sou · H1B335 · 2013-05-28 00:00:00 — När ett faderskap har upphävts får barnet efter ansökan från barnet eller, om barnet inte ännu är fyllda, efter ansökan från mannen det efternamn som modern bar vid födelsen, BGB 1617 b § 2 st. Ett adoptivbarn förvärvar vid adoptionen adoptivförälderns eller adoptivföräldrarnas familjenamn som efternamn (Geburtsname), BGB 1757 §. Om makarna inte har ett gemensamt familjenamn får barnet ett efternamn i enlighet med vad som gäller för nyfödda barn enligt BGB 1617 § 1 st (se ovan). Familjedomstolen får också, om det finns tungt vägande skäl för att detta är i enlighet med barnets bästa, på ansökan av adoptivföräldrarna och med samtycke från barnet lägga till barnets tidigare efternamn före eller efter det efternamn barnet förvärvar genom adoptionen (regler om sam- tycket ges i BGB 1746 §). Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder Förvärv av annat efternamn, ändring av efternamn, skydd av namn Vid ingående av äktenskap eller partnerskap kan makarna/partnerna anta ett gemensamt efternamn (Ehename, Lebenspartnerschaftsname), BGB 1355 § respektive Lebenspartnerschaftsgesetz (LPartG) 3 §. De får som gemensamt efternamn välja ett namn som någon av makarna bär vid registreringen av det gemensamma namnet. En make/partner vars namn inte väljs som gemensamt efternamn får lägga till sitt tidigare namn före eller efter det gemensamma efternamnet. Namnen i ett på detta sätt bildat dubbelnamn skall förbindas med ett bindestreck, Allgemeine Verwaltungsvorschrift zum Personenstandgesetz (PStG-VwV) p 45.4. I de fall dennes tidigare familjenamn består av mer än ett namn får endast ett av dem läggas till. Efter äktenskapsskillnad får en make/partner återta det efternamn som denne hade för förvärvet av det gemensamma familjenamnet. I tysk rätt anförs personnamn ha en viktig funktion som markör för en persons identitet. Ändring av efternamn i andra fall än de ovan behandlade kan därför endast göras om det föreligger särskilda skäl för ändringen (wichtiger ), Gesetz über die und Vornamen (NamÄndG) 3, 11 §§. Riktlinjer för bedömningen samt exempel på vad som utgör skäl för ändring ges i Allgemeine Verwaltungsvorschrift zum Gesetz über die und Vornamen (NamÄndVwV), pp 34–50. Sådana skäl kan exempelvis vara förväxlingsrisk (p 34) eller om namnet väcker obscena eller löjeväckande associationer (p 35). När stav- ningen eller uttalet av ett namn medför svårigheter som inte är oväsentliga (till exempel långa eller särskilt omständliga namn) är en namnändring som regel rättfärdigad (p 36). I NamÄndVwV pp. 51–55 ges föreskrifter för val av nytt efter- namn för det fall en namnändring godkänns. Det nya efternamnet får inte ge ett falskt intryck av familjerelationer. Ett efternamn som förknippas med en tidigare bärare av namnet, exempelvis en känd historisk person, en känd författare eller en känd politiker kommer i allmänhet inte att beviljas, NamÄndVwV p 54 3 st. Ett tidigare adligt efternamn (Familienname mit einer früheren Adelsbezeichnung) bör endast beviljas i undantagsfall, 4 st. Ett vanligt förekommande namn får inte väljas som nytt efternamn på grund av förväxlings- risken (jfr motsatta regler i dansk och norsk rätt där vanligt före- kommande efternamn i stället är fria att förvärva). Personnamn är också skyddade genom den tyska konstitutionen då namnet anses Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder utgöra en del av personligheten, 1–2 §§. Den tyska författ- ningsdomstolen har meddelat en rad avgöranden i namnfrågor. Det är möjligt att använda sig av ett annat namn än det registrerade personnamnet (såsom artistnamn, pseudonymer) i olika samman- hang under förutsättning att namnanvändningen inte gör intrång i någon annans rätt till ett visst namn. Det är tillåtet att underteckna exempelvis ett kontrakt med ett artistnamn och kontraktet är där- med bindande om det går att fastställa vem personen är.58 Otillåten användning av ett personnamn kan beivras genom förbuds- föreläggande, BGB 12 §. Mellannamn (Zwischenname) Mellannamn används inte generellt i Tyskland.59 I praxis har emellertid föräldrar fått rätt att som ett extra förnamn ge barnet en av barnets föräldrars efternamn om detta inte är barnets familje- namn (geburtsname), se vidare nedan angående föräldrars rätt att välja namn för sina barn.60 En förutsättning för detta är att namnet inte kan antas leda till svårigheter för barnet. Förnamn (Vorname) Det saknas generella lagregler rörande utformningen av förnamn i . för registreringskontorens (Standesamt) formella handläggning av namnärenden ges i Regelungen des Personenstandsgesetzes (PStG), Verordnung zur Ausführung des Personenstandsgesetzes (PStV) och Dienstanweisung für die Standes- beamten und ihre Aufsichtsbehörden (DA). De angivna före- skrifterna är inte bindande för domstolar vid rättsliga avgöranden. Det finns omfattande praxis rörande föräldrars val av förnamn till sina barn samt lagstiftning rörande transsexuella personers namn. Praxis grundar sig i främst i föräldrars rätt och skyldighet att fatta beslut i barnets personliga angelägenheter, GG 1–2, 6 §§ och BGB 1626 §.61 Begränsningarna i föräldrarnas rätt att välja förnamn 58BGH NJW 1996, 997. 59Viss lokal användning synes dock förekomma. 60OLG , beslut 03.05.2011, 20 W 284/10, barnet kunde därmed få efternamnet som förnamn. Se även från samma domstol beslut 14.02.2000, 20 W 190/94. 61Se exempelvis BVerfG, 1 BvR 691/03 från 3.11.2005, pp. 1 – 27, med talrika hänvisningar till tidigare avgöranden av Bundesverfassungsgericht. Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder för barnet tar sikte på om namnet kan påverka barnets välfärd.62 Barnet intressen i (bland annat) namnfrågor bevakas av det all- männa, GG 6 § 1 st.63 Praxis synes dock vara relativt liberal.64 I DA – Regelungen für die anges hur namn får väljas. Anvisningarna i förordningen utgör grund för handläggningen av registreringsärendet, de betraktas inte som bindande rättsliga regler om tillåtlighet och hinder vad gäller val av förnamn. I den mån förvaltningen fattar beslut om att inte regi- strera det namn som föräldrarna har valt för sitt barn så kan frågan efter klagan på beslutet slutligen avgöras av domstol. Domstolen har då att avgöra frågan med hänsyn dels till föräldrarnas rätt och skyldighet att fatta beslut i angelägenheter som rör barnet, 6 § 2 st 1 ledet och BGB 1626 § 1 st, såsom att välja namn, dels till det allmännas skyldighet att övervaka att föräldrarnas beslut inte påverkar barnets välfärd negativt, GG 6 § 2 st 2 ledet. Ord som inte till sitt väsen är namn, exempelvis geografiska angivelser, får enligt förordningen inte väljas som förnamn, p 1. En kortform av ett längre namn är tillåtet (ex. i stället för ), p 3. Endast pojkar får ges mansnamn och vice versa, p 4. Ett undantag härvidlag görs av tradition för namnet som får bäras även av pojkar. En förutsättning för detta är dock att pojken ges minst ett ytterligare könstypiskt namn. Genom för- namnet skall en persons kön kunna läsas ut. Om föräldrarna väljer ett könsneutralt namn ska, enligt förordningen, även ett köns- typiskt namn registreras för barnet, p 5. Förnamn skall inte heller vara oanständiga, löjeväckande etc. (se ovan angående särskilda skäl för namnändring i NamÄndG). Ytterligare möjligheter att ändra ett namn ges i Gesetz über die und die in besonderen Fällen (Transsexuellengesetz – TSG). En person med transsexuell identitet kan efter ansökan få rätt av dom- stolen att ändra sitt förnamn, TSG 1 § 1 st. 62BVerfG, 1 BvR 691/03 från 3.11.2005, p. 63Se exempelvis BVerfG, 1 BvR 576/07 från 5.12.2008, p 12. 64Se praxis angående tillåtna och otillåtna namn på - Personennamen Beratungstelle (rådgivningsscentrum för personnamn), . Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder I enlighet med 18 § PStG (Personenstandgesetz) med hänvisning till 19 § skall ett nyfött barns vårdnadshavare eller, om dessa är för- hindrade, någon annan som antingen har närvarat vid födelsen eller har kunskap om att den har ägt rum, inom vecka muntligen lämna ett meddelande om födelsen vid det lokala registreringskontoret (Standesamt). I födelseregistret skall bland annat barnets förnamn och efternamn registreras, 21 § 1 st p 1 PStG. Om den som lämnar meddelande om ett barns födelse enligt 19 § PStG inte anger vilket förnamn barnet skall ha måste barnets förnamn meddelas muntligen eller skriftligen och registreras inom en månad från barnets födelse, PStG 22 § 1 st. Namnval vid födelse, ingående av äktenskap etc. och namn- ändringar enligt NamÄndG och TG enligt ovan förs in i person- registret (Personenstandsregister – Personenstandsbuch). Registrets förande regleras i PStG med särskilda handläggningsföreskrifter i Allgemeine Verwaltungsvorschrift zum Personenstandsgesetz (PStG- VwV). I regleras namnfrågor i Código Civil (CC)65, i del Registro Civil (RC)66 och i Reglamento del Registro Civil (RRC)67. Begränsningar rörande val av namn regleras i den sist- nämnda förordningen, dvs. begränsningarna rör främst vilka namn som kan registreras i civilregistret. Efternamn (Apellidos) Det spanska namnbruket innefattar användning av flera efternamn. Det är släktskapet som avgör vilka efternamn en person får. Samma regler gäller oavsett om föräldrarna är gifta, ogifta eller om släkt- skapet beror på adoption, CC art. 108. Barnets efternamn består av respektive förälders första efternamn, CC art. 109. 65Civilbalk från 24.07.1889 senast ändrad 23.07.2011. 66Lag om civil registrering från 08.06.1957, senast ändrad 22.07.2007. 67Förordning om lag om civil registrering från 14.11.1958, senast ändrad 09.03.2007. Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder och barn får efternamnet . Föräldrarna har valfrihet avseende ordningen (dvs. Om föräldrarna inte väljer ordnings- följd på efternamnen skall faderns första efternamn föras in i civil- registret som barnets första efternamn och moderns första efter- namn som barnets andra efternamn, RRC art. 194. Den ordnings- följd som har tillämpats för det första barnet skall tillämpas för efterföljande barn. När barnet blivit myndigt får det begära att ord- ningsföljden ändras, CC art. 109 4 st och RRC art. 198. Personer som ingår äktenskap behåller sina tidigare efternamn. Ett efternamn kan ändras av justitieministeriet i enlighet med RC art. 57 med hänvisning till RRC art. 205 ff. Ändring kan med- ges om i) personen faktiskt använder och är känd under det sökta namnet (användningen får inte vara tillfälligt skapad enbart i syfte att få ändringen till stånd) och ii) det sökta efternamnet härstam- mar från båda föräldrarnas släktlinjer. I särskilda fall kan ändringar av efternamn godkännas även om ändringen inte uppfyller de gene- rella kraven. Undantag från kravet om att personen skall använda och vara känd under det namn han eller hon vill få registrerat kan göras om det registrerade namnet är oanständigt eller olämpligt eller om det finns risk för att ett spanskt efternamn utslocknar, RRC art. 208 1 st. Det finns också en möjlighet att göra undantag från samtliga krav för att namnändring skall få göras vid exceptionella om- ständigheter, RRC art. 208 2 st, eller om sökanden har varit utsatt för könsrelaterat våld, RCC art. 208 3 st. Ändring av namn kan också bestå i avskiljande eller sammanfogande av namn, tillfogande eller borttagande av bokstäver eller accenttecken, etc. RRC art. 206 under förutsättning att en sådan ändring är skälig och inte menlig för någon annan. En person som förvärvar spanskt medborgarskap får behålla sitt tidigare efternamn, RRC art. 199. I registret skall maskulin- eller femininformen av ett sådant utländskt efternamn behållas och de får också föras vidare till eventuella barn, RRC art. 200. Ett ut- ländskt efternamn kan också ändras så att det i uttal och skrift anpassas till det spanska språket, RRC art. 209 1 st p 5. Såvitt kunnat utrönas finns det inga regler om skydd för efter- namn i spansk rätt. Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder Mellannamn används inte . Förnamn (Nombre; primer nombre) Vid registrering av ett barns förnamn får det inte bestå av mer än ett sammansatt namn eller två separata namn, dvs. José-Luís eller , RCC art. 192. Föräldrarna väljer vilket/vilka namn barnet skall ha, RCC art. 193 1 st. Föräldrarna får inte välja ett förnamn som i) för sig själv eller tillsammans med efternamnet är vanärande, löjeväckande, föröd- mjukande eller nedsättande, ii) skapar oklarhet om barnets identi- tet (exempelvis användning av ett efternamn som förnamn), iii) kan leda till missuppfattning om personens könstillhörighet, eller iv) redan bärs av ett levande syskon till det nyfödda barnet. Om föräldrarna inte anger något namn på barnet eller om det valda namnet är oacceptabelt skall registerföraren be föräldrarna att välja ett namn. Registerföraren skall varna föräldrarna om att i det fall de inte väljer ett namn för barnet så kan ett namn för barnet föras in i registret genom registerförarens försorg, dvs. denne väljer barnets namn, RRC art. 193 3 st. I regleras frågor om namngivning av barn och ändringar av efternamn på grund av äktenskap i Kodeks rodzinny i opiekuńczy (KRO).68 Ändring av för- och efternamn i andra fall regleras i Ustawa o zmianie imienia i nazwiska ().69 Regler om regi- strering av namn finns i Prawo o aktach stanu cywilnego (ASC).70 68Familj- och förmynderskapsbalk; Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej (ung. – DU) z 2012 r. poz. 69Lag om ändring av namn; DU z 2008 nr 220 poz. lag om registrering av civilstånd m.m.; DU z 2011 r. 212, poz. Lagen reglerar bland annat registrering av födslar, vigslar och dödsfall, ASC 1 §. Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder Efternamn (Nazwisko) Ett barn till gifta föräldrar med samma efternamn får samma efter- namn som sina föräldrar, KRO art. 88 1 st. Om föräldrarna bär olika efternamn skall de välja antingen något av dessa efternamn för barnet eller båda föräldrarnas efternamn sammansatt, de båda efter- namnen skall då förbindas med ett bindestreck. Motsvarande regler gäller för barn vars faderskap fastställs genom bekräftelse, KRO art. 89. Barnets efternamn skall då registreras i samband med bekräftelsen av faderskapet. Samma efternamn skall registreras för samtliga gemensamma barn, KRO art 89 4 st. Om föräldrarna inte väljer ett namn för sitt barn och de inte bär samma efternamn registreras ett efternamn som består av föräldrarnas båda efternamn sammanbundna med ett bindestreck. I de fall det inte har fastställts ett faderskap för barnet får barnet det efternamn som modern bar vid barnets födelse, KRO art. 89 3 st. Har talan om hävande av faderskap vunnit bifall förlorar barnet sin faders efternamn (om detta var barnets efternamn eller en del av det) och får i stället det efternamn som modern bar vid barnets födelse. Gifter sig barnets moder med en man som inte är barnets far kan barnet få det efternamn som makarna antar genom äktenskapets ingående om de är överens om detta, KRO art. 88. Samtycke från barnet krävs om barnet är . Vid adoption av ett barn får adoptivbarnet det efternamn adoptivföräldrarna bär, KRO art 122 1 st. Om adoptivföräldrarna redan har barn får adoptivbarnet samma efternamn som sina adoptivsyskon. Efter ansökan från adoptivbarnet, och med sam- tycke från adoptivföräldrarna, får en domstol besluta att adoptiv- barnet får bära ett sammansatt efternamn bestående av sitt tidigare efternamn och adoptivföräldrarnas, KRO art. 122 2 st. Ändring av efternamn, skyddade efternamn Vid ingående av äktenskap kan makarna gemensamt anta ett av makarnas efternamn. En make kan också behålla det efternamn han eller hon bar som ogift eller bilda ett nytt efternamn bestående av makens tidigare efternamn sammansatt med den andres efternamn, KRO art 25 2 st. Ett sammansatt efternamn får inte bestå av mer än två efternamn vilket således begränsar möjligheten att bilda ett Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder sammansatt efternamn vid äktenskapet om maken redan tidigare bär ett sammansatt efternamn, KRO art. 90. Det uppställs inget krav på att ange ett nytt eller ändrat efternamn med anledning av vigseln, om detta inte görs behåller makarna sina tidigare namn. Om en person antar sin makes efternamn (hela eller som en del i ett sammansatt efternamn) så ändras också efternamnets genus- form. Exempel: och ingår äktenskap och de vill anta mannens efternamn, efternamnen blir då och . I den mån någon av makarna eller båda vill ha ett sammansatt efternamn kan de se ut på följande sätt i) och (vanligast), ii) och (mindre vanligt), iii) och (sällsynt) och iv) och (sällsynt). Det finns möjlighet att ändra sitt efternamn, mindre ändringar eller hela namnet, om det finns synnerliga skäl för ändringen, art 4. Sådana skäl föreligger exempelvis i) om namnet är löje- väckande eller i strid mot mänsklig värdighet (godnością człowieka), ii) om efternamnet är identiskt med ett förnamn, eller iii) personen har annat medborgarskap och namnet kan bäras enligt medborgarskapslandets lag. För en person med flyktingstatus i får namnändring göras endast om det är nödvändigt med hänsyn till dennes rätt till liv, hälsa, frihet eller personliga säkerhet, art. 4 2 st. Om makar genomför en namnändring så ändras även efternamnen för makarnas barn samt för kommande barn, art. 8. Vissa efternamn har särskilt skydd enligt namnändringslagen. Sådant skydd föreligger för namn som bärs eller har burits av kända kulturutövare, vetenskapsmän, politiker eller personer med andra offentliga uppdrag samt militärer, art. 5. Ett skyddat namn får dock förvärvas om sökanden har familjemedlemmar som bär efter- namnet. Det saknas kriterier i polsk namnrätt för nybildning av efter- namn eller förnamn. Namn som skulle kunna omfattas av de nämnda rekvisiten i art. 4 för ändring av namn eller i ASC art. 50 1 st avseende registrering av förnamn för nyfödda (se nedan) kan dock inte registreras som nybildade namn. Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder Mellannamn används inte i , se dock ovan angående möjlig- heten att bilda ett sammansatt efternamn vid exempelvis ingående av äktenskap. Förnamn (Imię) För ett nyfött barn skall barnets föräldrar (vårdnadshavare) välja namn. Föräldrarna skall fatta beslut om namnet gemensamt, en eventuell tvist mellan föräldrarna kan avgöras i domstol, KRO art 97 2 st. Föräldrarna har relativt stor frihet att välja namn. Registrering av ett visst namn kan emellertid vägras i) om föräldrarna anger fler än två namn, ii) om namnet är löjeväckande, obscent/anstötligt eller i diminutivform (smeknamn) eller iii) om namnet inte visar barnets genus, ASC art. 50 1 st. Ett barns föräldrar kan från det att födelsen registrerades lämna en skriftlig anmälan om ändrat namn för barnet vid det lokala registreringskontoret, ASC art. 51 1 st. Även förnamn kan ändras i enlighet med den polska namn- ändringslagen, , art. 1. Motsvarande regler som gäller för ändring av efternamn gäller vid ändring av förnamn. Om ändringen avser ändring av ett barns namn skall båda föräldrarna lämna sam- tycke om de har del i vårdnaden, samtycke krävs också av barnet om det har fyllt , art. 8. Om föräldrarna inte kan komma överens om namnändring kan föräldern vända sig till en domstol som kan ge tillstånd till namnändringen, art. 8 3 st. Registering av personnamn görs i civilståndsboken (księgach stanu cywilnego), ASC art. 2. Uppgifterna i registret anses vara sanningsenliga när uppgiften har införts. För att ändra en påstått felaktig uppgift i registret krävs beslut av domstol, ASC art. 4. Namnlagen (1982:670) trädde i kraft och reglerar den svenska namnrätten på ett i princip uttömmande sätt. Lagen behandlar sålunda namnrätten inte bara från familje- och privat- rättslig synpunkt utan också från materiellt namnrättsliga (immaterial- rättsliga) och administrativa utgångspunkter. Namnrättens inslag av personlighetsrätt lämnas dock utanför och regleras i stället huvud- sakligen i lagen (1978:800) om namn och bild i reklam. Namnlagen bygger på den dubbla föreställningen att namnets funktion av kännetecken för fysiska personer är en offentlig ange- lägenhet som namnet privaträttsligt tillhör den enskilde. Till grund för lagstiftningen ligger också idén om jämlikhet som ett eftersträvansvärt mål i namnrättsligt hänseende samt tanken att barn bör behandlas lika oavsett om föräldrarna är gifta med var- andra eller inte. Jämfört med tidigare lagstiftning ger namnlagen större utrymme åt den enskilde att själv bestämma sitt namn. Kravet på en viss namnstabilitet begränsar dock detta utrymme i flera hänseenden, bland annat genom att det i lagen uppställs restriktioner för upp- repade namnbyten. Förfarandet vid namnbyte kan vara komplicerat men har genom namnlagen förenklats jämfört med hur det var tidigare. I många fall räcker det med en anmälan till för att åstadkomma ett namnbyte. Namnlagen är uppbyggd av fem huvudavdelningar i vilka regle- ras efternamn, mellannamn, förnamn (och gårdsnamn), förfarandet i mål och ärenden enligt lagen samt internationella förhållanden. Den mest omfattande avdelningen – den om efternamn – är i sin tur indelad i åtta underavdelningar. Den del av lagen (49 a–52 §§) som avser internationella förhållanden behandlas inte i denna över- sikt. Namnlag (1982:670) Förvärv av efternamn genom födelsen 1 § Barn till föräldrar med gemensamt efternamn förvärvar genom födelsen det namnet. Har föräldrarna olika efternamn när barnet föds och har de tidi- gare ett eller flera gemensamma barn som står under deras vårdnad, förvärvar barnet genom födelsen det efternamn som det senast födda syskonet bär. Har föräldrarna olika efternamn när barnet föds och är andra stycket inte tillämpligt, anses barnet genom födelsen ha förvärvat det av föräldrarnas efternamn som anmäls till efter födelsen. Anmälan kan i stället avse ett namn som någon av föräldrarna senast har burit som ogift. Görs inte någon anmälan i fall som har sagts, anses barnet genom födelsen ha förvärvat moderns efternamn. Fastställs inte faderskapet efter födelsen, anses barnet genom födelsen ha förvärvat moderns efternamn. Förvärv av efternamn genom adoption 2 § Den som adopteras av makar med gemensamt efternamn för- värvar genom adoptionen det namnet. Har adoptivföräldrarna olika efternamn och har de tidigare ett eller flera gemensamma barn som står under deras vårdnad, för- värvar adoptivbarnet genom adoptionen det efternamn som adoptiv- föräldrarnas senast födda barn bär. Har adoptivföräldrarna olika efternamn och är andra stycket inte tillämpligt, förvärvar adoptivbarnet genom adoptionen det av adoptivföräldrarnas efternamn som dessa anmäler i adoptions- ärendet. Anmälan kan i stället avse ett namn som någon av adoptiv- föräldrarna senast har burit som ogift. Görs inte någon anmälan i fall som har sagts, förvärvar adoptivbarnet genom adoptionen adoptivmoderns efternamn eller, om adoptivföräldrarna är av samma kön, det efternamn som den äldre av dem bär. 3 § Den som adopteras av en person ensam förvärvar genom adoptionen det efternamn som denne bär. I stället för detta namn kan den som adopteras genom adoptionen förvärva ett efternamn som adoptivföräldern senast har burit som ogift, om denne anmäler detta namn i adoptionsärendet. Om en make adopterar den andra makens barn, medför det dock inte någon ändring av barnets efter- namn. 4 § Domstolen kan i adoptionsärendet besluta att den som adopteras skall behålla det efternamn som han eller hon hade före adoptionen. Byte till förälders efternamn, m.m. 5 § Den som vill byta ett efternamn som har förvärvats genom födelsen enligt 1 eller 49 a § till ett annat efternamn som bärs av någon av föräldrarna kan göra detta genom anmälan till Skatte- verket. Har föräldern förvärvat sitt namn enligt 9 eller 10 § genom äktenskap med någon annan än den andra föräldern, krävs att maken i detta äktenskap samtycker till namnbytet. Genom anmälan till kan byte även ske till ett efter- namn som någon av föräldrarna senast har burit som ogift.