ av samhälle som part- erna kommer ifrån. De med högre utbildning och som kommer från liknande samhällssystem kan lättare förstå besluten och har även större möjlighet att påverka beslutet såtillvida att de förstår vilka uppgifter som har betydelse för utredningen och beslutet. Även ålder påverkar till viss del, barn har av naturliga skäl svårare att förstå. Intervjuerna visar att så som besluten är skrivna krävs det hjälp av biträdet för att parten ska kunna tillgodogöra sig och förstå det. För att parten på egen hand ska kunna förstå beslutet krävs en relativt omfattade anpassning och förändring. Frågan är om det ens är möjligt med bibehållen tydlighet och rättssäkerhet att anpassa besluten till en nivå där parten kan ta del av det på egen hand. Bi- trädena ställer sig frågande till om det är möjligt och ens önskvärt. De parter som har ärenden vid kommer från mycket skilda förutsättningar och bakgrunder. Förmågan och möj- ligheten att förstå processen och beslutet är vitt skilda. Om alla parter ska kunna läsa och förstå besluten på egen hand skulle de behöva anpassas till väldigt olika nivåer. Besluten behöver generellt individanpassas på så vis att exempel- vis malltext, ren lagtext samt hänvisningar till och hemlandsbeskrivningar tar mindre plats, till förmån för moti- vering och argumentation om hur man använt informationen/lagen och hur det påverkat beslutet. Att använda mallar medför även uppenbara risker att man använder uppgifter som är felaktiga som exempelvis fel personuppgifter. Det är mycket viktigt att parterna får en rättvis tolkning i sitt ärende vid . Det framkommer av intervjuerna att de tolkar som används vid är av varierad kvalitet och i vissa fall är tolkningen direkt undermålig. Det kan få betyd- ande konsekvenser i en process som för parten kan vara livsavgör- ande. Det finns ett glapp mellan den information som Migrations- verket och biträdet ger till parten beträffande beslutet. Som upp- lägget ser ut nu går kort igenom beslutet med parten. Parten får då i princip bara veta om han eller hon fått bifall eller avslag. Biträdet går mer noggrant igenom beslutet men foku- serar på det som är relevant för överklagande. Att gå igenom det mer detaljerat ryms inte inom tidsramen för biträdets uppdrag. Detta resulterar i att delar av beslutet inte når fram till de flesta parter. Sammanfattningsvis, de områden och frågor som är viktiga att beakta är följande: Man bör föra en diskussion om huruvida det är möjligt att be- hålla tydlighet och rättsäkerhet i besluten med en eventuell anpassning av språket så att parter skulle kunna läsa och förstå besluten på egen hand. Det bör diskuteras om det är möjligt att skriva besluten så att alla kan läsa och förstå dem oavsett förutsättningar och bak- grund. Mallarnas utformning och hur de används bör ses över. Man bör gå igenom hur kvalitetskraven på tolkningen ser ut och hur de följs ute i verksamheterna. Det behöver tydliggöras vem som äger processen och vem som tar ansvar för att parten förstår och får ta del av hela sitt beslut. tillsattes en utredning om utformningen av beslut och domar inom migrationsområdet. Utredningen, som heter Migrations- språkutredningen, har alltså fått i uppdrag att se över utformningen av beslut och domar på migrationsområdet. Uppdraget omfattar beslut men även domar och beslut från migra- tionsdomstolarna. I uppdraget ingår att kartlägga hur Migrations- verkets beslut i migrationsärenden är utformade och hur enskilda parter, överinstanser och andra myndigheter uppfattar besluten. Mot bakgrund av vad som kommer fram vid detta kartläggnings- arbete ska utredningen lämna förslag till hur utformningen av beslut kan utvecklas. Dessutom ska utredningen ta ställning till om det mot bakgrund av de förslag som lämnas be- träffande beslut finns anledning att utveckla hur migrationsdomstolarnas domar och beslut utformas. För att genomföra kartläggningen av hur enskilda parter upp- fattar beslut har vänt sig till professionella aktörer vid , i form av offentliga biträden. Genom intervjuer med offentliga biträden hoppas utredningen få kännedom om hur enskilda parter uppfattar Migra- tionsverkets beslut. Syftet med kartläggningsarbetet är att få ökad kunskap om vilka problemområden som finns när det gäller möjlig- heterna för enskilda parter att tillgodogöra sig beslut. Man vill kunna ringa in de eventuella svårigheter som kan finnas för enskilda parter med att förstå beslut, men även andra synpunkter, som inte har med begripligheten att göra, är viktiga. har lämnat uppdraget att genom- föra de aktuella intervjuerna till Markör Marknad & Kommuni- kation AB. Resultatet av intervjuerna kommer att utmynna i en rapport till utredningen. Naturligtvis kommer denna rapport inte att innehålla redogörelser för vilket ombud som lämnat vilken upp- gift, dvs. resultatet kommer inte att hänföras till de intervjuade per- sonerna individuellt. Du är verksam som offentligt biträde för enskilda parter vid . Hur många års erfarenhet har du av det? Vilken/vilka kategorier av ärenden hanterar du? -Har du erfarenhet av ärenden som rör ensamkommande barn? Ungefär hur många ärenden har du ? (Om det går att upp- skatta) I ett ärende, hur omfattande kontakter har du som biträde med den enskilde? Inom vilket geografiskt område är du verksam? -Från vilka Migrationsverksenheter kommer besluten i de ären- den du arbetar med? De enskilda parter du företräder, är det en spridning över natio- naliteterna eller arbetar du uteslutande med en eller ett fåtal nationaliteter? Går det att säga något om hur spridningen bland dina huvudmän är avseende kön, ålder, kulturell bakgrund och utbildningsnivå? beslut meddelas ofta genom att den enskilde parten kallas till ett möte vid . Vid mötet får parten kännedom om beslutet och innehållet i det. Brukar du regelmässigt vara närvarande vid sådana möten vid , så att du kan uttala dig om de frågor parter brukar ställa i direkt anslutning till att de får sitt beslut, eller träffar du parterna i ett senare skede? Hur upplever du att parter kan tillgodogöra sig skälen för beslut; varför utfallet vid blev som det blev? -Generellt skiljer det sig åt mellan parter som fått bifall respek- tive avslag? Har även parter som fått bifall synpunkter på utformningen av beslut? -Uttrycker parter någon uppfattning om tolkens insats och dennes betydelse för möjligheten att tillgodogöra sig Migra- tionsverkets beslut? Om ja, i så fall vad har man åsikter om? -Efterfrågar parter en skriftlig översättning av beslutet? -Är parter generellt bekanta med den terminologi som används i besluten, på så sätt att parterna förstår vad det innebär att få bifall eller avslag, eller efterfrågar de en mer jordnära för- (exempelvis du får stanna eller du måste åka till- baka)? Tycker parter att beslutets motivering är tillräckligt utförlig? Uttrycker parter någon uppfattning om beslutets utformning såvitt gäller disposition? Kan parter särskilja mellan vad som är deskriptiva delar och vad som är de egentliga skälen? Har parter framfört någon synpunkt på om beslutet är kort- fattat/alltför långt? Om parten är missnöjd med beslut, upplever han/hon att beslutet anger vilka möjligheter till en fortsatt pröv- ning som finns? Hemlandsbeskrivning och egen berättelse Framgår det, enligt parternas uppfattning, vad redogörelsen av situationen i hemlandet grundats på (hur fakta inhämtats)? -Tycker parter att beslutet innehåller en redogörelse för vilka slutsatser dragit av hur hemlandssituationen är? Uttrycker parter att har återgett parternas egna uppgifter på rätt sätt? Innehåller beslutet, enligt parternas uppfattning, en tydlig redo- görelse för hur bedömt parternas egna upp- gifter? När det gäller den språkliga svårighetsgraden, används, enligt parternas uppfattning, ett komplicerat språk eller är svårighets- graden lagom (när det exempelvis gäller ordval, fackord, etc.)? Känner du till något om hur parter uppfattar tonen i beslutet, är den allmänspråklig eller framstår den som juristspråklig? Förstår parter den rättsliga argumentationen i beslut? Kan de tillgodogöra sig denna? Vill parter ha mer rättslig argumentation? Eller innehåller be- slutet för mycket juridik? I de fall då du har företrätt ensamkommande barn, har dessa barn/ungdomar lämnat några synpunkter som avviker från de som framkommit från vuxna parter? I de fall då du har företrätt parter med barn, har parterna lämnat synpunkter på hur barnens situation (barnens egna skyddsskäl) hanterats i beslutet? Upplever parten att barnets situation särskilt hanterats i beslutet eller uppfattar man det som att en samlad bedömning av hela familjens situation har gjorts? Om det inte framkommit tidigare i intervjun: De svar du lämnat, skiljer de sig åt mellan parter beroende på ursprungsland, ålder, kön, utbildningsnivå, kulturell bakgrund etc. eller är det generella synpunkter? Framför parter synpunkter på sättet de får del av beslutet, dvs. mötet på där de underrättas om beslutet? Upplever de att de får beslutet förklarat för sig på ett tillfreds- ställande sätt på mötet på ? Efterfrågar parter uppgift om vem som fattat beslutet? beslut utformas regelmässigt utifrån mallar. Framför parter synpunkter på detta? Enligt din erfarenhet, vad har störst betydelse för en parts möj- lighet att förstå sitt beslut? Med andra ord: Är det skriftliga beslutet viktigast eller tolkens insats? Eller kanske hur hand- läggaren lägger fram beslutet i de fall då en part får beslutet meddelat vid ett möte vid ? Vilket moment spelar störst roll för partens möjlighet att tillgodogöra sig sitt beslut? Stort tack för medverkan! För den intresserade finns utredningens direktiv att hitta på webb- sidan för (), med direktivnummer 2012:02. Utredningens betänkande ska lämnas och kommer bl.a. att finnas tillgängligt på samma hemsida. Om man vill komma i kontakt med utredningen så går det bra att höra av sig till utredningssekreteraren (eller ). Beslutsexempel – fullständigt beslut Denna bilaga innehåller ett exempel på hur ett beslut från Migra- tionsverket kan utformas. Syftet med beslutsexemplet är endast att illustrera våra överväganden när det gäller hur utformningen av besluten kan utvecklas. Beslutsexemplet är inte uttömmande. Ett besluts struktur och skrivningar kan naturligtvis påverkas av många faktorer, som exem- pelvis hur man väljer att redovisa frågan om tillräcklighet eller frågan om hur tillförlitligheten i en sökandes uppgifter har bedömts. Besluts- exemplet är därför inte tillämpbart på samtliga ärenden där samma eller liknande frågor som i exemplet behandlas. Vi använder inte du-tilltal i beslutsexemplet. Våra överväganden i denna fråga framgår av avsnitt 7.5.4. Lagtext bör enligt våra över- väganden (se avsnitt 7.5.5) endast kortfattat redovisas i besluten och i sin helhet i stället framgå av en bilaga till beslutet. Någon sådan bilaga innehåller vårt beslutsexempel inte. Rubrikerna i beslutsexemplet är numrerade för att bättre åskådlig- göra beslutsstrukturen och rubriknivåerna. Sakuppgifterna om sökanden i beslutsexemplet är fingerade och inte hämtade från något verkligt beslut från . Ärende om uppehållstillstånd Sökande N(förnamn) N(efternamn), , kvinna i X-land , 123 45 Y-köping Advokaten , Advokatfirman , , 123 45 Y-köping 1.NN:s ansökan om uppehållstillstånd och arbetstillstånd avslås. 2.NN beviljas inte statusförklaring. Hennes ansökan om rese- dokument avslås. 3.NN utvisas ur med stöd i bestämmelserna i 8 kap. 7 § utlänningslagen (2005:716). Utvisningen ska ske genom att NN reser till . Om NN kan visa att något annat land kan ta emot henne, får hon i stället resa dit. 4.NN ska enligt 8 kap. 18 a § utlänningslagen lämna senast efter det att detta beslut har fått rättslig verkan. Om NN inte lämnat landet , kan hon komma att få ett återreseförbud enligt 12 kap. 15 a § utlänningslagen. 5.A A-son får ersättning för sitt uppdrag som offentligt biträde med , varav är moms. Staten ska betala ersätt- ningen till A A-son. betalar ut ersättningen. SOU 2013:37 Bilaga 5 NN reste in i . Hon begärde asyl och ansökte om uppehållstillstånd. Hon har också ansökt om arbetstillstånd och om att få resedokument. Som skäl för sin an- sökan om uppehållstillstånd har NN angett att hon behöver skydd och att hon ska bedömas som flykting, alternativt skyddsbehövande eller övrig skyddsbehövande. NN har också gjort gällande att hon har rätt till uppehålls- tillstånd i , eftersom det i hennes fall finns synnerligen ömmande omständigheter. 2 NN:s berättelse och bevisning NN har berättat att hon kommer från X-land och att hon levde under svåra förhållanden där. Hennes uppväxt var fattig och hon har även som vuxen haft svårt att försörja sig. Eftersom hon inte är gift, har hon haft det svårt med arbete. Ensamstående kvinnor har inte så lätt att få arbete i hennes hemland. Hennes religion utövas av en minoritet i X-land och hon känner sig förföljd av den religiösa majoriteten i hemlandet. blev hon misshandlad i samband med att hon deltog i ett religiöst möte. Vid mötet medverkade hon i en demonstration som hölls till stöd för rätten att utöva minoritetsreligionen. Det uppstod tumult och hon blev misshandlad, vilket en av hennes vänner filmade. Efter misshandeln gick hon till läkare och hon har fått sina skador dokumenterade i patientjournalen och genom fotografier. I X-land är det politiska läget oroligt. Det pågår konflikter mellan olika intressegrupper och det förekommer våld. Det är ibland osäkert att röra sig utanför hemmet, eftersom man riskerar att komma för nära någon pågående strid mellan olika grupper. NN lämnade sitt hemland för att i stället bosätta sig någonstans där hon kan utbilda sig och arbeta för att försörja sig. Hon vill bo där hon kan känna sig trygg och inte behöver vara rädd för att ut- öva sin religion eller för att hamna för nära olika stridigheter. När NN var barn var hon allvarligt sjuk och hon har fortfarande vissa besvär med anledning av detta. Hon har gått på regelbundna läkarbesök, men sjukvården i X-land är inte så bra och hennes hälsa är därför inte god. NN har som bevisning gett in -en identitetshandling motsvarande utdrag ur folkbokföringen från X-land -en kopia av journalutdrag -en dvd-film. 3 NN:s identitet och ursprung Det första som ska ta ställning till är NN:s iden- titet och hennes ursprung för att komma fram till mot vilket eller vilka länder som hennes behov av skydd ska bedömas (jfr MIG 2007:12). anser att NN har gjort uppgifterna om sin identitet och sitt ursprung sannolika. NN har gett in ett pass och ett utdrag från folkbokföringen i X- land. Landet har ett fungerande system för administration av iden- titetshandlingar och det är möjligt för medborgare att få passhand- lingar därifrån. Det finns inte skäl att ifrågasätta de handlingar som NN har gett in. anser därför att NN har gjort sannolikt att hon är den person hon säger sig vara och att hon kommer från X-land. 4 Uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov övergår nu till att pröva frågan om NN kan få uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov. Rätt till skydd i har en person som anses vara flykting, alternativt skyddsbehövande eller övrig skyddsbehövande. Bestämmelserna om vem som anses som flykting finns i 4 kap. 1 § utlänningslagen. Det finns flera anledningar till att en person kan bedömas vara flykting. Relevanta lagregler redovisas i en bilaga (i avsnitt x) till detta beslut. Lagen anger bl.a. att en utlänning som är utanför det land som han eller hon är medborgare i, därför att han eller hon känner en välgrundad fruktan för att bli förföljd på grund av sin religiösa upp- fattning eller sitt kön, anses som flykting. En förutsättning är dock att personen i sitt hemland inte kan få något skydd från förföljel- sen. En flykting kan få flyktingstatusförklaring och resedokument. 4.1.2 anser att NN inte är flykting anser att NN inte är flykting. Hon kan därför inte få flyktingstatusförklaring eller resedokument. Skälen för detta är följande. NNhar berättat att hon i sitt hemland har svårigheter att utöva sin religion, eftersom majoriteten av landets befolkning har en annan religion. Hon har också berättat att hon blev attackerad isamband med att hon deltog i ett religiöst möte och en demon- stration. IX-land råder officiellt sett religionsfrihet. NN:s religion ut- övas av en minoritet av befolkningen, men religionen kan trots det imånga fall utövas fritt i landet. Det finns vissa uppgifter om att den religiösa minoriteten i landet har utsatts för förföljelse från den religiösa majoriteten utan att myndigheterna har ingripit. Uppgifter om förutsättningarna att utöva sin religion i X-land finns i rappor- ten UD, Mänskliga rättigheter i X-land, och framgår också av information från Human Rights Watch i rapporten i X-land, (se Lifos nr x respektive x). Enligt Migrations- verkets bedömning kan det dock inte sägas att personer med NN:s religiösa uppfattning förföljs som grupp i X-land. Frågan är i stället vilken risk för förföljelse som NN själv löper om hon reser tillbaka till sitt hemland. Till stöd för den förföljelse som NN menar att hon riskerar har hon gett in ett utdrag ur sin patientjournal, en dvd-film och foto- grafier som visar blåmärken och skrapsår på hennes armar, rygg och ben. I journalen har läkaren konstaterat att NN har ett antal blå- märken och skrapsår på kroppen. Läkaren har också antecknat att NN har berättat att hon fått blåmärkena när hon blivit misshandlad vid en demonstration som hölls i anslutning till ett religiöst möte. Läkaren har konstaterat att skadorna var lindriga och att NN inte behövde någon medicinsk vård. På dvd-filmen syns att NN rör sig i en folksamling som verkar vara ett demonstrationståg. Det framgår också att hon knuffas omkull av två män och blir sparkad minst två gånger. Männen springer därefter vidare och NN reser sig upp och går därifrån. Enligt uppfattning stöder den bevisning som NN har gett in hennes berättelse om att hon blivit misshandlad och att detta har skett när hon har deltagit i en demonstration för rätten att utöva sin religion. Genom denna bevisning och NN:s berättelse anser att NN har gjort sannolikt att hon har utsatts för våld och att det har samband med den reli- gion som hon vill utöva. När riskerna för NN att återvända till sitt hemland bedöms är utgångspunkten att det saknar betydelse om hon kan undvika dessa risker genom att avstå från att utöva sin religion (se EU-dom- stolens dom i de förenade målen C-71/11 och C-99/11, §§ 73-80). Att NN utsatts för våld och att våldet har samband med hennes religionsutövning är en allvarlig indikation på att hennes fruktan för förföljelse är välgrundad om det inte finns goda skäl att anta att våldet inte kommer att upprepas (se Skyddsgrundsdirektivet, 2004/83/EG, artikel 4.4). Förföljelse måste bestå av handlingar som är tillräckligt allvarliga till sin natur eller på grund av upprepning (se Skyddsgrundsdirektivet, artikel 9.1 a). Det våld som NN har berättat att hon utsatts för har varit be- gränsat och inträffat . Mot bakgrund av det som är känt om förutsättningarna att utöva religion i X-land, att det våld som drabbat NN varit av mindre allvarlig natur och att det inte heller upprepats, är det inte rimligt att tro att hon riskerar för- följelse på grund av sin religion om hon återvänder till sitt hemland. NN är därför inte att anse som flykting på grund av sin religiösa uppfattning. NN har berättat att hon som kvinna har svårt att få arbete i X- land. Men arbetsmarknaden i landet är öppen även för kvinnor (se UD, Mänskliga rättigheter i X-land, , Lifos nr x) och de svårigheter NN upplevt med att få arbete är inte tillräckliga för att hon ska bedömas vara flykting på grund av att hon är kvinna. En utlänning som inte är flykting kan bedömas som alternativt skyddsbehövande. Bestämmelserna om detta finns i 4 kap. 2 § ut- länningslagen. Relevanta lagregler redovisas i en bilaga (i avsnitt x) till detta beslut. Lagen anger bl.a. att en utlänning kan vara att anse som alter- nativt skyddsbehövande om han eller hon befinner sig utanför sitt hemland, därför att det finns grundad anledning att anta att utlän- ningen vid ett återvändande till hemlandet skulle löpa risk att straffas med döden eller att utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning eller som civilperson skulle löpa en allvarlig och personlig risk att skadas på grund av urskillningslöst våld med anledning av en yttre eller inre väpnad konflikt. En förutsättning är att personen i sitt hemland inte kan få något skydd. En person som är alternativt skyddsbehövande kan få alternativ skyddsstatusförklaring. 4.2.2 anser att NN inte är alternativt skyddsbehövande anser att NN inte är alternativt skyddsbehövande. Hon kan därför inte få alternativ skyddsstatusförklaring. Skälen för detta är följande.