sou · H1B341 · 2013-06-14 00:00:00 — I 12 kap. 2–4 a §§ SFB anges det nämligen att en försäkrad förälder har rätt till föräldrapenning. Det ställs inget krav på rättslig vårdnad om barnet. Normalt är det ändå bara barnets vårdnadshavare som har en självständig rätt att få föräldrapenning. Det förklaras av 12 kap. 14– 17 §§ SFB. Där anges det nämligen hur dagarna med föräldrapenning ska fördelas. Den som har ensam vårdnad får själv medan dagarna normalt delas lika mellan vårdnadshavarna vid gemensam vårdnad. Den som fått dagarna kan sedan välja att avstå alla utom på sjukpenningnivå till en annan förälder. Först efter ett sådant avstående, som görs genom en skriftlig anmälan till , har andra föräldrar rätt att få föräldrapenning. Det är alltså fråga om en ganska komplicerad konstruktion som innebär att alla föräldrar, en ganska vid krets, har en principiell rätt till föräldrapenning som barnets vårdnadshavare normalt är de enda som har en självständig rätt att få förmånen. De har sedan möjlighet att avstå rätten att få föräldrapenning till andra föräldrar. I princip bör motsvarande bestämmelser gälla även för väntepenning. Det betyder att en ganska vid krets av personer ska betraktas som föräldrar och ha en principiell rätt till väntepenning. Kretsen ska vara avgränsad på samma sätt som när det gäller föräldrapenning. De föräldrar som är vårdnadshavare ska ha en självständig rätt att få väntepenning. För andra föräldrar ska det krävas ett med- givande från vårdnadshavaren, på samma sätt som gäller i fråga om föräldrapenning. Konstruktionen med avstående går dock inte att använda eftersom väntepenningen inte består av ett visst antal dagar som går att fördela mellan föräldrarna. I stället föreslår vi att det ska krävas ett skriftligt samtycke från vårdnadshavaren för att en annan förälder ska ha rätt att få väntepenning. Kravet på samtycke ska alltså fylla samma funktion som kravet på avstående. Har barnet två vårdnadshavare ska det vara tillräckligt att en av dem samtycker till att en annan förälder får väntepenning. När det gäller föräldrapenning kan nämligen varje vårdnadshavare var för sig avstå rätten att få föräldrapenning till en annan förälder. Hur samtycket ska lämnas får vara upp till att avgöra, till exempel om det ska kunna ske via Internet. Samtycket bör emellertid vara skriftligt och det bör också kunna återkallas.12 Efter en återkallelse ska den förälder som tidigare haft samtycke inte längre ha rätt att få väntepenning. Lagen ska därför utformas så att samtycket är ett villkor för att få väntepenning. Vårt förslag: Oavsett antalet barn ska en förälder inte kunna få mer än sammanlagt hel väntepenning per dag. I övrigt ska de allmänna bestämmelserna om föräldrapenningsförmåner i 11 kap. SFB inte ändras med anledning av väntepenningen. I 11 kap. SFB finns det regler som gäller för både föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning. Om inga ändringar görs kommer de att gälla även för väntepenningen. Det är därför nödvändigt att gå igenom bestämmelserna i kapitlet och se om de behöver ändras. Efter några inledande bestämmelser i 11 kap. 1–3 §§ SFB finns det i 4–7 §§ särskilda bestämmelser om det föräldra- och adoptions- begrepp som gäller i fråga om föräldrapenningsförmåner. Vem som bör räknas som förälder när det gäller väntepenning har vi gått igenom i förra avsnittet. Vi ser inga skäl att ändra reglerna i 4–7 §§. I 11 kap. 8–11 §§ SFB finns det allmänna bestämmelser om rätten till föräldrapenningsförmåner. Det handlar om grundläggande villkor för rätten till föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning. Enligt 8 § har en förälder rätt till föräldrapenningsförmåner en- dast för vård av barn som är bosatt i . Detta villkor bör gälla också för väntepenning, även om det med hänsyn till och internationella avtal inte alltid kommer att kunna upprätthållas. 12 Jfr (2013) s. 33. I 9 § finns en bestämmelse som bara gäller för föräldrapenning. Det anges att en förälder inte kan få mer än sammanlagt hel föräldrapenning per dag oavsett antal barn. Den som vårdar två barn på heltid kan alltså inte få dubbel föräldrapenning. Tillfällig föräldrapenning kan däremot lämnas med mer än hel förmån i vissa fall, bland annat när en förälder har sin arbetstid förlagd så att flera arbetspass genomförs under en och samma dag.13 Väntepenningen bör enligt vår mening följa föräldrapenningen i det här avseendet och vi föreslår därför att paragrafen ändras så att en förälder inte kan få mer än sammanlagt hel väntepenning per dag oavsett antalet barn. Även om rätt till väntepenning skulle föreligga avseende flera barn kan föräldern därmed inte få mer än hel väntepenning per dag. Enligt 10 § får föräldrapenningsförmåner som huvudregel inte lämnas till båda föräldrarna för samma barn och tid. Det finns en del undantag, som anges i paragrafen. För väntepenningen ser vi inga skäl för att den någonsin ska kunna lämnas till två föräldrar för samma barn och . Det räcker att den gör det möjligt för en av föräldrarna att vårda barnet i väntan på förskola. Förmånen bör därför omfattas av huvudregeln i 10 §. Det utesluter emellertid inte att två föräldrar kan få väntepenning för en halv dag var eller för två olika barn som båda fått vänta för länge på förskoleplats. Enligt 11 § lämnas inte föräldrapenningsförmåner för dag då en förälder är semesterledig enligt semesterlagen (1977:480). Det bör gälla även för väntepenning och paragrafen bör kvarstå som den är. Anmälan till med mera Enligt 11 kap. 12 § SFB får föräldrapenningsförmåner inte lämnas för tid innan anmälan gjorts till . Detta gäller dock inte om det funnits hinder för en sådan anmälan eller det finns särskilda skäl för att förmånen ändå bör lämnas. Vidare gäller det inte i fråga om tillfällig föräldrapenning i samband med att ett barn avlidit. Den anmälan som krävs kan numera göras via Internet. Kravet på anmälan gäller både föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning (som VAB) och bör gälla även för väntepenning. Den som vill ha väntepenning kommer alltså att behöva göra en anmälan till och förmånen får inte lämnas retro- aktivt för tiden innan anmälan. Om det funnits hinder för anmälan eller om det finns särskilda skäl kan undantag emellertid göras. 13 Se prop. 2008/09:200 s. 415. Enligt 13 § ska vissa regler om arbetsgivarinträde och konsulärt bistånd tillämpas i fråga om föräldrapenningsförmåner. Det innebär att en arbetsgivare eller staten i vissa fall kan inträda i den försäkrades rätt till förmånen. Det finns inte skäl att undanta väntepenningen från dessa bestämmelser, som alltså bör kvarstå oförändrade. Samordning med andra förmåner Bestämmelser om samordning av föräldrapenningsförmåner och andra förmåner finns i 11 kap. 14–16 §§ SFB. Samordningsregler handlar om hur förmåner förhåller sig till varandra och hur man undviker att någon överkompenseras av flera förmåner . Av 14 § framgår följaktligen att föräldrapenningsförmåner inte lämnas om en förälder får sjuklön, sjukpenning eller vissa andra ersättningar. Det gäller för både föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning och det bör gälla även för väntepenning. Man ska alltså inte kunna få väntepenning som de ersätt- ningar som nämns i paragrafen. Paragrafen bör kvarstå oförändrad. Reglerna i 15 och 16 §§ gäller specifikt för föräldrapenning respektive tillfällig föräldrapenning. Ingen av dem bör gälla för väntepenning och vi förslår därför inga ändringar i paragraferna. Väntepenningen aktualiserar ytterligare frågor om samordning och vi återkommer till dessa i nästa avsnitt samt i avsnitt 12.6. Utbetalning till annan än förälder Om en förälder som inte fyllt har rätt till en föräldrapennings- förmån får på begäran av socialnämnden besluta att förmånen helt eller delvis ska betalas ut till någon annan person eller till nämnden att användas till förälderns och familjens nytta. Detta framgår av 11 kap. 17 § SFB, som är den sista paragrafen i 11 kap. SFB. Det finns ingen anledning att undanta väntepenningen från denna bestämmelse, som därför bör kvarstå oförändrad. 11.5Dröjsmålet ger rätt till väntepenning Vårt förslag: En försäkrad förälder ska ha rätt till väntepenning för vård av barn under tid när kommunen inte erbjuder förskola trots att den är skyldig att göra det och trots att den platsdag som gäller för barnet enligt 8 kap. 14 § skollagen har passerats. För rätt till väntepenning ska det dessutom krävas att föräldern till huvudsaklig del faktiskt vårdar barnet och inte förvärvsarbetar. Väntepenning ska inte lämnas om föräldern får föräldrapenning eller tillfällig föräldrapenning. Väntepenning ska lämnas tidigast från och med vardagen efter den platsdag som gäller för barnet och längst till och med vardagen före den dag barnet kan börja förskola eller kommu- nens skyldighet att erbjuda förskola upphör av något annat skäl. Dröjsmålet är kärnan i väntepenningen Vi föreslår att rätt till väntepenning ska föreligga för den som vårdar barn under tid när kommunen inte erbjuder förskola trots att den är skyldig att göra det och trots att den platsdag som gäller för barnet har passerats. Villkoren för väntepenning ska alltså vara knutna till skollagens regler om erbjudande av förskoleplats. Det ska vara kommunens dröjsmål som utlöser rätten till väntepenning. Det första villkoret är dock att kommunen över huvud taget är skyldig att erbjuda barnet förskola. Kravet är egentligen onödigt, eftersom en platsdag enligt vårt förslag bara ska gälla om kom- munen är skyldig att erbjuda förskola (se avsnitt 10.1). Villkoret är dock så pass viktigt att det bör vara ett självständigt kriterium. För att kommunen ska vara skyldig att erbjuda förskola krävs det att barnets vårdnadshavare anmält önskemål om förskola med offentlig huvudman och att barnet hör till dem som ska erbjudas förskola enligt 8 kap. 3–7 §§ skollagen. Kommunen är till exempel inte skyldig att erbjuda förskola om barnet inte kan anses bosatt i kommunen eller om barnet börjat i förskoleklassen. I sådana fall är villkoren för väntepenning inte uppfyllda och ansökan ska avslås. Det andra villkoret är att den platsdag som gäller för barnet har passerats. Som vi sett i avsnitt 10.1 ska platsdagen i regel vara den dag som infaller efter anmälan om förskola. När den dagen har passerats är kommunen alltså i dröjsmål och rätt till väntepenning kan då föreligga. Om föräldern är försäkrad och om övriga villkor är uppfyllda ska ansökan om väntepenning beviljas. Som tidigaste dag för väntepenning föreslår vi vardagen efter platsdagen. Är platsdagen ska väntepenning alltså kunna lämnas tidigast för måndagen därpå. Väntepenning ska dock inte kunna lämnas för tid innan anmälan gjorts till . Det framgår av 11 kap. 12 § SFB, som vi berört ovan. Undantag kan medges om det funnits hinder för en sådan anmälan eller om det finns särskilda skäl för att väntepenning ändå bör lämnas. Som senaste dag för väntepenning föreslår vi vardagen före den dag barnet kan börja förskola enligt ett erbjudande från kommunen eller den dag skyldigheten att erbjuda förskola upphör av något annat skäl. Förmånstiden ska alltså vara konstruerad så att föräldrar kan få väntepenning under hela den tid som dröjsmålet varar. Ingen begränsning till vardagar eller i övrigt Vårt förslag är att föräldrar ska ha rätt till väntepenning även för tid när kommunen inte är skyldig att erbjuda förskola, till exempel under veckoslut eller i samband med större . Det faktum att kommunen i vissa fall bara är skyldig att erbjuda förskola eller bör inte heller påverka rätten till väntepenning. Precis som föräldrapenningen ska vänte- penningen nämligen vara kalenderdagsberäknad och om föräldern ska kunna få av SGI i ersättning krävs det att förmånen kan lämnas för , även under veckoslut, och dessutom för . Föräldrarna skulle annars få betydligt av sin SGI i ersättning. För att väntepenningen ska fungera som en inkomstbortfalls- försäkring bör den alltså kunna lämnas även för tid när kommunen inte är skyldig att erbjuda barnet förskola. En sådan utformning leder också till att den stämmer överens med föräldrapenningen. Villkoret är att kommunen inte alls erbjudit plats Enligt direktiven ska ekonomisk kompensation inte aktualiseras när ett barn erbjuds plats inom kommunen men vårdnadshavaren tackar nej på grund av avståndet till bostaden. Väntepenning ska alltså vara uteslutet i sådana fall. Enligt vår mening bör väntepenning inte heller komma i fråga om förskoleplatsen avviker från vårdnadshavarnas önskemål på något annat sätt. Förmånen är nämligen inte avsedd att kompensera föräldrar för att de erbjuds en annan plats än den de önskar. Den ska tvärtom förbehållas för de fall när kommunen inte erbjuder någon förskoleplats alls inom lagstadgad tid. Har kommunen erbjudit förskoleplats ska väntepenning alltså inte komma i fråga. Det medför att bestämmelserna i inte kommer att korrespondera helt med dem i skollagen. Av 8 kap. 15 § skollagen framgår nämligen att barnet ska erbjudas plats vid en förskoleenhet så nära barnets eget hem som möjligt och att skälig hänsyn ska tas till barnets vårdnadshavares önskemål. Den bestämmelsen kommer inte att ha någon betydelse för frågan om väntepenning. Har kommunen erbjudit en förskoleplats spelar det ingen roll var i kommunen förskolan är belägen eller vilka önskemål barnets vårdnadshavare har. Väntepenning kommer hur som helst inte att kunna lämnas. Skulle en kommun sätta i system att erbjuda plats oskäligt långt bort får det bli en fråga för Skolinspektionens tillsyn. Samma sak gäller om kommunens erbjudanden är oskäliga på något annat sätt. Denna enkla regel måste emellertid förtydligas i några avseenden. För det första ska väntepenning kunna lämnas om kommunens erbjudande inte avser förskola utan pedagogisk omsorg eller någon annan verksamhet. Önskar barnets vårdnadshavare förskola ska barnet enligt skollagen erbjudas just förskola, annars ska vänte- penning kunna lämnas. För det andra ska kommunen inte kunna undvika att väntepenning lämnas genom att erbjuda konfessionell utbildning om vårdnadshavaren motsätter sig det. Det följer av 8 kap. 12 § och 1 kap. 6 § skollagen. Ett erbjudande om konfessionell utbildning kan i så fall inte räknas som ett giltigt platserbjudande. Föräldern ska vårda barnet och inte förvärvsarbeta Ett ytterligare villkor för väntepenning bör vara att föräldern till huvudsaklig del faktiskt vårdar barnet och inte förvärvsarbetar. Motsvarande krav gäller för rätt till föräldrapenning, vilket framgår av bestämmelserna 12 kap. 2 och 3 §§ SFB. Väntepenning ska alltså inte kunna lämnas för tid när en förälder förvärvsarbetar eller gör något annat än att faktiskt vårda barnet. Det kravet är ganska naturligt. När det gäller kravet på faktisk vårdnad av barnet finns det förarbetsuttalanden som kommer att ha relevans även i fråga om väntepenning.14 För att föräldern ska uppfylla kravet ska det finnas en rumslig kontakt mellan föräldern och barnet under större delen av den tid som ersättningen avser. Det hindrar dock inte att föräldern kan uträtta ärenden eller uppgifter som normalt ingår i hushållet och som bara minskar umgängestiden med barnet i en begränsad omfattning. En förälder som bedriver bundna heltidsstudier kan däremot inte anses uppfylla kravet på att vårda barn i den utsträckningen att ersättning kan betalas ut, om inte studierna är förlagda så att föräldern ändå kan anses uppfylla vårdnadskravet.15 Väntepenning och andra föräldrapenningsförmåner Väntepenningen ska enligt vårt förslag inte få lämnas om föräldern får föräldrapenning enligt 12 kap. SFB eller tillfällig föräldrapenning enligt 13 kap. SFB, oavsett om det är för samma barn eller för ett annat barn. Väntepenningen ska på det sättet vara subsidiär. Har föräldern rätt till flera föräldrapenningsförmåner måste han eller hon således avstå från föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning för att kunna få väntepenning. Syftet är att en och samma förälder inte ska kunna få väntepenning och andra föräldrapenningsförmåner . Vårt förslag: Hel väntepenning ska lämnas för dag när föräldern inte förvärvsarbetar. Förvärvsarbetar föräldern någon del av dagen ska tre fjärdedels, halv, en fjärdedels eller en åttondels vänte- penning kunna lämnas beroende på hur mycket föräldern arbetar. Den som har väntepenning på grundnivå ska dock kunna välja fritt bland dessa förmånsnivåer under förutsättning att han eller hon arbetar högst sju åttondelar av normal arbetstid. Väntepenning på sjukpenningnivå ska lämnas för tid som normalt är arbetsfri för föräldern endast om han eller hon i direkt anslutning till den arbetsfria tiden får väntepenning på motsvarande eller högre förmånsnivå. Detta ska dock gälla endast för perioder av arbetsfri tid om . 1978/79:168 s. 47 och 56. 15Se även Kammarrätten i domar i mål nr 7552-1999 och 4110-2000. Vid prövningen av rätten till väntepenning ska visst arbete inte betraktas som förvärvsarbete. Det gäller vård av barn som tagits emot för stadigvarande vård och fostran i förälderns hem och förvärvsarbete som den försäkrade utför när han eller hon får sjukersättning enligt bestämmelserna i 37 kap. 3 § SFB. Hel eller delvis väntepenning På samma sätt som föräldrapenning ska väntepenning kunna tas ut med olika andelar beroende på hur mycket föräldern arbetar och hur stor ersättning föräldern själv vill ha. Det ska med andra ord finnas olika förmånsnivåer. Väntepenning ska kunna lämnas med hel väntepenning för dag när föräldern inte förvärvsarbetar, tre fjärdedels väntepenning för dag när föräldern förvärvsarbetar högst en fjärdedel av normal arbetstid, halv väntepenning för dag när föräldern förvärvsarbetar högst hälften av normal arbetstid, en fjärdedels väntepenning när föräldern förvärvsarbetar högst tre fjärdedelar av normal arbetstid, och en åttondels väntepenning när föräldern förvärvsarbetar högst sju åttondelar av normal arbetstid. Motsvarande regler för föräldrapenning finns i 12 kap. 9 § SFB. Med normal arbetstid avses detsamma som i den paragrafen. Hur stor väntepenning som kan lämnas ska bedömas för med hänsyn till det förvärvsarbete som föräldern faktiskt utför. Till skillnad från föräldrapenning ska väntepenning i princip kunna lämnas , ända till dess att kommunen erbjuder plats eller skyldigheten att erbjuda plats upphör. En förälder har därför inte anledning att ta ut väntepenning på lägre förmånsnivåer, till exempel en fjärdedels väntepenning, för att spara ersättningsdagar. Sannolikt kommer många föräldrar i stället att ta ut hel vänte- penning under dröjsmålet. Det kan dock finnas föräldrar som vill eller behöver arbeta, söka arbete eller studera och möjligheten till lägre förmånsnivåer bör därför finnas, enligt vår bedömning. Väntepenning på grundnivå är ingen inkomstbortfallsförsäkring och det vore därför olämpligt att knyta förmånens storlek till hur stor del av normal arbetstid som föräldern eventuellt förvärvsarbetar. föräldrapenning på grundnivå gäller enligt 12 kap. 9 § SFB att förmånen får lämnas på alla förmånsnivåer så länge föräldern arbetar högst sju åttondelar av normal arbetstid. Vi föreslår att motsvarande bestämmelse ska gälla för väntepenning på denna nivå. Så länge föräldern arbetar högst sju åttondelar av normal arbetstid kommer han eller hon därmed att kunna välja fritt bland förmånsnivåerna. Som framgått tidigare anser vi att väntepenningen inte ska vara knuten till hur många timmar per dag eller vecka barnet ska erbjudas förskola enligt bestämmelserna i 8 kap. skollagen. Det betyder att hel väntepenning ska kunna lämnas även om kommunen bara är skyldig att erbjuda förskola under en begränsad del av dagen. Tid som normalt är arbetsfri för föräldern Föräldrapenning på sjukpenningnivå lämnas för tid som normalt är arbetsfri för föräldern endast om han eller hon i direkt anslutning till den arbetsfria tiden får föräldrapenning på motsvarande eller högre förmånsnivå. Detta framgår av 12 kap. 11 § SFB. Villkoret gäller dock endast för perioder av arbetsfri tid om . Bestämmelsen infördes för att motverka att föräldraförsäkringen utnyttjas på så sätt att föräldrar tar ut föräldra- penning under veckoslut och för att förstärka familjens ekonomi.16 Innan den kom till kunde till exempel den förälder som hade lägst föräldrapenning ta ut den måndag–fredag medan den som hade högst föräldrapenning kunde ta ut den lördag–söndag. Bestämmelserna innebär att en förälder som normalt arbetar måndag–fredag och vill ha föräldrapenning på sjukpenningnivå –söndag måste ta ut föräldrapenning på samma förmånsnivå eller högre även eller måndagen. Detta gäller dock endast om den arbetsfria tiden är . Är den normala arbetsfria tiden längre – vilket den kan vara exempelvis för vissa anställda inom vården – krävs det således inte att föräldern tar ut föräldrapenning i direkt anslutning till . Motsvarande begränsning bör enligt vår mening gälla för vänte- penning på sjukpenningnivån. Det bör inte vara möjligt för en förälder att ta ut väntepenning på sjukpenningnivå endast under tid som normalt är arbetsfri för föräldern. På samma sätt som för föräldrapenning på sjukpenningnivå får det krävas att föräldern i direkt anslutning till den arbetsfria tiden tar ut väntepenning på 16 Se prop. 1994/95:42 s. 15–17. motsvarande eller högre förmånsnivå, om perioden av arbetsfri tid är . Vi föreslår alltså en identisk bestämmelse. Vad som inte betraktas som förvärvsarbete För föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning gäller att två särskilda typer av arbete inte ska betraktas som förvärvsarbete vid prövning av rätten till förmånen. Som förvärvsarbete räknas inte 1.vård av barn som har tagits emot för stadigvarande vård och fostran i förälderns hem, och 2.förvärvsarbete som den försäkrade utför under tid för vilken han eller hon får sjukersättning enligt regler i 37 kap. 3 § SFB. Detta framgår av 12 kap. 10 § och 13 kap. 6 § SFB. Där finns också en hjälpregel. Om det vid tillämpningen av andra punkten inte går att avgöra vilken tid den försäkrade avstår från förvärvsarbete för att vårda sitt barn ska frånvaron i första hand nämligen anses som frånvaro från sådant förvärvsarbete som avses i 37 kap. 3 § SFB. Bestämmelserna i 37 kap. SFB innebär att vissa personer som har sjukersättning kan återgå i arbete utan att rätten till ersättning omprövas. Sjukersättningen ska i stället minskas med hänsyn till en reduceringsinkomst enligt ett system med steglös avräkning. Reglerna om väntepenning bör stämma överens med reglerna om föräldrapenning och det arbete som nämnts bör alltså inte betraktas som förvärvsarbete när rätten till väntepenning prövas. Vårt förslag: Som framgått tidigare ska väntepenning kunna lämnas på två nivåer, nämligen grundnivå och sjukpenningnivå. Väntepenning på grundnivån ska kunna lämnas till en förälder som är försäkrad för bosättnings- eller arbetsbaserad väntepenning. Hel väntepenning på grundnivån ska vara . Sjukpenningnivån ska vara inkomstrelaterad. Väntepenning på den nivån ska kunna lämnas till en förälder som är försäkrad för arbetsbaserad väntepenning, om det går att fastställa en SGI för föräldern. Hel väntepenning på sjukpenningnivå ska mot- svara förälderns beräkningsunderlag för sjukpenning på normal- nivån grundat på en SGI beräknad enligt 12 kap. 25–31 §§ SFB. Om hel väntepenning på sjukpenningnivån inte överstiger per dag ska väntepenning på grundnivån lämnas. Väntepenningen ska vara lika stor och beräknas på samma sätt som föräldrapenning. Vi föreslår därför att hel väntepenning på grund- nivån ska vara och att inkomstrelaterad väntepenning ska beräknas på samma sätt som inkomstrelaterad föräldrapenning. Som mest kommer föräldern därmed att kunna få med det prisbasbelopp som gäller . Beräkningen av väntepenning på grundnivån är enkel eftersom den är ett bestämt belopp. Den inkomstrelaterade väntepenningen – sjukpenningnivån – är mer komplicerad och vi ska därför kort beskriva hur föräldrapenning på motsvarande nivå beräknas. Villkor för inkomstrelaterad föräldrapenning