sou · H1B362 · 2013-09-12 00:00:00 — Vi föreslår ett system med två sanktioner i en domstol vilket inne- bär att och anmäler misstänkta brott med grund i en felaktighet eller passivitet till åklagaren som, om det finns förutsättningar för det, ska väcka åtal för brottet och sam- tidigt yrka att skattetillägg eller tulltillägg ska tas ut med grund i samma felaktighet eller passivitet. åklagaren utreder ett misstänkt brott får och inte meddela beslut om skatte- eller tulltillägg. Beslutar åklagaren att väcka åtal avseende det misstänkta brottet hanteras skatte- eller tulltillägg i allmän domstol och eller får inte meddela beslut om att ta ut skattetillägg eller tulltillägg avseende den fel- aktigheten eller passiviteten. Omvänt får åklagaren inte besluta att väcka åtal eller utfärda strafföreläggande avseende en viss felaktig- het eller passivitet om eller redan har tagit ut skatte- eller tulltillägg beträffande samma felaktighet eller passi- vitet. I många av de misstänkta brott som anmäls till åklagaren kom- mer åtal inte att väckas. För att dessa fall inte ska undgå sanktion helt ska åklagaren underrätta eller om en felaktighet eller passivitet är föremål för utredning om brott. När verken får en sådan underrättelse från åklagaren står det dem fritt att utreda frågan och eventuellt ta ut skatte- eller tull- tillägg avseende felaktigheten eller passiviteten. Förslaget redovisas i 9 kap. Avsikten med systemet med två sanktioner i en domstol är bl.a. att sanktionerna ska samordnas bättre. Utgångspunkten är att såväl en straffrättslig som en administrativ sanktion ska påföras. Det är svårt att förutsäga hur domstolarnas tillämpning av sys- temet med två sanktioner i en domstol kommer att påverka uttaget av skattetillägg eller tulltillägg. Avsikten är att någon större föränd- ring inte ska ske men finns en möjlighet att uttaget av skattetillägg eller tulltillägg minskar något eftersom förutsättning- arna för samordning av de två sanktionsformerna blir bättre när prövningen sker samlat vid samma tillfälle. 15.2.3Effekter för enskilda och företag Avsikten med förslaget är att stärka rättssäkerheten för den en- skilde i skatte- och tullprocessen. I det stora flertalet fall kommer ett beslut om skattetillägg att meddelas relativt tidigt i processen, precis som , och den enskilde kan då känna sig säker på att ytterligare sanktioner avseende den aktuella felaktigheten eller passiviteten inte är att påräkna. I de situationer då en anmälan om brott görs till åklagaren som t.ex. beslutar att inte inleda förunder- sökning och Skatte- eller till följd härav beslutar om skatte- eller tulltillägg, kan processen att få ett slutligt avgörande bli något längre än vad den är . Även för de personer som hamnar i systemet med två sanktioner i en domstol, dvs. då både en straffrättslig och administrativ sanktion prövas av allmän domstol, har systemet fördelar. Sanktionerna kan samordnas bättre och den enskilde skyddas från att behöva bli föremål för mer än en process beträffande en och samma felaktighet eller passivitet. Det är svårt att uttala något om hur många fall som berörs av vårt förslag. Enligt uppgift från och Eko- brottsmyndigheten avslutades 3 277 brottsmisstankar enligt skattebrottslagen med väckt åtal. Ett väckt åtal kan dock innehålla flera brottsmisstankar varför det inte går att säga något om antal fall som berörs. Av statistiken går inte heller att utläsa om brottsmisstankarna avser fysiska eller juridiska personer. Flertalet av brottsmisstankarna torde dock gälla juridiska personer som inte omfattas av vårt förslag. I det stora flertalet av brottsmisstankarna torde dock skattetillägg vara aktuellt. Företagen förväntas inte beröras nämnvärt av förslaget om två sanktioner i en domstol. Förslaget riktar sig i huvudsak till fysiska personer som kan drabbas av två sanktioner, en administrativ och en straffrättslig. Av Högsta domstolens beslut , mål nr B 4946-12, kan utläsas att om ett skattetillägg riktar sig mot en juridisk person och en fysisk person har krävts på betalning av skattetillägget som tagits ut av den juridiska personen hindrar be- slutet om skattetillägg att åtal grundat på samma felaktighet eller passivitet väcks mot den fysiska personen. Förslaget om två sanktioner i en domstol innebär att de ärenden som innehåller en felaktighet eller passivitet som kan utgöra grund både för att ta ut skatte- eller tulltillägg och för en straffrättslig sanktion hanteras av åklagaren. eller ska bedöma om det finns grund för att anmäla misstänkt brott till åklagaren avseende en viss felaktighet eller passivitet och sedan avvakta åklagarens beslut i frågan innan ytterligare åtgärder vidtas. och anmäler misstänkta brott till åklagaren och åklagaren utreder brottsmisstanken. Detta inled- ande skede i systemet med två sanktioner i en domstol bör således inte innebära några förändringar för de inblandade myndigheterna. Om åklagaren anser att det finns grund för att väcka åtal av- seende felaktigheten eller passiviteten ska åklagaren, enligt vårt för- slag, även yrka att skattetillägg eller tulltillägg tas ut i brottmåls- processen. I de fall då åklagaren yrkar att skattetillägg eller tulltillägg ska tas ut av allmän domstol ska /inte vidta några ytterligare åtgärder avseende felaktigheten eller passiviteten. En konsekvens av förslaget är således att de ärenden som innehåller en felaktighet eller passivitet som kan utgöra grund för både skatte- tillägg/tulltillägg och straffrättslig sanktion flyttas över till allmän domstol från /och allmän förvaltnings- domstol. , och allmän förvaltningsdomstols arbetsbörda kan således förväntas minska något till följd av för- slaget. Åklagarens och allmän domstols arbetsbörda bör öka i och med dessa nya arbetsuppgifter. Med anledning av att arbetsbördan kan antas öka för allmän domstol i samband med att skatte- och tulltilläggsmål flyttas från /och allmän förvaltningsdomstol till allmän domstol kan det finnas anledning att föra över medel från Skatte- verket och allmän förvaltningsdomstol till allmän domstol, Åklagar- myndigheten och . Minskningen av Tull- verkets arbetsbörda kan förväntas bli mycket liten, eftersom antalet tulltillägg som påförs fysiska personer är lågt, enligt uppgifter cirka fem . Hur många mål gällande skattetillägg som kommer att flyttas från allmän förvaltningsdomstol till allmän domstol är svårt att uppskatta (se avsnitt 15.2.3). Totalt sett kommer systemet med två sanktioner i en domstol inte att innebära något merarbete. I nuvarande system prövas skatte- eller tulltillägget oftast tillsammans med beskattnings- eller tull- taxeringsfrågan. Brottmålet, som också har ett nära samband med den underliggande beskattnings- eller tulltaxeringsfrågan prövas för sig. I det föreslagna systemet kommer skatte- eller tulltillägget att prövas tillsammans med brottmålet i stället och beskattnings- eller tulltaxeringsfrågan kommer att prövas ensam. Den effektivitets- vinst som görs när brottmål och skatte- eller tulltillägg handläggs tillsammans gjordes tidigare hos och och allmän förvaltningsdomstol när skatte- eller tulltillägg prövades tillsammans med beskattnings- eller tulltaxeringsfrågan. En konsekvens av förslaget om två sanktioner i en domstol är att det s.k. vitesskattetillägget förlorar sin funktion i de situationer då det finns anledning att anmäla ett misstänkt brott till åklagaren. skönsbeskattar den som är deklarationsskyldig och tar ut skattetillägg enligt 49 kap. 6 § skatteförfarandelagen (2011:1244), SFL. Kommer en deklaration in till inom vissa angivna tidsfrister ska skattetillägget undanröjas enligt 49 kap. 7 § SFL. Enligt vårt förslag får inte ta ut skattetillägg då en brottsanmälan görs enligt 17 § skattebrottslagen (1971:69). I de fall då grund finns för att meddela beslut om skönsbeskattning och anmäla misstänkt brott förlorar därför möjligheten att ta ut ett skattetillägg som påtryckningsmedel för att få in en dekla- ration. Risken är då att någon deklaration inte kommer in i dessa ärenden. Det är svårt att säga i hur många fall detta kan bli aktuellt eftersom det inte finns statistik över hur många brottsanmälningar som grundar sig i beslut om skönsbeskattning. Det är också svårt att säga om vitesskattetillägget fungerar som ett effektivt påtryck- ningsmedel i de situationer då brottsanmälan görs. 15.2.5Effekter på personlig integritet Förslaget om två sanktioner i en domstol innebär att uppgift om brottsanmälan registreras i it-stöd för brottsanmäl- ningar. registreras brottsanmälningarna i it-stödet men gallras från det att ärendet avslutas. Vi anser att upp- giften ska gallras när får underrättelse om att felaktig- heten eller passiviteten är föremål för utredning om brott eller senast efter det att uppgiften registrerades. Konsekvensen för den enskilde är att en misstanke om brott kan finnas registrerad hos än vad den är . Uppgiften är dock sekretessbelagd hos och får bara behandlas i beskattningsverksamhet. Vad avser sker inte någon ytterligare registrering av misstanke om brott än den som sker . Enligt vårt förslag ska den tjänsteman som avser ta ut tulltillägg söka och få information om felaktigheten eller passiviteten är, eller har varit, föremål för utredning om brott. Vårt förslag påverkar således inte den person- liga integriteten inom tullområdet. Förslaget om två sanktioner i en domstol påverkar inte brottslig- heten eller det brottsförebyggande arbetet. Genom systemet finns det en liten risk att den som gjort sig skyldig till skattebrott kan undkomma det straffrättsliga förfaran- det om meddelar ett beslut om att ta ut skattetillägg avseende samma felaktighet eller passivitet i ett tidigt skede. Några effekter på brottsligheten torde detta inte ha. Vi föreslår en tydlig avgränsning av begreppet normalt tillgängligt kontrollmaterial. Genom avgränsningen får begreppet en ny inne- börd varför vi även föreslår att uttrycket normalt tillgängligt kon- trollmaterial ska ersättas av uttrycket tillgängliga avstämnings- uppgifter. I förslaget definieras avstämningsuppgifter i lagtext. För- slaget innebär också att om den oriktiga uppgiften framgår av till- gängliga avstämningsuppgifter så ska skattetillägg inte tas ut. I och med denna förändring finns det inte längre utrymme att ta ut skattetillägg med en lägre procentsats enligt 49 kap. 12 § SFL varför denna bestämmelse tas bort. Förslaget redovisas i kap. 10. Genom att avgränsa begreppet normalt tillgängligt kontrollmaterial tydligt begränsas de situationer då skattetillägg inte ska tas ut med stöd av 49 kap. 10 § SFL. Förslaget innebär emellertid också att det är tillräckligt att den oriktiga uppgiften framgår av de tillgängliga avstämningsuppgifterna för att skattetillägg inte ska tas ut. Genom denna formulering finns det inte längre möjlighet, förutom med stöd av befrielsebestämmelserna i 51 kap. SFL, att ta ut skattetillägg med en lägre procentsats. Genom avgränsningen av uttrycket avstämningsuppgifter omfattas fler situationer av skattetilläggsreglerna. Förslaget kan därför tänkas medföra att intäkterna från uttagna skattetillägg ökar något. Å andra sidan försvinner möjligheten att ta ut skattetillägg med redu- cerad procentsats och de situationer som tidigare omfattades av denna bestämmelse kommer i stället att gå fria från skattetillägg. kan befrielse medges i flera av dessa fall med stöd av 51 kap. SFL. Enligt uppgift från är dessa situationer inte så många (statistikuppgifter finns inte) och det rör främst över- låtelse av fastighet och s.k. kontrolluppgiftsavstämningar. Förslaget kan därför antas vara kostnadsneutralt. 15.3.3Effekter för enskilda och företag Avgränsningen av tillgängliga avstämningsuppgifter innebär inte att företagen får nya skyldigheter att lämna kontrolluppgifter eller andra uppgifter till . Avgränsningen grundar sig i nuvarande uppgiftsskyldighet. Både för den enskilde och företagen medför vårt förslag en tyd- lig avgränsning av tillgängliga avstämningsuppgifter som är mer förutsebar än vad det varit tidigare vilket stärker rättssäkerheten för den deklarationsskyldige. arbetssätt eller arbetsbörda kommer inte att påverkas av det nya uttrycket tillgängliga avstämningsuppgifter. 15.4Ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning Vi föreslår att skälig ersättning för kostnader ska beviljas om den sökande har behov av hjälp för att ta till vara sin rätt gentemot det allmänna. Rätt till ersättning finns om den sökandes inkomster inte överstiger vissa belopp, talan i målet helt eller delvis har bifallits, frågan i målet är av betydelse för rättstillämpningen eller det finns synnerliga skäl för ersättning. Vid bedömning av behovet av hjälp för att ta till vara sin rätt ska särskilt beaktas om prövningen är enkel, beloppet som är föremål för prövning är obetydligt eller den sökande själv har förorsakat processen. Förslaget redovisas i kap. 11. Vårt förslag innebär utökade möjligheter att få ersättning för kost- nader i skatteärenden och skattemål. Hur detta kommer att inverka på antalet sökande för att erhålla ersättning och utbetalade belopp är svårt att förutsäga. Rätten till ersättning begränsas enligt förslaget av att rätt till ersättning inte finns om sökanden inte har behov av hjälp på grund av att prövningen är enkel, beloppet som är föremål för prövning är obetydligt eller den sökande själv har förorsakat processen. Uppskattning av ökade kostnader för kostnadsersättningar För att uppskatta effekterna av vårt förslag har vi använt uppgifterna om yrkade ersättningar i vår undersökning (se bilaga 10). Undersökningen är inte heltäckande avseende uppgifter om hur många timmar ersättning har yrkats för, svårighetsgraden av ären- det, inkomstuppgifter etc. Den ursprungliga undersökningen har kompletterats med inkomst- och nettoomsättningsuppgifter från . I vissa ärenden har det inte gått att få fram uppgift om inkomst eller omsättning, antingen på grund av avsaknad av person- eller organisationsnummer eller för att någon inkomstuppgift för den som ärendet avser inte går att spåra. Uppgift om inkomst eller nettoomsättning saknas för några ärenden i varje instans. Beräkningarna utgår därför från 114 i stället för 122 mål i för- valtningsrätt och 84 i stället för 94 mål i kammarrätt. Vad gäller uppgift om yrkade timmar är informationen brist- fällig, se bilaga 10, avsnitt 1.7. Uppgift om det antal timmar som den yrkade ersättningen avser finns i 23 av 52 ärenden hos Skatte- verket. I förvaltningsrätten finns uppgift om antalet yrkade timmar i 16 av 114 mål. I kammarrätten innehåller åtta av 84 mål uppgift om antalet yrkade timmar. Antalet yrkade timmar i varje ersätt- ningsärende varierar mycket, allt . Informationen om ersättningsyrkanden i innehåller en viss skevhet. Den underliggande informationen från är inte helt representativ för en normal månad av ersättnings- yrkanden eftersom urvalet innehåller fler ärenden från bostads- rättsföreningar än vad som normalt kan anses vara fallet. Avseende urvalets representativitet i förvaltningsrätt och kammarrätt finns ingen information som indikerar något liknande. Informations- urvalets skevhet hos kommer att leda till en överskatt- ning av kostnadsökningen hos avseende förslaget om ersättningar. Som påpekats ovan och även i avsnitt 11.6.1 innehåller under- sökningen inga uppgifter om ärendenas eller målens beskaffenhet. Därför kan man inte sortera bort fall som enligt förslaget skulle anses utgöra en enkel prövning, avse ett obetydligt belopp eller där den sökande själv genom sitt handlande förorsakat ärendet eller målet. I uppskattningen av tillkommande kostnader för ersättningar, blir vi tvingade att bortse från denna selektion, då information om detta saknas. Bristen på information kan leda till en viss överskatt- ning av de uppskattade kostnaderna. Den insamlade informationen har således brister. Vi använder oss trots detta av den för att beräkna hur mycket ersättningar för kostnader för ombud, biträde eller utredning kan antas öka i anled- ning av vårt föreslag. I tabell 15.1 redovisas antalet fysiska och juridiska personer som uppfyller förslagets kriterier avseende inkomst och omsättning, dvs. antalet fysiska personer med en förvärvsinkomst som inte överstiger 8 prisbasbelopp samt antalet juridiska personer med en redovisad nettoomsättning som inte överstiger . Tabellen redovisar antalet för , förvaltningsrätten och kammar- rätten enskilt. Vad gäller uppgift om yrkade timmar, används den information som finns tillgänglig. I tabell 15.1 anges det genomsnittliga yrkade antalet timmar för samtliga som angett information om yrkade timmar per instans. Då det varit ett fåtal som angett information om yrkade timmar kan ytterligheter som ett lågt antal timmar eller ett högt antal timmar få stor inverkan på det genomsnittliga antalet timmar. Tabell 15.1 Antal personer som uppfyller de föreslagna inkomst- och omsättningskriterierna och genomsnittligt antal yrkade timmar enligt vår undersökning I tabell 15.2 redovisas antalet fysiska och juridiska personer med det ytterligare antagandet att de fysiska och juridiska personer som i undersökningen saknar uppgift om inkomst eller nettoomsättning kvalificerar in i gruppen för beviljade ersättningsyrkanden. Detta antagande görs med utgångspunkt från att det kan antas bli ett ökat antal ersättningsyrkanden med vårt förslag. I tabell 15.2 har det genomsnittliga antalet yrkade timmar i respektive instans justerats upp. Detta gör vi för att ta höjd i beräk- ningen eftersom vårt förslag inte medger ersättning för enklare pröv- ningar. Därmed torde ärendena vara mer omfattande och kräva större hjälpinsatser. Vad gäller kammarrätten så har resonemanget varit att antalet yrkade timmar troligen inte kommer att vara lika många som i förvaltningsrätten eftersom en stor del av huvudargu- menten avhandlats i den lägre instansen. Därför har antalet yrkade timmar i kammarrätten antagits vara hälften av de som yrkats i förvaltningsrätten. Tabell 15.2 Antagande om såväl antal personer som kan omfattas av förslaget som antalet yrkade timmar I tabell 15.3 anges ett genomsnitt av det totala antalet yrkade timmar i de tre instanserna (jfr tabell 15.1) avseende fysiska och juridiska personer som kan antas kvalificera in under utredningens ekonomiska kriterier (jfr tabell 15.2) för respektive instans. Tabell 15.3 Antagande om antal personer som kan omfattas av förslaget och genomsnittligt antal yrkade timmar Beräkningen görs genom att multiplicera antalet personer med antalet yrkade timmar multiplicerat med timkostnadsersättningen multiplicerat . Timkostnadsersättningen var exklusive mervärdesskatt. Efter- som timkostnadsersättningen anges exklusive mervärdesskatt till- kommer en uppräkning med mervärdesskatten av den uppskattade kostnaden. Således uppskattas kostnadsökningen för avseende fysiska personer vara (11*12,3*1166*12*1,25) = 2 366 Kkr. Den sammanräknade kostnadsökningen för vårt förslag uppskattas till ca under de förutsättningar som anges i tabell 15.1, till ca under de förutsättningar som anges i tabell 15.2 och till ca under de förutsättningar som anges tabell 15.3. I avsnitt 11.3.1 anges de totala utbetalda ersättningskostnaderna . Den genomsnittliga utbetalade kostnads- ersättningen ligger på ca . Till detta ska, enligt vårt förslag, tillkomma kostnader för de som uppfyller inkomst- respektive nettoomsättningskriterierna. Sammanräknat kan de fram- tida kostnaderna för utbetalade kostnadsersättningar uppskattas ligga . På grund av ovanstående skev- het i urvalet och det förhållandet att några av dagens utbetalda kostnadsersättningar troligen uppfyller de framtida inkomstkrite- rierna är kostnadsberäkningen något överskattad. Det är dock mycket svårt att exakt avgöra hur stor denna överskattning är. Svårigheten grundar sig inte enbart på skevheten i de underliggande uppgifterna utan även på brister i information, t.ex. avseende i hur många ärenden eller mål ersättning utbetalas inklusive mervärdesskatt och hur många ärenden eller mål som kan antas innebära en enkel pröv- ning. 15.4.3Finansiering av de ökade kostnaderna för ersättning för kostnad för ombud, biträde eller utredning Förslag: Förseningsavgiften i skatteförfarandelagen ska höjas till för aktiebolag eller ekonomisk förening, till för någon annans inkomstdeklaration, särskilda uppgifter och periodisk sammanställning och till för skattedeklaration. För en skattedeklaration som ska lämnas efter föreläggande ska förseningsavgiften höjas till . Förseningsavgiften i tullagen ska höjas till och . Vårt förslag om utökade möjligheter till ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning medför ökade kostnader för den ersättning som kommer att betalas ut. Om våra förslag medför kostnadsökningar för det allmänna ska vi, enligt direktiven, föreslå hur dessa ska finansieras. Våra förslag i övrigt medför inte att det allmänna får några ökade intäkter. Vi måste därför undersöka möj- ligheterna att öka intäkterna från något annat håll. Enligt 48 kap. 6 § SFL ska förseningsavgift tas ut med från aktiebolag eller ekonomisk förening om inkomstdeklarationen inte lämnas . Förseningsavgiften uppgår till om någon annans inkomstdeklaration, särskilda uppgifter eller periodiska sammanställning inte lämnas . Lämnas en skattedeklaration inte uppgår förseningsavgiften till . Om skattedeklarationen ska lämnas efter föreläggande uppgår förseningsavgiften till . Enligt 8 kap. 9 § tullagen ska, om den som deklarerat en vara för övergång till fri omsättning med tillämpning av förenklat deklara- tionsförfarande eller lokalt klareringsförfarande inte har kommit in med kompletterande tulldeklaration då denna senast skulle ha lämnats, förseningsavgift påföras. Förseningsavgiften uppgår till eller, om den som anmodats att lämna deklaration inte fullgjort sin skyldighet inom den bestämda tiden, till . De belopp som gäller för förseningsavgifter enligt skatte- förfarandelagen infördes . De belopp som då gällde tillkom 1987. Beloppen som infördes jämfördes med de för- seningsavgifter som togs ut med stöd av 8 kap. 6 § årsredovisnings- lagen (1995:1554).1 De totala intäkterna för förseningsavgifter upp- gick 2011 till ca för . De totala intäk- terna uppgick till . I tabell 15.4 redovisas intäkter per typ av förseningsärende . Där återges även intäkter från förseningsavgifter. Ett genom- snitt ger en intäkt från förseningsavgifter på ca . En möjlighet att finansiera våra förslag är att höja försenings- avgifterna i 48 kap. 6 § SFL och 8 kap. 9 § tullagen. Avgifterna har varit på samma nivå , dvs. , utan att förändras. Det kan därför finnas anledning att höja avgifterna. Ett syfte med förseningsavgiften är i och för sig att täcka de administrativa merkostnader som föranleds av att en deklaration inte lämnas i tid.2 Vi anser dock att det kan finnas anledning att höja avgiften för att finansiera ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utred- ning i 43 kap. SFL. har möjligheterna att lämna inkomstdeklaration för fysiska personer utvecklats och förenklats betydligt. Trots det förenklade deklarationsförfarandet förefaller således relativt många deklarationsskyldiga fortfarande lämna deklarationer . Mot denna bakgrund förefaller det finnas anledning att höja förseningsavgiften så att den bättre fyller ett annat av sina syften, dvs. att fungera som ett effektivt påtryck- ningsmedel för den deklarationsskyldige att lämna deklaration i tid.3 Vi föreslår en generell höjning av förseningsavgifterna . Detta skulle leda till en höjning med respektive för förseningsavgifterna avseende inkomstdeklarationen för fysiska respektive juridiska personer. Gällande skattedeklara- tioner blir höjningen av förseningsavgiften . En sådan gene- rell höjning skulle uppskattningsvis leda till en intäktsförstärkning om ca . Denna intäktsförstärkning torde täcka den beräknade ökade kostnaden för ersättning för kostnader för om- bud, biträde eller utredning. 2002/03:106 s. 189 f. 2002/03:106 s. 190. 2002/03:106 s. 189. Tabell 15.4 Förseningsavgifter 2012 i miljoner kr 15.4.4Effekter för enskilda och företag