sou · H1B376 · 2013-10-31 00:00:00 — Paragrafen, som är ny, handlar om kommunens ansvar. Den mot- svarar 22 kap. 12 §. I paragrafen, som är ny, regleras rätten att delta i utbildning i svenska för invandrare. Första stycket motsvarar 22 kap. 13 § första stycket. I andra stycket utökas rätten från att bara gälla utbildning hos hemkommunen till att även gälla utbildning hos en enskild huvud- man. Tredje stycket motsvarar 22 kap. 13 § andra stycket. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.3.2. Paragrafen är ny och innehåller vissa undantag från rätten att delta i utbildning i svenska för invandrare. Den motsvarar 22 kap. 14 §. Paragrafen, som är ny, handlar om ansökan. I paragrafen anges att en ansökan om att delta i utbildning i svenska för invandrare ska ges in till den sökandes hemkommun. Paragrafen behandlas i avsnitt 10.1.2. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om mottagande. Den motsvarar i sak 14 §. I första stycket anges att hemkommunen beslutar om den sökande ska tas emot till utbildning i svenska för invandrare. I andra stycket finns en bestämmelse om att hemkommunen ska se till att den sökande kan välja huvudman efter det att ansökan har kommit in till kommunen. Om hemkommunen tagit emot den sökande till en utbildning som anordnas av en enskild huvudman, gäller enligt tredje stycket att kommunen efter det att ansökan kommit in ska låta den enskilde välja huvudman. Tredje stycket anger att om den sökande tagits emot till utbildning som anordnas av en enskild huvudman, ska hemkommunen skynd- samt sända ansökan och sitt beslut vidare till den huvudmannen. Paragrafen behandlas i avsnitt 10.1.2. Paragrafen, som är ny, anger att den huvudman som anordnar utbild- ning i svenska för invandrare ska anta den sökande till utbildningen. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.3.6. Paragrafen föreskriver att varje enskild huvudman för vuxenutbildning, inklusive utbildning i svenska för invandrare, i sin verksamhet ska vara öppen för alla som tagits emot till utbildningen. En liknande bestämmelse finns för t.ex. den fristående i 10 kap. 35 § första stycket. Att huvudmannens verksamhet ska vara öppen för alla innebär att huvudmannen inte kan neka en sökande som av hemkommunen tagits emot till huvudmannens utbildning en plats. I paragrafen finns bestämmelser om det bidrag som hemkommunen ska lämna till en enskild huvudman för varje elev som hemkommunen har tagit emot till huvudmannens utbildning. Något särskilt beslut om rätt till bidrag ska inte fattas. Rätten till bidrag följer i stället av Statens skolinspektions beslut om godkännande enligt 2 kap. 5 §. Av andra stycket följer att bidraget, precis som i fråga om andra fristående skolor, ska bestå av ett grundbelopp och i vissa fall av ett tilläggsbelopp. I paragrafen regleras vilka kostnadsslag som ingår i grundbeloppet. När det gäller lärverktyg hänvisas till propositionen Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet (prop. 2009/10:165:165 s. 840 f.). Angående den närmare innebörden av bestämmelserna i övrigt hänvisas till propositionen Offentliga bidrag på lika villkor (prop. 2008/09:171 s. 31 f.). I andra stycket anges att tilläggsbelopp ska bestämmas på samma grunder som hemkommunen tillämpar vid fördelning av resurser till sin egen kommunala vuxenutbildning. Angående den närmare inne- börden av bestämmelserna hänvisas till prop. 2008/09:171 s. 28 f. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.5.2 och 13.6.1. Enligt paragrafen ska tilläggbelopp lämnas för elever som har sär- skilt kostnadskrävande behov. I paragrafen regleras kommunens rätt till insyn. Med insyn i verk- samheten avses att kommunen fortlöpande ska kunna hålla sig infor- merad om hur verksamheten vid den fristående skolan utvecklats. Rätten till insyn innebär dock inte någon rätt för kommunen att göra påpekanden för den fristående skolan (se propositionen Fristående skolor (prop. 2001/02:95 s. 59 f.)). Liknande bestämmelser finns för andra former av fristående skolor, se prop. 2009/10:165 s. 383 f. Paragrafen behandlas i avsnitt 12.2.1 och 13.5.5. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. I paragrafen finns huvudregeln för inom vilka skolformer som upp- gifter får överlämnas på entreprenad. Ändringarna innebär att upp- gifter enligt huvudregeln inte längre får överlämnas på entreprenad inom vuxenutbildning. Eftersom utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform stryks vidare denna utbildning i paragrafens uppräkning. Paragrafen handlar om när uppgifter som avser undervisning får överlämnas på entreprenad inom vissa skolformer. Tredje stycket är nytt. Det innehåller bestämmelser om att upp- gifter som avser undervisning i yrkesinriktade ämnen får över- lämnas på entreprenad. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.3. Paragrafen handlar om överlämnande av myndighetsutövning vid entreprenad. Ändringarna är en följd av utredningens förslag om begränsningen för kommunen eller att överlämna den myndighetsutövning som hör till rektorns uppgifter på entreprenad när det gäller vuxenutbildning och utbildning i svenska för invandrare. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.3. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. I paragrafen beskrivs innehållet i kapitlet. Ändringarna är en följd av utredningens förslag när det gäller utbildning i svenska för invandrare. Ändringen motsvarar den som har gjorts i 2 kap. 2 § och har kom- menterats under den paragrafen. Ändringarna är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Ändringarna är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. I paragrafen föreskrivs vilka beslut av en kommun eller ett lands- ting som får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Ändringarna är en följd av den ändrade kapitelnumreringen och av införandet av en skyldighet för hemkommunen att lämna bidrag till en enskild huvudman för elever i huvudmannens utbildning. Sådana beslut av en kommun ska i likhet med vad som gäller för andra beslut om bidrag till enskilda huvudmän enligt skollagen få överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Ändringarna är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Paragrafen handlar om vilka beslut av en kommun eller ett lands- ting som får överklagas hos . Ändringarna är en följd av utredningens förslag när det gäller kom- munal vuxenutbildning och utbildning i svenska för invandrare. Paragrafen handlar om vilka beslut av en enskild huvudman som får överklagas hos . Ändringarna är en följd av utredningens förslag när det gäller vuxen- utbildning och utbildning i svenska för invandrare. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Paragrafen handlar om överlämnande av betygshandlingar I ett nytt andra stycke anges att en enskild huvudman för kom- munal vuxenutbildning ska lämna över elevernas betygshandlingar och intyg när det gäller avslutade kurser i utbildningen till elevernas respektive hemkommuner. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela ytterligare föreskrifter om bestämmandet av de bidrag som kom- munerna ska lämna till enskilda huvudmän. Ändringarna är en följd av den ändrade kapitelnumreringen och av införandet av en skyl- dighet för hemkommunen att lämna bidrag till en enskild huvud- man för elever i huvudmannens utbildning. Regeringens bemyn- digande enligt paragrafen kommer därmed att omfatta även sådana bidrag. I paragrafen finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att i vissa fall meddela föreskrifter om det belopp som kommunen ska betala i stället för grundbelopp och tilläggsbelopp. Tillägget är en följd av införandet av en skyldighet för hemkommunen att lämna bidrag till en enskild huvudman för elever i huvudmannens utbildning. Föreslagna lagändringar träder i kraft och ska tillämpas första gången på utbildning som påbörjas efter utgången av 2015. För utbildning som har påbörjats före ikraftträdandet gäller fort- farande äldre bestämmelser. I bestämmelsen regleras vad som gäller för avtal om entreprenad och samverkan som en kommun eller landsting före ikraftträdandet slutit med en enskild fysisk eller juridisk person om att utföra uppgifter inom kommun vuxenutbildning eller utbildning i svenska för invandrare (entreprenad) eller som en kommun slutit med en annan kommun om att denna ska ta över ansvaret för uppgifter inom utbildning i svenska för invandrare (samverkan). För entre- prenad eller samverkan gäller fortfarande äldre bestämmelser, dock längst till och med . 18.9Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:801) om införande av skollagen (2010:800) Ändringen i paragrafen är en följd av att utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform utan ingå som en del i vuxenutbildning. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2. Den föreslagna lagen träder i kraft . Särskilt yttrande av sakkunnig I utredningen diskuteras stora förändringar inom ett komplext och viktigt välfärdsområde. Eftersom de reformer som föreslås i flera fall är omfattande och genomgripande, borde dock relevant forsk- ning, utvärderingar och statistik ha använts i större utsträckning. Utredningens konsekvensanalys är enligt min mening ofullständig då varken kommunalekonomiska eller samhälls-ekonomiska kon- sekvenser har analyserats i tillräcklig grad. Även utredningens beräk- ningar av kostnader och redovisning av finansieringsförslag skulle behöva utvecklas. Att konsekvens-analysen har genomförts sent i utredningsarbetet, har vidare medfört att de konsekvenser som har analyserats inte i tillräcklig utsträckning har kunnat beaktas i utform- ningen av förslagen. Ökad valfrihet och individuell anpassning av utbildning i svenska för invandrare En särskild utredare ska föreslå hur valfrihet och individuell anpassning kan ökas inom utbildning i svenska för invandrare (sfi), bl.a. genom ett system med sfi-peng och genom att den som vill delta i sfi ges möjlighet att välja den anordnare, enskild eller offentlig, som bäst svarar mot de egna behoven. Kommunerna ska dock behålla ansvaret när det gäller mottagande av studerande. föreslå hur ett system med sfi-peng kan utformas, föreslå ytterligare åtgärder för hur sfi i ett tidigare skede kan bli mer flexibel och individanpassad för att i högre grad kunna kombineras med bl.a. arbete, praktik och yrkesutbildning samt annan vuxenutbildning och högre utbildning, föreslå åtgärder för hur samverkan mellan och inom kommuner samt mellan huvudmän och andra instanser som t.ex. Arbetsförmedlingen och länsstyrelser kan förbättras när det gäller sfi, kartlägga i vilken utsträckning Arbetsförmedlingen upphandlar sfi på uppdrag av kommuner och analysera om det finns något som hindrar det, och lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget ska redovisas . Utvecklingen av utbildningen i svenska för invandrare Deltagande i utbildning i svenska för invandrare (sfi) är en lag- stadgad rättighet för den enskilde från och med andra kalender- halvåret det år personen fyller , om personen saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som sfi syftar till att ge. Det är en skyldighet att se till att sfi erbjuds den som har rätt att delta i utbildningen. Rätten att delta i utbildning uppstår i princip det datum personen folkbokförs i en kommun förutsatt att övriga villkor är uppfyllda. Utbildningen regleras i 13 kap. skollagen (1985:1100), förordningen (1994:895) om svenskundervisning för invandrare och förordningen (SKOLFS 2009:2) om kursplan för svenskundervisning för invandrare. Fr.o.m. finns bestämmelser om sfi i 22 kap. skollagen (2010:800). Sfi ska enligt skollagen (2010:800) kunna kombineras med för- värvsarbete. Huvudmannen ska verka för att eleven ges möjlighet att öva det svenska språket i arbetslivet och att sfi kan kombineras med andra aktiviteter som arbetslivsorientering, validering, praktik eller annan utbildning. har flera reformer genomförts på sfi-området. Individualiseringen av sfi och den övriga vuxenutbildningen var en utgångspunkt i propositionen Vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenutbildningen (prop. 2000/01:72). I propositionen framhölls vikten av att sfi anpassas efter deltagarnas behov och förutsätt- ningar. Inom ramen för regeringens satsning på sfi, det s.k. sfi-lyftet, beslutade regeringen bl.a. om införandet av nationella slutprov på alla studievägar, och tydligare mål infördes i kursplanen . Inom det s.k. Lärarlyftet avsattes det medel för fortbildning för sfi-lärare –2011. I satsningen på det s.k. Lärarlyftet II som planeras pågå ingår även fortsatta satsningar på sfi-lärare. Systemet med prestationsbaserad stimulans- ersättning, s.k. sfi-bonus, syftar till att fler elever ska klara av sina studier i sfi snabbare. Verksamheten med sfi-bonus permanentades (prop. 2009/10:188, bet. 2009/10:AU12, rskr. 2009/10:277). En särskild utredare fick 2009 i uppdrag att undersöka hur fler nyanlända ska kunna lära sig svenska snabbare genom att reglerna ändras för det är möjligt att delta i sfi. Utredarens förslag presenterades i betänkandet Tid för snabb, flexibel inlärning (SOU 2011:19) . En central del i regeringens integrationspolitik är att se till att sfi erbjuds invandrare som en riktad åtgärd av god kvalitet i . fattade beslut med anledning av regeringens förslag i propositionen Nyanlända invandrares arbetsmarknadsetablering – egenansvar med professionellt stöd (prop. 2009/10:60, bet. 2009/10:AU7, rskr. 2009/10:208). Reformen trädde i kraft och innebär bl.a. att Arbetsförmedlingen övertar det samordnande ansvaret för etablerings- insatserna från kommunerna. Arbetsförmedlingen ska tillsammans med den nyanlände upprätta en etableringsplan med insatser för att underlätta och påskynda den nyanländes etablering. Etablerings- planen ska omfatta aktiviteter och minst innehålla sfi för den som har rätt att delta i sfi enligt skollagen, samhällsorientering och aktiviteter för att underlätta och påskynda den nyanländes etablering i arbetslivet. Skollagens bestämmelser om deltagande i sfi gäller oavsett om den nyanlände följer en etableringsplan eller inte. Varje kommun ska aktivt verka för att en nyanländ som omfattas av lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare kan påbörja utbildningen inom en månad från det att den nyanlände anmält sig till sfi hos kommunen. Uppdraget att föreslå hur valfrihet och individuell anpassning inom sfi kan ökas Hur kan ett system med sfi-peng utformas? En av de viktigaste utgångspunkterna för den utbildning som en kommun ska erbjuda är den enskildes behov och förutsättningar. Denna utgångspunkt betonas ytterligare i den nya skollagen i och med kravet på individuella studieplaner som ska innehålla uppgifter om den enskildes utbildningsmål och planerad omfattning av studierna. Kommunala utförare har dock inte alltid en kompetens och profil eller ekonomiska förutsättningar som möjliggör att de i egen regi kan erbjuda alla de utbildningar som kommuninvånarna har behov av. kan en kommun med stöd av bestämmelser i skol- lagen (1985:1100) lägga ut vuxenutbildning på entreprenad. I dessa entreprenadförhållanden behåller kommunen huvudmannaskapet för utbildningen. har endast den myndighetsutövning som hör till lärarnas uppgifter kunnat lämnas över till enskilda utbild- ningsanordnare som på uppdrag av en kommun anordnar sfi. har dock efter förslag av regeringen beslutat att även den myndighetsutövning som hör till rektorns uppgifter får överlämnas till en uppdragstagare då en kommun lägger ut utbildning inom sfi på entreprenad (prop. 2009/10:68, bet. 2009/10:UbU14, rskr. 2009/10:215). Ändringen i skollagen (1985:1100) trädde i kraft och tillämpas på utbildning som påbörjas efter . Lagändringen innebär att den enskilde utbildningsanordnaren kan få uppgiften att både sätta och utfärda betyg under förutsättning att utbildnings- anordnaren har fått s.k. betygsrätt av enligt förordningen (2010:253) om betygsrätt för vuxenutbildning. Syftet med ändringen är att skapa närhet mellan rektorsfunktionen och utbildningsverksamheten samt att tydliggöra ansvarsförhållandet för den enskilda utbildningsanordnaren genom att ansvaret för betygssättningen och utfärdandet av betyg hålls samman. Sådan myndighetsutövning som innefattas i mottagande och antagning av studerande kan emellertid inte överlämnas i samband med utbild- ning på entreprenad. Valfriheten och den individuella anpassningen har även för- stärkts genom införandet av en möjlighet för folkhögskolor att bedriva utbildning som motsvarar sfi. har efter regeringens förslag beslutat att en folkhögskola under vissa förutsättningar enligt skollagen (1985:1100) kan få genomföra utbildning som motsvarar sfi (prop. 2009/10:68, bet. 2009/10:UbU14, rskr. 2009/10:215). De nya bestämmelserna trädde i kraft och tillämpas på utbildning som påbörjas efter . Den som har rätt att delta i en kommuns sfi har rätt att i stället delta i en folkhögskolas utbildning som motsvarar sfi om folkhögskolan har fått betygsrätt och har förklarat sig ha för avsikt att ta emot den sökande till sin sfi. För folkhögskolan gäller i många delar samma bestämmelser som för en anordnare av sfi. Folkhögskolan har bl.a. samma ansvar som kommunen att i samarbete med Arbetsförmedlingen verka för att eleverna ges möjlighet att öva det svenska språket i arbetslivet. Vidare är kraven desamma när det gäller utbildningens omfattning, avgiftsfrihet och att i samråd med arbetsmarknadens parter bestämma utbildningens förläggning för personer som har en anställning. Den utbildning som folkhögskolan anordnar ska motsvara sfi. Det med- för att folkhögskolan förutom bestämmelser i skollagen ska tillämpa vissa bestämmelser i förordningen om svenskundervisning för invandrare och den kursplan som gäller för sfi. Folkhögskolornas sfi finansieras genom att de kommunala resurserna kopplas till den enskilda individen i form av en ersättning som motsvarar kommunens egen kostnad. Kommunens formella mottagandebeslut i förening med en förklaring att eleven är behörig att delta i folkhögskolans sfi innebär att kommunen förbinder sig att ersätta den folkhögskola som den enskilde söker sig till och som antar eleven till sin sfi. Modellen innebär att samtliga resurser för sfi även fortsättningsvis ligger på ett och samma ställe, dvs. Invandrare som har rätt till sfi har dock som huvudregel inte rätt att själva bestämma vilken anordnare som bäst uppfyller de egna behoven utan det är normalt hemkommunen som beslutar hur den enskilde ska erbjudas sfi. I propositionen Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet (prop. 2009/10:165) angavs som en principiell utgångspunkt att en genomgående ambition i förslaget till ny skollag är att stärka valfriheten i de utbildningar som regleras i lagen. Ett system med sfi-peng skulle innebära att individen själv kan välja utbildningsanordnare, offentlig eller fri- stående, och att utbildningsanordnaren får en ersättning (sfi-peng) som följer individen. En sfi-peng skulle tillsammans med övriga åtgärder som vidtas eller har vidtagits för att förbättra sfi väsentligt kunna höja kvaliteten. Genom införande av sfi-peng kan valfriheten för den enskilde öka och därmed också konkurrensen mellan olika anordnare. Detta kan i sin tur leda till ökad individanpassning och bättre kvalitet inom sfi. föreslå hur ett system med sfi-peng kan utformas, redovisa vilka konsekvenser en sfi-peng skulle få för kommun- ernas organisering och planering av sin utbildningsverksamhet, redovisa konsekvenserna av en sfi-peng för deltagaren och utbildningsanordnaren, föreslå hur information om valmöjligheten når dem som har rätt till utbildningen, och lämna nödvändiga författningsförslag. Utredarens förslag ska syfta till att valfrihet och individuell anpass- ning inom sfi förstärks, bl.a. genom att den som vill delta i sfi ges möjlighet att välja den anordnare som bäst svarar mot de egna behoven. Kommunerna ska dock behålla ansvaret när det gäller mottagande av studerande. Att välja anordnare är en möjlighet för individen och oavsett om individen gör ett aktivt val eller inte är hemkommunen enligt skollagen skyldig att se till att utbildningen finns tillgänglig efter det att rätten till sfi har inträtt. Utredaren ska vid utarbetandet av sitt förslag om sfi-peng beakta bestämmelserna om entreprenad och utbildning vid folk- högskola som motsvarar sfi i den nya skollagen. Vilka åtgärder bör vidtas för att förbättra den individuella anpassningen av sfi? Undersökningar har visat att det finns brister i den individuella anpassningen av sfi. Statskontoret fick 2008 i uppdrag av regeringen att utvärdera sfi med fokus på deltagarnas resultat, lärarnas kompetens och sättet att organisera och genomföra sfi. I rapporten – resultat, genomförande och lärarkompetens. En utvärdering av svenska för invandrare (2009:2) redovisar Statskontoret sina slutsatser. Rapporten visar bl.a. att kommunerna uppmärksammar individernas behov och förutsättningar på många olika sätt och i olika omfattning. När det gäller kartläggning, gruppindelning och tidpunkten för att få påbörja studier har de flesta kommuner ett tillvägagångssätt som innebär att de tar hänsyn till de enskildas behov och förutsättningar. Rapporten visar dock att låg- respektive högutbildade ofta tillhör samma undervisningsgrupper, trots att många kommuner har ambitionen att dessa ska få del av undervisningen i separata grupper. Resultaten i rapporten indikerar att om kommunerna i högre grad skulle utgå från elevernas studiebakgrund skulle måluppfyllelsen kunna ökas. Av rapporten framgår också att många anordnare inte erbjuder någon sfi kombinerad med yrkesutbildning. Rapporten pekar på att sfi kombinerad med yrkesutbildning påskyndar språkinlärningen, bidrar till bättre studieresultat och innebär att eleverna snabbare får ett arbete. I många kommuner finns det inte heller möjlighet till deltids- eller distansutbildning, trots att detta ofta är en nödvändighet för att sfi-deltagare som får arbete ska kunna fullfölja sina studier. Skolinspektionen har i sin kvalitetsgranskning Svenskunder- visning för invandrare (sfi) – en granskning av hur utbildningen formas efter deltagarnas förutsättningar och mål (rapport 2010:7) gett exempel på väl fungerande verksamheter men också på områden som behöver stärkas för att höja utbildningens kvalitet. Rapporten pekar på att undervisningen i större utsträckning behöver utgå från individens erfarenheter, intressen och mål. Även i kvalitetsgranskningen Ändamålsenlighet och resultat i svenskundervisningen för invandrare (rapport 2011:6) har Skolinspektionen pekat på att organisationen ofta är utformad på ett sådant sätt att det försvårar flexibilitet och individanpassning. Rapporten visar också att det är svårt att kombinera sfi med annan utbildning och att de granskade kommunerna brister i uppfölj- ningen av måluppfyllelsen. I huvudbetänkandet framförs att vissa justeringar bör övervägas i den reform som infördes för att snabba på vissa nyanlända invandrares arbetsmarknadsetablering.