sou · H1B366 · 2013-09-11 00:00:00 — Ett ytterligare praktiskt problem med reklamskatten var regleringen av de skatteåterbetalningar som skattemyndigheten gjorde till dagspress och fack- och populärpress motsvarande en viss del av den erlagda reklamskatten. Återbetalningarna gjordes och utgjorde enligt utredningen ett onödigt merarbete för myndigheten. Rundgången av pengar var kostsam och krånglig och medförde ränteförluster för de skattskyldiga. hade skattemyndigheten återbetalat . Reklamskatten i siffror till 1996 Enligt reklamskatteutredning beräknades den allmänna reklamskatten ge en årlig intäktsökning till statskassan med när den infördes . Inledningsvis blev utfallet lägre än väntat, men därefter hade intäkterna ökat successivt. I en tabell, som återges i tabell 5.1, redovisades de totala reklamskatte- intäkterna –1996. De redovisade beloppen är statens årliga nettointäkt, efter avdrag och återbetalningar, exklusive den skatt som influtit till för reklam som förts in från andra länder. Källa: reklamskatteutredning. Utredningen redovisade också hur reklamskatteintäkterna för- delade sig på olika medier . Uppgifterna framgår av tabell 5.2. I det fallet är dock siffrorna redovisade brutto, före Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik eventuella avdrag och återbetalningar och exklusive skatt som influtit till . Av tabellen framgår att den största delen av reklamintäkterna kom från annonsering i dagspressen fram . Därefter stod intäkterna från annonser i annan publikation, framför allt annonsblad, för de största skatte- intäkterna. Källa: reklamskatteutredning. Det totala antalet skattskyldiga för reklamskatt hade också ökat –1996, från 3 142 till 5 012. slutsats efter genomförd översyn var att reklamskatten borde avskaffas. Reklambeskattningen hade genom sin grundkonstruktion och genom omvärldsutvecklingen blivit ett både omodernt och orättvist system för uttag av skatt. Bristerna var så stora att det inte var möjligt att reformera skatten så att den kunde uppfylla krav som måste ställas på en modern skatt. I den från neutralitetssynpunkt viktigaste frågan, en utvidgning av beskattningen till reklam i tv och radio, saknades det förutsätt- ningar för en rättvis och godtagbar lösning. För att finansiera de minskade statsintäkterna föreslog reklam- skatteutredningen olika lagstiftningsåtgärder på skatteområdet. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik Utredningen föreslog däremot ingen besparing på statsbudgetens utgiftssida. 5.2.2Förändringar av reklamskatten 1999-2008 Reklamskatt på reklamtrycksaker avskaffas 1999 betänkande remissbehandlades och föranledde därefter ett förslag från regeringens sida ekonomiska vårproposition.2 I propositionen redovisade regeringen att nästan samtliga remissinstanser hade tillstyrkt utredningens förslag att avskaffa reklamskatten. Regeringen ansåg i likhet med utredningen och en majoritet av remissinstanserna, att reklamskatten borde avskaffas. saknades det dock förutsättningar att finansiera ett totalt avskaffande av reklam- skatten. Regeringen ansåg däremot att det förelåg allvarliga problem när det gällde beskattningen av reklamtrycksaker för såväl skatte- myndigheten som för de ofta små och medelstora tryckerier som var skattskyldiga. Därför borde skatten i denna del avskaffas. Mot den bakgrunden föreslog regeringen att reklam- skattelagen skulle ändras på den punkten fr.o.m. . konstaterade regeringen att de s.k. annonsbladen inte berördes av den föreslagna förändringen. Det framgår inte av propositionen hur stort skattebortfall regeringen räknade med som en följd av den föreslagna förändringen av regelverket. beslutade i enlighet med regeringens förslag.3 tillkännagivande 2002 om skattens avskaffande Under allmänna motionstid lämnades ett tjugotal motioner om reklamskatt och dessa behandlades av skatteutskottet i ett betänkande . I betänkandet påpekades att skatte- utskottet hade ansett att reklamskatten har sådana tekniska och konkurrensmässiga brister att skatten borde avvecklas, men att det dittills av statsfinansiella skäl varit nöd- vändigt att dröja med en sådan åtgärd. Utskottet ansåg att frågan om reklamskattens avveckling nu borde prioriteras i kommande 1997/98:150. 1997/98:FiU20, rskr. 1997/98:318. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik budgetberedning, med beaktande av de budgetpolitiska målen. Förslaget var att denna uppfattning skulle ges regeringen till känna och fattade också beslut i enlighet med utskottets förslag.4 Skattesatser och grundavdrag ändras I budgetpropositionen föreslog regeringen vissa förändringar i reklamskattelagen. Förändringarna beskrevs som ett första steg i avskaffandet av skatten. I propositionen redovisades att frågan om ett avskaffande av reklamskatten hade prioriterats i budgetberedningen 2002, 2003 och 2004 men att regeringen då hade funnit, med beaktande av de budgetpolitiska målen, att förutsättningarna för finansiering av skattens avskaffande, alternativt stegvisa avskaffande, inte förelåg. Frågan hade även prioriterats i budgetberedningen och då hade regeringen funnit att förutsättningar förelåg för finansiering av ett första steg i avskaffandet av den resterande reklamskatten.5 Förslaget var att reklamskatten på annonser i allmänna nyhets- tidningar skulle sänkas från av beskattningsvärdet och att reklamskatten i övrigt skulle sänkas från . Vidare föreslog regeringen att beloppet av den skattepliktiga omsättning som enligt gällande bestämmelser berättigar till åter- betalning av reklamskatt för dagspress respektive populär- eller fackpress skulle höjas från 12 respektive till 50 respektive . För dagspressen innebar detta att den maximala återbetalningen höjdes till 1,5 miljoner kronor.6 Förslaget skulle enligt regeringen medföra att antalet skattepliktiga tidningar klart minskade. fattade beslut om ändringar i reklamskattelagen i enlighet med regeringens förslag och de nya bestämmelserna började gälla den 1 januari 2006.7 2001/02:SkU20, rskr. 2001/02:201. 2005/06:1. 2005/06:FiU1, rskr. 2005/06:34. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik Alla periodiska publikationer likabehandlas Ett ytterligare steg i avskaffandet av reklamskatten togs av regeringen vårproposition. Regeringen ansåg att samtliga periodiska publikationer, även gratisutdelade, som har karaktären av dagspress, populärpress eller fackpress skulle få samma lägre beskattning och högre grundavdrag som gällde för allmänna nyhetstidningar. De nya reglerna borde enligt regeringen gälla retroaktivt från och medföra att antalet tidningar som betalar reklamskatt skulle minska kraftigt och förändringen skulle även minska den administrativa bördan för berörda företag. Regeringen redovisade sin avsikt att återkomma till med ett sådant förslag under 2007.8 I linje med detta lämnade regeringen en proposition till om sänkt reklamskatt för vissa periodiska publikationer.9 Förslaget innebar att samtliga periodiska publikationer, även gratisutdelade, skulle få samma skattesats på som redan gällde för allmänna nyhetstidningar. Samma högre grundavdrag på skulle också gälla för alla skattskyldiga som redovisat reklamskatt för annonser i själv- ständiga periodiska publikationer, även gratisutdelade. De nya bestämmelserna skulle träda i kraft men tillämpas retroaktivt . Förslaget innebar att reklamskattelagens begreppsdefinitioner behövde ses över. En konsekvens blev att begreppet allmän nyhetstidning, med definitionen periodisk publikation av dags- presskaraktär som normalt kommer ut med minst ett nummer och som ej utgör annonsblad utgick. Alla tidningar som var berättigade till den lägre skattesatsen och det högre grundavdraget ryms i stället i begreppet periodisk publikation, med definitionen publikation som enligt utgivningsplan ska komma ut med normalt minst fyra nummer och som inte är att anse som reklamtrycksak. För att klargöra gränsen mellan de publikationer som med de nya bestämmelserna kunde komma ifråga för den lägre skattesatsen och de som omfattades av den högre, angavs vissa exempel. Alla nyhetstidningar, såväl gratisutdelade som kommer ut (t.ex. Metro) som lokalt gratisutdelade nyhetstidningar som 2006/07:100. 9Sänkt reklamskatt för vissa periodiska publikationer (prop. 2007/08:18). Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik delas ut mer sällan, men som uppfyller kravet på periodisk publikation, skulle komma att omfattas av den lägre skattesatsen. Annonser i trycksaker med ett tydligt annonsupplägg, dvs. annonsblad liksom annonser i program eller kataloger, skulle fortfarande beskattas . Exempelvis telefonkataloger, medlemsmatriklar och mässkataloger omfattades av begreppet katalog. Vidare angavs t.ex. teater- eller konsertprogram och program till idrottsevenemang som fotbollsmatcher och trav- tävlingar omfattas av begreppet program. I reklamskatteagen infördes också en definition av begreppet annonsblad som innebar att annonsblad var en trycksak som innehåller annonser och som saknar redaktionellt eller som har ett obetydligt redaktionellt innehåll utöver sådant som har ett samband med dem som annonserar. Exempel på sådana annonsblad kunde vara en tidning som ges ut av ett köpcenter och som innehåller annonser och artiklar om köpcentret eller dess butiker. Ett förtydligande gjordes också för att skilja annonsblad från reklamtrycksak, som alltså inte beskattas alls. Med reklam- trycksak avsågs trycksak som framställs huvudsakligen i syfte att offentliggöra reklam för utgivaren. Skattebortfallet för de förslag som lämnades i propositionen beräknades till sammanlagt . Därav avsåg effekten av att fack- och populärpress fick en lägre skattesats och ett högre grundavdrag. Skattebortfallet för att vissa gratisutdelade publikationer också fick rätt till den lägre skattesatsen och det högre grundavdraget beräknades till minst 65 och högst . beslutade i enlighet med regeringens förslag i propositionen.10 Inga ytterligare förändringar 2009–2013 lämnade skatteutskottet ett yttrande som bl.a. behandlar reklamskattefrågan. Utskottet noterade att regeringen i enlighet med intentionerna i tillkännagivande åter- kommande hade prövat förutsättningarna för att ta bort reklam- skatten utifrån den offentligfinansiella situationen. I budget- propositionerna , 2010, 2011, 2012 respektive 2013 hade regeringen angivit att frågan om ytterligare steg i avskaffandet av 2007/08:18, bet. 2007/08:SkU8, rskr. 2007/08:416. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik reklamskatten har prövats i budgetberedningen. Regeringen hade vidhållit uppfattningen att den resterande reklamskatten bör avskaffas, men hade framhållit att den, med hänsyn till det ekonomiska läget, hade fortsatt att prioritera skattesänkningar som på såväl kort som lång sikt stärker sysselsättningen före ytterligare sänkning av reklamskatten. Enligt skatteutskottets yttrande var regeringens prövning i överensstämmelse med tillkännagivandets ordalydelse. Utskottet förutsatte dock liksom tidigare att reklamskatten avskaffas i kommande förslag från regeringen.11 Reklamskatten är, precis som reklamskatteutredningen påpekade 1997, förhållandevis komplicerad att tillämpa och dess organisatoriska hemvist inom den statliga förvaltningen har inte heller varit självklar. Statskontoret utredde på regeringens uppdrag punkt- skatteverksamhetens organisatoriska inplacering i skatteförvalt- ningen.12 Den gällande ordningen var då att de flesta punkt- skatterna hanterades av Särskilda skattekontoret i , som var en del av i . Ett avtal mellan dåvarande och i reglerade deras inbördes ansvarsfördelning, samverkan och informationsutbyte. Enligt Statskontoret fanns det skäl att ändra den formella organisationen då den kraftigt avvek från den som tillämpades i praktiken och därmed var oklar för utomstående. Det fanns två möjliga alternativ, dels att verksamheten inordnades i , dels att en särskild punktskattemyndighet bildades. Det första alternativet hade fördelen att organisationen skulle bli tydligare och den skulle få en starkare ställning och en större flexibilitet. Det andra alternativet låg däremot mer i linje med en förvaltningspolitisk strävan att renodla från operativa arbetsuppgifter. I den strävan hade bl.a. punktskatteverksamheten organisato- riskt lyfts ut ur 1993. Redan tidigare, 1988, hade verksamheten också utlokaliserats till . Punktskatteverksamheten omfattade uppgifter som enligt 2011/12:SkU5y. 12Statskontoret: inom skatteförvaltningen (1999:19). Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik SOU 2013:66 Statskontoret var artfrämmande för . Ludvikakontoret hanterade bl.a. ett stort antal ärenden, cirka 70 000, och de myndighetsåtgärder som utfördes där i form av registrering, skatteuppbörd, deklarationsgranskning m.m. riktade sig mot enskilda skattskyldiga. Efter att ha vägt de båda alternativens praktiska och principiella för- och nackdelar, föreslog Statskontoret att punktskatte- verksamheten trots allt skulle inordnas i . I förslaget låg då också att verksamheten fortsatt skulle bedrivas i . I budgetpropositionen föreslog regeringen också att punkskatteverksamheten skulle inordnas i och beslutade i enlighet med regeringens förslag.13 Hanteringen av reklamskatten vid Ludvikakontoret kompliceras bl.a. av det grundavdrag som ingår. Enligt gällande ordning upp- kommer redovisningsskyldigheten, dvs. skyldigheten att deklarera och betala skatt, vid relativt låga belopp när den reklamskatte- pliktiga omsättningen överstiger eller, i vissa fall, . De som därefter har en sammanlagd skattepliktig omsättning som understiger nivån för grundavdraget på 50 respektive ska i praktiken inte erlägga någon skatt alls, medan de som har en omsättning som överstiger grundavdraget ska betala in skatt som de också har rätt till en viss återbetalning. I praktiken ska alla skattskyldiga lämna en deklaration med redovisning av den skattepliktiga omsättningen. Om det med säkerhet kan förväntas att den skattepliktiga omsättningen inte överstiger nivån på grundavdraget ska skattemyndigheten medge skattebefrielse, vilket innebär att ingen skatt behöver betalas in. I de fall skattebefrielse inte är medgiven ska den skattskyldige betala reklamskatt i enlighet med gällande skattesatser, respektive . återbetalar därefter normalt , efter varje halvt beskattningsår, så stor del av den betalda skatten som motsvarar en skattepliktig omsättning om högst det beslutande grundavdraget för . Skatt kan också återbetalas när en skattskyldig har betalat reklamskatt trots att denne inte varit redovisningsskyldig. Den skattskyldige kan även i vissa fall göra avdrag på deklarationsblanketten för att korrigera en tidigare redovisad och erlagd skatt. Ett sådant avdrag kan vara aktuellt vid en konstaterad 1999/2000:1 utg.omr. 3, bet. 1999/2000:SkU1, rskr. 1999/2000:63. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik kundförlust eller osäker fordran samt vid en återbäring, bonus eller annan förmån som inte utgör villkorlig rabatt för den del av den tidigare redovisade skatten som belöpt på förmånen. Mot denna bakgrund innehåller den statistik om reklamskatten som samlas på skattekontoret i flera olika uppgifter. En indelning görs t.ex. mellan redovisad reklamskatt, inbetalad reklamskatt och beslutad reklamskatt. Uppgifter om hur enskilda företag har redovisat och inbetalat reklamskatt är sekretessbelagt, medan den beslutade skatten är offentlig. Den svenska reklammarknaden finns väl beskriven i de årliga rapporter som ges ut av (). Tolkning och analys av dessa data sker också i olika forskningsmiljöer, som t.ex. i . Enligt IRM styrs reklammarknadens utveckling av en rad faktorer som kan delas in i två huvudsakliga kategorier: konjunkturella respektive strukturella. De konjunkturella driv- krafterna styr reklammarknadens förändringstakt i ett kortare perspektiv och är kopplade till det allmänna konjunkturläget. Utvecklingen för den privata konsumtionen och lönsamheten i näringslivet är i det fallet centrala faktorer. Reklammarknadens strukturella drivkrafter styr den långsiktiga utvecklingen och påverkas av strukturella förändringar på marknaden och av olika omvärldsfaktorer, som tillkomsten av nya medier, produkt- utveckling av befintliga medier, förändrade konkurrensförhållanden och förändrad lagstiftning. Av den rapport som IRM publicerade framgår att reklaminvesteringarna i olika medier 2011 totalt sett låg på . Jämfört med läget 1997 innebar det en ökning i löpande priser och i fasta priser. förekom det dock stora variationer mellan enstaka år, med den kraftigaste nedgången av reklaminvesteringarna 2009. De totala reklaminvesteringarnas fördelning på olika reklammedier 2011 redovisas i tabell 5.3.14 till utvecklingen är det reklamen i tv och på internet som har ökat mest, medan reklamen i dagspress 14 ; Svensk reklammarknad 2011, , s. 7–11. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik och tidskrifter minskar mest. Enligt beräkningar från har reklaminvesteringar i dagstidningarna minskat i absolut penningvärde . Justerat för inflation är minskningen 35–. Bland de olika kategorierna dags- tidningar är det i första hand storstadspressen som har tappat reklamintäkter . Bland övriga noterbara förändringar kan nämnas att tv-reklamens kraftiga ökning skedde i första hand och vidare att ökningen för gratistidningarna har mattats av en del . Reklaminvesteringarna på internet har haft en stabil tillväxt och är den näst största kategorin, bara den samlade tryckta dagspressen är fortfarande större. Omsättningen för de samlade internetinvesteringarna låg 2011 på . Utvecklingen skiljer sig dock mellan några olika undergrupper: -Displayannonsering: bannerannonsering, webb-tv och sam- arbeten där webbplatsen får betalt för att publicera ett innehåll -Onlinekataloger/eftertext: eftertext-, rad-, plats- och katalog- annonsering -Sökordsmarknadsföring: sponsrade söklänkar och sökords- optimering Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik -E-postmarknadsföring: distributionskostnader för e-post i marknadsföringssyfte och annonser i nyhetsbrev. De tre första kategorierna står för cirka en tredjedel vardera av de totala investeringarna, medan den sistnämnda kategorin är betydligt mindre. Den största ökningen har skett inom sökords- marknadsföringen, som växte . En ännu högre tillväxttakt hade webb-tv-reklamen som ökade med , till en omsättning på . Den övriga displayannonseringen och onlinekatalogerna ökade med vardera . E-postmarknadsföringen är den enda kategorin som hade minskade investeringar 2011, med 12 procent.15 En fråga av intresse är också hur dagstidningarnas intäkter från annonser i de digitala utgåvorna utvecklas i förhållande till reklaminvesteringarna i de tryckta upplagorna. En skillnad mellan de tryckta och de digitala annonserna är att reklamskatt betalas för de förstnämnda men inte för de sistnämnda. Enligt Tidningsutgivarnas Internetbarometer hade morgontidningarnas annonsintäkter på nätet ökat jämfört med året innan. Den största ökningen stod storstadspressen för, men även landsortspressen ökade. Med oförändrad ökningstakt skulle morgontidningarnas annonsintäkter från nätet uppgå till mer än 500 miljoner kronor.16 Det kan jämföras med de dryga som reklaminvesteringarna i tryckta storstads- och landsortstidningar uppgick till 2011. En annan källa för beskrivningen av den samlade reklam- marknadens utveckling är Föreningen , som är en ideell förening med cirka 650 medlemmar fördelade på 29 mediebyråer och som publicerar en barometer om hur mycket pengar medlemsföretagen investerar i medier. Av barometern för framgår att de totala annonsköpen minskat med jämfört med året innan. sjönk investeringarna med . Det går att se en tydlig strukturell förändring med minskade annonsvolymer i tryckta medier och ökade volymer för tv och digitala medier. Totalt minskade investeringarna i tryckta medier . Landsortspressen minskade och storstadspressen : Svensk reklammarknad 2011 s. 63–65. 16TU:s Internetbarometer finns tillgänglig på Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik Den sammanlagda ökningen av tv- investeringarna var . Den negativa trenden för tryckta medier var särskilt kraftig . sjönk investeringarna med . har den strukturella förändringen på reklammarknaden fortsatt. Vissa tecken tyder dock på att den kraftiga nedgången håller på att avta. var minskningen för tryckta medier endast 11 procent.17 Statens intäkter från reklamskatten är intressant från flera presspolitiska utgångspunkter. En första fråga är hur de totala intäkterna från reklamskatten har utvecklats och hur dessa intäkter har förhållit sig till statens utgifter för presstöd . En annan aspekt tar i stället fasta på hur kostnaderna för reklamskatt har fördelats mellan olika mediekategorier, varav dagspressens bidrag till skatteintäkterna i såväl absoluta som relativa termer är särskilt intressant. En tredje fråga är vilka delar av dagstidningsbranschen som i praktiken betalar reklamskatt, inte minst den skillnad som kan finnas mellan tidningar som är respektive inte är mottagare av driftsstöd. För att beskriva reklamskatteintäkternas utveckling totalt sett, fördelat på olika mediekategorier och på enskilda tidningsföretag har kommittén inhämtat uppgifter från . Uppgifterna har delvis varit tillgängliga i myndighetens årliga officiella redovisningar, delvis tagits fram i särskild ordning för kommitténs räkning med hjälp av deklarationsuppgifter som finns sparade hos myndigheten . På så sätt kan kommittén i detta avsnitt redovisa resultat som inte har varit publicerade. Att hantera stora mängder historiska deklarationsuppgifter och att i efterhand beräkna den slutliga reklamskatten efter avdrag och återbetalningar har dock medfört flera mättekniska problem. Ett betydande arbete har därför lagts ner från sida för att identifiera och minimera möjliga felkällor i materialet. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik publicerar en skattestatistisk årsbok och i den redovisas bl.a. uppbörden av skatt på annonser och reklam. Av Skatter i framgår även hur uppbörden av reklamskatt har utvecklats mellan åren 1990–2010. Motsvarande uppgifter finns också angivna i redovisning mot inkomsttitel i årsredovisningen. I tabell 5.4 redovisas med stöd av dessa källor statens totala intäkter från reklamskatt åren 1997–2011. Tabellen hakar därmed på den tidsserie som reklamskatteutredning lämnade om skatteintäkterna i tabell 5.1. Det bör dock observeras att siffrorna inte är helt jämförbara mellan tabell 5.1 och tabell 5.4 eftersom redovisningarna inte bygger på helt samma förutsättningar. I tabell 5.4 redovisas även det statliga anslaget för presstöd , inklusive kostnaderna för myndigheten , som regeringen har föreslagit i den årliga budgetpropositionen. Som framgår av tabellen har intäkterna från reklamskatten minskat kraftigt . Från att skatten inbringade sjönk intäkterna till cirka 600– –2007, för att därefter sjunka till 200–. Bakom denna förändring ligger såväl konjunkturella som strukturella faktorer, varav de regel- förändringar som genomfördes –2008 med höjda grundavdrag och likabehandligen av alla periodiska publikationer sannolikt förklarar huvuddelen av den senaste intäktsminskningen. 18 Anslaget till myndigheten har varierat mellan (1999) och (2010). T.o.m. hanterade även Taltidningsnämndens kansligöromål. Reklamskatt, mervärdesskatt och presspolitik Källa: Uppgifterna om reklamskatten är hämtade från Skatter i (1997–2002) och årsredovisningar 2003–2011. Uppgifterna om presstöd är hämtade från budgetpropositionerna. Tabell 5.4 visar också att statens intäkter från reklamskatten länge översteg utgifterna för presstödet, men har den situationen förändrats. 2007 var intäkterna och utgifterna nästan på samma nivå, men därefter har reklamskattens intäkter minskat ytterligare så att den motsatta relationen numera gäller. –2011 har statens kostnader för presstödet varit avsevärt högre än intäkterna från reklamskatten. Fördelning på olika mediekategorier Med hjälp av har kommittén inhämtat uppgifter om hur uppbörden av skatt har fördelats mellan olika mediekategorier –2011.