sou · H1B342 · 2013-06-12 00:00:00 — En översyn av exempelvis anställningsförhållandena för föredragandena bör dock rimligen ske inför att den nya tillsynsmyndigheten inrättas. Detta kan göras av den genomförandekommitté som föreslås ska arbeta med att förbereda tillsynsmyndighetens arbete (se kapitel 20), alternativt i särskild ordning av regeringen. Kommitténs förslag: Vid för polisen ska det finnas en personalansvarsnämnd. ska pröva frågor som anges i 25 § första stycket myndighetsförordningen för anställda vid myndigheten. är beslutsför enligt vad som anges i 26 § myndighetsförordningen. En personalansvarsnämnd är en partssammansatt grupp vid statliga myndigheter med uppgift att utkräva det disciplinansvar som statligt anställda har enligt . Huvudregeln är att personalansvarsfrågor ska prövas av den myndighet där arbetstagaren är anställd. Kommittén gör därför bedömningen att tillsynsmyndigheten ska ha en egen personalansvarsnämnd. Generaldirektören ska vara ordförande i personalansvarsnämnden. Nämnden ska i övrigt bestå av personalföreträdarna, tre företrädare för myndigheten som generaldirektören utser samt två särskilt förordnade ledamöter. är beslutsför när ordföranden och minst hälften av de andra ledamöterna är närvarande (se 25 och 26 §§ myndighetsförordningen). 15En ny granskning av polisen - konsekvenser för åklagarväsendet? I tilläggsdirektiven uttalar regeringen att i fråga om tillsyn över polisens brottsutredande verksamhet måste det vägas in att den verksamheten bedrivs i nära samarbete mellan polis och åklagare.1 Enligt direktiven ska därför kommittén analysera vad inrättandet av ett fristående granskningsorgan för polisens verksamhet får för konsekvenser för åklagarväsendet. I detta kapitel beskriver kommittén inledningsvis den rättsliga tillsyn som utövas inom . Därefter analyseras vilka konsekvenser en ny fristående granskning av polisens brottsutredande verksamhet får för åklagarväsendet. I det sammanhanget belyser kommittén också gränsdragningsfrågor som kan komma upp mellan för polisen och åklagarväsendet. 1 Dir. 2012/13 s. 5. En ny granskning av polisen - konsekvenser för åklagarväsendet? 15.2.1Uppbyggnaden av den rättsliga tillsynen Tillsynsavdelningen handlägger de tillsynsärenden som riksåklagaren själv ska besluta i som överprövnings- eller klagomålsärenden. Vidare hanterar avdelningen sådana ärenden där det finns anledning att på eget initiativ inleda ett särskilt tillsynsärende.2 Inom avdelningens ansvarsområde ligger också uppgifter som angränsar till att utöva tillsyn, exempelvis frågor om skadestånd. Avdelningen svarar även för att ha överblick över bl.a. den tillsyn som bedrivs vid utvecklingscentrum. När det gäller överprövning av åklagares beslut handläggs sådana ärenden – om inte den enskilde åklagaren vid åklagarkammaren funnit anledning att ompröva och ändra sitt tidigare beslut – vid utvecklingscentrum. Hanteringen av ärenden om överprövning, liksom bl.a. ärenden med begäran om att påskynda en förundersökning, anmälan om jäv mot åklagare m.m., ingår i den del av utvecklingscentrumens verksamhet som benämns andra rättsliga nivån. Högre åklagare på den s.k. andra rättsliga nivån ansvarar för rättslig tillsyn över åklagare på den s.k. första rättsliga nivån, om det inte gäller frågor där riksåklagaren valt att utöva den rättsliga tillsynen.3 Åklagarna vid åklagarkamrarna och riksenheterna vid bildar den första rättsliga nivån medan överåklagare och vice överåklagare vid utvecklingscentrumen utgör den andra rättsliga nivån. Riksåklagaren, som högste åklagare under regeringen, utgör den tredje rättsliga nivån och utövar normalt sett bara tillsyn över åklagare på andra rättsliga nivån.4 2Åklagarväsendets rättsliga tillsyn – Rapport till regeringen, , Rättsavdelningen, . 3Enligt 2 § föreskrifter och allmänna råd om rättslig tillsyn, ÅFS 2012:2, ansvarar högre åklagare på andra rättsliga nivån för rättslig tillsyn över åklagare på första rättsliga nivån om inte riksåklagaren enligt ÅFS 2012:2 ansvarar för den rättsliga tillsynen. 42 § föreskrifter och allmänna råd om rättslig tillsyn, ÅFS 2012:2. En ny granskning av polisen - konsekvenser för åklagarväsendet? En annan del av verksamheten vid utvecklingscentrumen är den rättsliga styrningen. Vad gäller den rättsliga styrningen görs en riskanalys över riskerna för att åklagares rättstillämpning inom respektive rättsområde avviker från kraven på lagenlighet, följdriktighet och enhetlighet. Riskanalysen ligger till grund för förslag om prioriteringar av utvecklings- och tillsynsverksamheten och för tematiska tillsynsprojekt som också tas upp i myndighetens verksamhetsplan. Den tillsyn som utövas vid utvecklingscentrumen har ett tydligt framåtsyftande fokus och ska, enligt föreskrifter och allmänna råd om rättslig tillsyn, bidra till en förbättrad verksamhet.5 5 3 § föreskrifter och allmänna råd om rättslig tillsyn, ÅFS 2012:2. En ny granskning av polisen - konsekvenser för åklagarväsendet? Regeringens bestämning av tillsynsbegreppet6 innebär att det kan diskuteras om den ordinära kontrollverksamhet som bedrivs inom åklagarväsendet i princip faller utanför tillsynsbegreppet.7 Vad gäller den rättsliga tillsynen vid är den dock organisatoriskt skild från den egentliga verksamheten vid åklagarkamrarna.8 Regeringen har uttalat att i de fall då det bedömts finnas skäl för att statliga myndigheter ansvarar för både drift och tillsyn av en verksamhet bör självständighet garanteras genom en tydlig åtskillnad av ansvaret för drift och tillsyn inom organisationen.9 För att bl.a. understryka kontrollverksamhetens självständighet i förhållande till annan verksamhet inom inrättades 2012 vid riksåklagarens kansli en fristående tillsynsavdelning som lyder direkt under riksåklagaren. Chefen för tillsynsavdelningen ingår inte i ledningsgrupp. Anledningen till denna ordning är att tillsynsavdelningen inte ska kunna få frågor om tillsyn över sådan verksamhet eller sådana beslut som avdelningen själv på något sätt varit delaktig i.10 15.2.3Vad omfattar rättsliga tillsyn? Den rättsliga tillsynen innefattar en granskning av om åklagares rättstillämpning är lagenlig, följdriktig och enhetlig. Tillsynen vid utgår från reglerna i 7 kap. 2 och 5 §§ RB. Enligt 7 kap. 5 § RB får riksåklagaren, överåklagare och vice överåklagare överta uppgifter som ska utföras av lägre åklagare. Rättslig tillsyn definieras av som en granskning av rättslig art som utförs av en överordnad åklagare i dennes roll som högre åklagare i mening och som inriktas på frågan om underordnade åklagares rättstillämpning kopplad till 6I tillsynsskrivelsen har regeringen definierat tillsyn som ett begrepp som främst bör användas för verksamhet som avser självständig granskning för att kontrollera om ett tillsynsobjekt följer lagar och bindande föreskrifter. Se kapitel 2. 7Jfr SOU 2007:5 s. 75. 8Åklagarmyndighetens rättsliga tillsyn, Rapport av tillsynsutredning s. 61. 9Tillsynsskrivelsen s. 16. 10Enligt uppgift från Riksåklagarens tillsynsenhet, lämnad till sekretariatet i kommittén vid möte . En ny granskning av polisen - konsekvenser för åklagarväsendet? brottmålsfrågor är lagenlig, följdriktig och enhetlig.11 Följande exempel på rättsliga tillsyn kan nämnas. Tillsyn rörande enskilda ärenden vid en åklagarkammare som begärs av någon (överprövningsärenden, jävsärenden, ärenden om att påskynda handläggning, klagomålsärenden och särskilda tillsynsärenden) Granskning på förekommen anledning rörande enskilda ärenden vid en åklagarkammare Systematisk rättslig tillsyn, främst i form av tematisk tillsyn Utanför området för rättslig tillsyn faller effektivitetskontroll, handläggning av anmälningar om brott av åklagare, utformning av föreskrifter och allmänna råd samt verksamhet av förebyggande art som information, rådgivning, dialoger och andra utvecklingsstödjande insatser.12 Begreppet åklagarmyndighet är ett rent administrativt begrepp.13 Det är alltså den enskilde åklagaren som självständigt fattar beslut i ärenden och som för talan i domstol.14 Åklagare intar en självständig ställning inom rättsväsendet och har långtgående befogenheter bl.a. när det gäller att besluta om olika straffprocessuella tvångsmedel som anhållande, husrannsakan och beslag. Dessutom har åklagare enligt bestämmelserna i 48 kap. RB befogenhet att förelägga bötesstraff och villkorlig dom eller sådan påföljd i förening med böter genom strafföreläggande. Den enskilde åklagaren har i flera avseenden samma självständiga ställning som en domare.15 Rättegångsförfarandet bygger också på att det är en åklagare och inte den myndighet vid vilken han eller hon är anställd som har att agera. 111 § föreskrifter och allmänna råd om rättslig tillsyn, ÅFS 2012:2. 12Åklagarväsendets rättsliga tillsyn – Rapport till regeringen, , Rättsavdelningen, s. 12. 13Åklagarmyndighetens rättsliga tillsyn – Rapport av tillsynsutredning, s. 28. 14Zeteo, lagkommentaren till 7:2 RB. 15Åklagarmyndighetens rättsliga tillsyn – Rapport av tillsynsutredning, s. 28 f. En ny granskning av polisen - konsekvenser för åklagarväsendet? Överprövning är en form av rättslig tillsyn som utövas inom åklagarväsendet. Systemet med överprövning är det viktigaste rättsmedlet för en enskild som är missnöjd med ett åklagarbeslut att få till en ändring av beslutet. Möjligheten till överprövning fyller därför en viktig rättssäkerhetsfunktion.16 Överprövning är också en grundläggande del av åklagarväsendets interna system för uppföljning och kontroll av kvaliteten i åklagarbeslut.17 En överordnad åklagare kan inte bestämma hur en underordnad åklagare ska besluta i ett ärende. Riksåklagaren, överåklagare och vice överåklagare får däremot, enligt 7 kap. 5 § RB, överta uppgifter som ska utföras av lägre åklagare. Ett sådant övertagande innebär att den högre åklagaren träder in i den lägre åklagarens ställe och övertar ansvaret för hela åklagaruppgiften i det aktuella ärendet. Alla åklagarbeslut inom ramen för ett straffprocessuellt förfarande kan bli föremål för överprövning. Som exempel kan nämnas beslut i åtalsfrågor och beslut att inte inleda eller att lägga ned en förundersökning. Även beslut i tvångsmedelsfrågor, som exempelvis ett anhållningsbeslut, kan överprövas. Beslut som ska prövas av domstol, t.ex. ett åtalsbeslut, tas normalt inte upp till överprövning. Det görs i regel inte heller någon överprövning om saken efter framställning kan prövas av domstol, exempelvis ett beslut om beslag. Mest frekvent är överprövning av beslut i åtalsfrågor samt beslut om att lägga ned eller inte inleda förundersökning, dvs. sådana beslut varigenom en åklagare slutligt avgör ett ärende.18 Övertagande av ett ärende med stöd av 7 kap. 5 § RB kan avse hela den fortsatta handläggningen eller en viss begränsad åklagaruppgift i ett ärende. Det kan avse t.ex. ett beslut om att en nedlagd förundersökning ska återupptas till den lägre åklagarnivån. Det är chefen för en åklagarkammare, som i sin arbetsledande roll, avgör vem som ska handlägga ett ärende. Om en överprövning leder till att en förundersökning ska återupptas är huvudregeln att den åklagare som fattat det överprövade beslutet inte ska handlägga ärendet efter överprövningen. Detta är också JO:s bedömning.19 16Åklagarväsendets rättsliga tillsyn – Rapport till regeringen, , Rättsavdelningen, s. 39. 2004/05:26 s. 14. 19JO:s ämbetsberättelse /03, s. 107 ff. En ny granskning av polisen - konsekvenser för åklagarväsendet? Prövning av och Säkerhetspolisens beslut Den nya och Säkerhetspolisen kommer under de förutsättningar som anges i 23 kap. 3 § RB, att kunna leda en förundersökning. Ett beslut från någon av dessa myndigheter om att inte inleda förundersökning eller att lägga ned en förundersökning kommer på begäran av en enskild som berörs av ärendet att kunna överlämnas till åklagare för förnyad prövning. Allmän åklagares behörighet att pröva ett sådant beslut har sin grund i bestämmelserna om förundersökningsledning i 23 kap. RB, som innebär att åklagaren när som helst kan överta ledningen av en förundersökning om så bedöms nödvändigt. 15.3Verksamheten vid för polisen får konsekvenser för åklagarväsendet Kommitténs bedömning: Verksamheten vid för polisen får konsekvenser för åklagarväsendet. Det kan inte uteslutas att en utökad fristående granskning av polisens brottsutredande verksamhet i viss utsträckning kan innebära att tillsynsmyndigheten exponerar åklagarens självständiga roll i den brottsutredande verksamheten. Konsekvenserna är dock inte av sådan art att de bör hindra inrättandet av ett granskningsorgan för polisens omfattande verksamhet eller att den brottsutredande verksamheten ska undantas från den föreslagna tillsynsmyndighetens granskningsområde. Kommitténs förslag: I instruktionen till för polisen ska det regleras att myndigheten ska samverka med åklagarväsendet i tillsynsfrågor. Detta ska även anges i instruktion. I instruktionen till för polisen ska det vidare tydligt anges att om tillsynsmyndigheten, inom ramen för sin tillsyn, finner omständigheter som bör uppmärksammas på ska tillsynsmyndigheten anmäla detta till . Motsvarande ska gälla för . En ny granskning av polisen - konsekvenser för åklagarväsendet? Det övergripande målet för kontroll enligt 7 kap. 2 och 5 §§ RB är att åklagares myndighetsutövning ska hålla hög rättslig kvalitet, dvs. att åklagare fattar materiellt riktiga beslut och att handläggningen är korrekt, sker på grundval av gällande lagar och författningar samt att rättstillämpningen är enhetlig.20 Målet för rättsliga tillsyn påminner om syftet med den tillsyn som kommittén föreslår ska vara uppdraget till den fristående tillsynsmyndigheten för polisen, dvs. granskning av regelefterlevnad. Kommittén konstaterar att eftersom polisens brottsutredande verksamhet bedrivs i nära samarbete med åklagare omfattar granskning av att enskilda åklagares myndighetsutövning håller hög rättslig kvalitet till viss del även polisens brottsutredande verksamhet. I 23 kap 3 § RB anges följande. Beslut att inleda en förundersökning ska fattas av polismyndighet eller åklagaren. Har förundersökningen inletts av polismyndighet och är saken inte av enkel beskaffenhet, ska ledningen av förundersökningen avseende brottet övertas av åklagaren, så snart någon skäligen kan misstänkas för brottet. Åklagaren ska också i annat fall överta ledningen när det är påkallat av särskilda skäl. När förundersökningen leds av åklagaren, får han vid undersökningens verkställande anlita biträde av polismyndigheten. Han får också uppdra åt polisman att vidta en viss åtgärd som hör till förundersökningen, om det är lämpligt med hänsyn till åtgärdens beskaffenhet. Innan förundersökning hunnit inledas, får polisman hålla förhör och vidta andra utredningsåtgärder som är av betydelse för utredningen. En utökad granskning av polisens brottsutredande verksamhet kommer oundvikligt – mot bakgrund av en åklagares möjlighet att leda polisarbetet inom ramen för en förundersökning – att kunna innebära att åklagarens beslutsfattande funktion i den brottsutredande verksamheten exponeras i högre grad . För att för polisen ska kunna utöva en allsidig och väl utvecklad tillsyn över polisens brottsutredande verksamhet är det nödvändigt att tillsynsmyndigheten i sina uttalanden om eventuella brister och fel i polisverksamheten kan beskriva de faktiska omständigheter polisen haft för att utföra sin verksamhet. Sådana omständigheter kan exempelvis avse de beslut som en åklagare som förundersökningsledare har fattat i en brotts- 20 Åklagarväsendets rättsliga tillsyn – Rapport till regeringen, , Rättsavdelningen. En ny granskning av polisen - konsekvenser för åklagarväsendet? För att kunna teckna en riktig bakgrund till de förutsättningar som polisen haft att bedriva en brottsutredning, måste den nya tillsynsmyndigheten i en ärendebeskrivning ha möjlighet att återge konsekvenserna för polisen av en åklagares beslut under en förundersökning. Tillsynen över polisverksamheten innebär alltså att en åklagares centrala funktion i den brottsutredande verksamheten exponeras i den granskning av polisverksamheten som utförs. Den nya tillsynen över polisverksamheten ska, enligt kommitténs mening, dock aldrig utmynna i att för polisen uttalar sig i sådana frågor som rör det materiella innehållet i en åklagares rättstillämpning. Under ett specifikt tillsynsprojekt som omfattar ett antal brottsutredningar skulle det exempelvis kunna komma upp en fråga om en åklagare borde ha inträtt som förundersökningsledare på ett tidigare stadium.21 en åklagare inträder som förundersökningsledare i en brottsutredning som är av juridisk komplexitet kan påverka vilka förutsättningar polisen haft att utföra sitt arbete. Ett annat exempel på granskning av ärenden där åklagarens betydelse för polisens arbete kan behöva belysas skulle kunna vara ett tillsynsprojekt som avser handläggningstiderna för s.k. ungdomsmål. Enligt lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare ska en förundersökning mot den som inte fyllt och som gäller brott på vilket fängelse kan följa, bedrivas med särskild skyndsamhet. Förundersökningen ska som huvudregel avslutas och beslut i åtalsfrågan fattas så snart det kan ske och senast för delgivning av brottsmisstanke. Om en granskning av polisens handläggningstider för ungdomsmål görs kan för polisen behöva beskriva och ta hänsyn till förhållanden som rör en enskild åklagares arbetssituation. Det kan gälla uppgifter om arbetsbelastning och resurssättning inom , vilka inneburit att polisen fått vänta på direktiv från åklagaren om hur brottsutredningen skulle bedrivas vidare. För att tillsynsmyndigheten ska kunna förhålla sig till vilka förutsättningar polisen haft att hålla de föreskrivna handläggningstiderna måste myndigheten också få kännedom om eventuella bakomliggande orsaker till fördröjningen – en utvärdering enligt metodiken i Polisens Underrättelsemodell (PUM), s. 11, ÅM-A 2007/0604, AAC-400-1990-07 och Gemensam inspektion – Granskning av det s.k. Knutbyärendet, s. 5, RPS/ÅM 2/05. En ny granskning av polisen - konsekvenser för åklagarväsendet? Den informationen kan tillsynsmyndigheten få genom granskning av dokumentation i ärendena och genom upplysningar från polisen, men också genom samverkan med . En sådan samverkan bör ske med myndigheten och inte med enskilda åklagare. för polisen ska dock endast uttala sig om polisens förmåga att utifrån rådande förutsättningar följa de föreskrivna handläggningstiderna och inte om åklagarens tillämpning av regelverket. I en bedömning av ett tillsynsärende som rör hur polisen utfört sitt arbete inom ramen för en eller flera brottsutredningar kan det också i andra situationer aktualiseras frågor om åklagares rättstillämpning i ett enskilt fall. Under en förundersökning tar åklagaren en rad enskilda beslut, som exempelvis beslut om husrannsakan eller att ett visst bevismaterial ska tas i beslag. Om för polisen ska granska hur polisen genomfört ett antal husrannsakningar, måste myndigheten bortse från frågan om åklagarens beslut vilar på tillräcklig grund eller om ett sådant beslut borde ha innehållit anvisningar till polisen för hur husrannsakan skulle utföras. Sådana frågor påverkar vilka förutsättningar polisen har haft att utföra sitt arbete, och ska därför sakligt beskrivas av tillsynsmyndigheten, men ingår inte i den granskning som tillsynsmyndigheten ska göra. Saken kompliceras dock av att åklagaren, vid tiden för beslutet om husrannsakan, i och för sig hade insyn i hur polisen bedrev en viss brottsutredning men ändå inte kunde förutse de faktiska förhållandena som påverkade hur polisen utförde husrannsakan. Det bör i sammanhanget påpekas att åklagaren inte har en sådan arbetsledande roll i förhållande till polisen att åklagaren kan styra polisens agerande eller disposition av resurser. Om för polisen ska granska hur väl polisen följer gällande regelverk för beslag, måste myndigheten – på motsvarande sätt som när det gäller åklagarens beslut om husrannsakan – bortse från frågan om grunderna för åklagarens beslut om att ta visst bevismaterial i beslag eller om besluten borde ha innehållit ytterligare direktiv för polisen. Vid en jämförelse med den extraordinära tillsyn som gett JO möjlighet att utöva över polisen kan JO dels uttala sig om polisens En ny granskning av polisen - konsekvenser för åklagarväsendet? hantering av ärenden i enskilda fall och dels i samma beslut uttala sig om åklagarens roll.22 När det gäller de polisledda förundersökningarna kommer eller Säkerhetspolisens beslut om att inte inleda en förundersökning eller att lägga ned en förundersökning att kunna prövas av åklagare. Detsamma gäller de beslut om förundersökningsbegränsning som polisen inom ramen för sitt förundersökningsledarskap i vissa fall kan besluta om.23 Detta innebär att för polisen inte ska utöva tillsyn över sådana beslut. Utgångspunkten är följaktligen att den rättsliga tillsyn som bedriver har ett naturligt fokus på åklagares rättstillämpning och på det materiella regelverk som åklagaren har att tillämpa, medan verksamheten hos för polisen ska utgå från det materiella regelverk som polisen har att följa. Vidare ska tillsynsmyndigheten, enligt kommitténs förslag i avsnitt 12.4, främst granska regelefterlevnaden i verksamhet och ärenden som kan antas återspegla generella förhållanden inom polisverksamheten. Det innebär att tillsynen i normalfallet inte ska utmynna i uttalanden utifrån granskningen av enskilda fall. Oavsett om tillsynsmyndigheten uttalar sig om generella förhållanden, eller i undantagsfall om ett enskilt ärende, ska en tillsyn över polisverksamheten aldrig utmynna i att tillsynsmyndigheten uttalar sig i frågor som rör åklagares rättstillämpning. De slutsatser som en ny fristående granskning över polisen utmynnar i ska, enligt kommitténs mening, också vara tydligt adresserade endast till eller Säkerhetspolisen. Den rättsliga tillsyn som utövas inom har, såvitt kommittén uppfattat, i allt väsentligt inte föranlett några gränsdragningsproblem i förhållande till den ordinära kontroll av polisens verksamhet som sker vid . har också polisen och åklagarväsendet genomfört gemensamma granskningar av uppmärksammade brottsutredningar.24 22Se exempelvis JO:s beslut ; Allvarlig kritik mot i , som inte verkställt en åklagares utredningsdirektiv, vilket fick till följd att bevismaterial förstördes. 2323 kap. 3–4 a §§ RB. 24Det gäller bl.a. brottsutredningarna om den s.k. Hagamannen, Knutby-ärendet och Englafallet. En ny granskning av polisen - konsekvenser för åklagarväsendet? Kommittén gör bedömningen att för polisen i sin tillsynsverksamhet kommer att dels behöva förhålla sig till, dels behöva synliggöra effekterna av en åklagares roll i en förundersökning. granskning av polisverksamheten ska dock, som ovan påpekats, endast leda fram till uttalanden som gäller om polisen i sin brottsutredande verksamhet följt lagar och andra bindande föreskrifter för verksamheten. Förslaget att inrätta för polisen innebär en ny möjlighet till en fristående och närgången granskning av regelefterlevnaden i polisens brottsutredande verksamhet. För åklagarväsendets del innebär den nya tillsynsverksamheten att en åklagares centrala funktion i en förundersökning lyfts fram och beskrivs som en omständighet som påverkat polisens arbete. Enligt kommitténs bedömning är dock konsekvenserna av att åklagarens roll belyses på ett nytt sätt inte av sådan art att de bör föranleda att det inte inrättas en tillsynsmyndighet för polisens omfattande verksamhet. Inte heller bör den brottsutredande verksamheten undantas från tillsynsmyndighetens granskningsområde. Särskilt om betydelsen av samverkan Det finns, enligt kommitténs mening, skäl för tillsynsmyndigheten att utveckla en nära samverkan med tillsynsenhet och utvecklingscentrum för att ömsesidigt kunna utbyta erfarenheter och kunskap samt för att få goda idéer när det gäller planeringen av områden för tillsyn.