sou · H0B393 · 2013-01-01 00:00:00 — ling i tingsrätten hållits förhör inför rätten eller syn på stället inför rätten eller syn på stället angående någon viss omstän- angående någon viss omstän- dighet och beror avgörandet även dighet och beror avgörandet även i hovrätten av tilltron till den i hovrätten av tilltron till den bevisningen, får tingsrättens dom bevisningen, får tingsrättens dom inte ändras i den delen utan att ändras i den delen endast om beviset har lagts fram i hov- 1. beviset har lagts fram i hov- rätten genom en ljud- och bild- rätten genom en ljud- och bild- upptagning av förhöret i tings- rätten eller tagits upp på nytt vid 2. beviset har tagits upp på huvudförhandlingen i hovrätten. nytt vid huvudförhandlingen i En sådan ändring får dock göras 1. om den är till förmån för 3. ändringen är till förmån den tilltalade, eller för den tilltalade, eller 2. om det finns synnerliga 4. det finns synnerliga skäl för skäl för att bevisets värde är ett att bevisets värde är ett annat än annat än tingsrätten antagit. Om överklagandet gäller pröv- ningstillstånd i hovrätt och målet innehåller en sådan prejudikat- fråga som avses i 11 § första stycket får , om prövningstillstånd meddelas i 18 Senaste lydelse 2005:683. frågan ska prövas av Högsta I avvaktan på denna prövning ska frågan om med- eller krävs inte sådant tillstånd, eller krävs inte sådant tillstånd, skall överklagandet delges mot- ska överklagandet delges mot- svara skriftligen inom , svara skriftligen inom , om detta inte redan har skett. om detta inte redan har skett. mål om allmänt åtal får över- Om det är uppenbart att över- klagandet är ogrundat får Högsta åklagaren utan delgivning. domstolen dock genast meddela gift om målsägandes eller vittnens dom i målet. I mål om allmänt åtal får överklagandet översändas som saknar betydelse för åtalet skall inte framgå av de hand- lingar som delges den tilltalade i vittnens ålder, yrke och bostads- mål om allmänt åtal. adress som saknar betydelse för åtalet ska inte framgå av de handlingar som delges den till- talade i mål om allmänt åtal. Har hovrätten i tvistemål avslagit ett yrkande om kvarstad eller någon annan åtgärd enligt 15 kap. eller upphävt ett beslut om en sådan åtgärd eller i brottmål avslagit ett yrkande om en åtgärd som avses i 26–28 kap. eller upphävt ett beslut om sådan åtgärd, får bevilja åtgärden att gälla tills vidare. Har hovrätten beviljat en sådan åtgärd eller förklarat att domen får verkställas även om den inte har laga kraft, eller fastställt tingsrätts beslut om det, får besluta att tings- rättens eller hovrättens beslut tills vidare inte får verkställas. I frågor om häktning eller reseförbud får ändra hovrättens beslut även om motparten inte hörts. 19 Senaste lydelse 2005:683. får utan huvudförhandling avgöra 2.ett mål i vilket med stöd av bestämmel- serna i 12 § i allt väsentligt grundar avgörandet i övrigt på hov- rättens bedömning, 3.ett mål som har tagits upp av hovrätten, eller 4. ett sådant mål eller en så- dan fråga i ett mål som skall av- göras av i dess helhet eller med nio ledamöter. Beträffande avgörande i öv- rigt i av mål utan huvudförhandling skall i tvistemål 50 kap. 13 § och i brott- mål 51 kap. 13 § tillämpas. 4. ett sådant mål eller en så- dan fråga i ett mål som ska av- göras av i dess helhet. Beträffande avgörande i öv- rigt i av mål utan huvudförhandling ska i tvistemål 50 kap. 13 § och i brott- mål 51 kap. 13 § tillämpas. Har det vid huvudförhand- Har det vid huvudförhand- ling i lägre rätt hållits förhör ling i lägre rätt hållits förhör inför rätten eller syn på stället inför rätten eller syn på stället angående någon viss omständig- angående någon viss omständig- het och beror avgörandet även i het och beror avgörandet även i den bevisningen, får hovrättens den bevisningen, får hovrättens dom ändras i den delen endast dom ändras i den delen endast om hovrätten i samma del änd- om hovrätten i samma del änd- rat tingsrättens dom utan att ta rat tingsrättens dom utan att ta upp beviset vid huvudförhand- upp beviset vid huvudförhand- ling eller ta del av en ljud- och ling eller ta del av en ljud- och bildupptagning av förhöret. bildupptagning av beviset. sådan ändring får dock göras sådan ändring får dock göras 1.om den är till förmån för den tilltalade, eller 2.om det finns synnerliga skäl för att bevisets värde är ett annat än hovrätten antagit. 20Senaste lydelse 1996:157. 21Senaste lydelse 2005:683. En tingsrätt får med parternas samtycke hänskjuta en viss fråga i målet till prövning av , när förlikning om saken är tillåten. En hovrätt får, i stället för att meddela prövningstillstånd enligt 49 kap. 14 § 3, hänskjuta en viss fråga i målet till prövning av . I avvaktan på Högsta domstolens prövning ska frågan om meddelande av pröv- ningstillstånd i hovrätten vila. Denna lag träder i kraft . 22 Senaste lydelse 1999:84. lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 14 kap. 17 § ska ha följande lydelse. Vid huvudförhandling i äkten- Vid huvudförhandling i äkten- skapsmål och mål om underhåll skapsmål och mål om underhåll skall tingsrätten bestå av en lag- ska tingsrätten bestå av en lag- faren domare och tre nämnde- faren domare och tre nämnde- män, om annat inte följer av 1 kap. 3 a § andra stycket rätte- regel gäller även för andra mål även för andra mål som hand- som handläggs i samma rätte- läggs i samma rättegång. Om en av nämndemännen får förhinder sedan huvudförhand- lingen har påbörjats, är rätten domför med en lagfaren domare och två nämndemän. Om det finns skäl för det, får antalet lagfarna domare utökas med en utöver vad som följer av första stycket. Detsamma gäller i fråga om antalet nämndemän. Om någon eller några av ledamöterna får förhinder sedan huvudförhandlingen har påbörjats, gäller andra stycket i fråga om domförhet. När nämndemän ingår i tings- När nämndemän ingår i tings- rätten, skall ordföranden vid överläggning redogöra för om- överläggning redogöra för om- ständigheterna i målet och inne- ständigheterna i målet och inne- hållet i gällande rätt. hållet i gällande rätt. röstning skall först ordföranden och därefter nämndemännen säga och därefter nämndemännen säga I övrigt gäller be- I övrigt gäller be- om överläggning och omröst- om överläggning och omröst- 23 Senaste lydelse 1997:390. ning i tvistemål. ning i tvistemål. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 § lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar ska ha följande lydelse. I mål och ärenden där mark- I mål och ärenden där mark- och miljödomstolen är första in- och miljödomstolen är första in- stans får rätten vid annan hand- stans får rätten vid annan hand- läggning än som avses i 4 § samt läggning än som avses i 4 § samt vid sammanträde för muntlig vid sammanträde för muntlig förberedelse bestå av en lagfaren förberedelse bestå av en lagfaren huvudförhandling i fall som av- huvudförhandling i fall som av- ses i 1 kap. 3 a § andra och tredje ses i 1 kap. 3 a § andra stycket det finns skäl för det får rättens skäl för det får rättens samman- sammansättning utökas med en sättning utökas med en lagfaren lagfaren ledamot eller ett tekniskt ledamot eller ett tekniskt råd. Det som föreskrivs i första stycket första meningen gäller också i mål om utdömande av vite på särskild talan av myndighet. 24 Senaste lydelse 2010:1886. förordning om ändring i förordningen (1996:381) med tingsrättsinstruktion Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1996:381) med tingsrättsinstruktion dels att 22 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 22 a §, av följande lydelse. När tingsrätten är domför med två lagfarna domare gäller följ- ande. Ordföranden ska vara ordi- narie domare i tingsrätten eller av regeringen anställd eller chefsrådman i tings- rätten. Om det behövs får hov- rätten förordna en ordinarie domare i hovrätten eller i en annan tingsrätt eller den som har varit ordinarie domare att tjänst- göra som ordförande. Den andra ledamoten ska 1. vara eller ha varit ordinarie domare, 2. vara eller ha varit av rege- ringen anställd lag- man eller rådman, 3. vara hyresråd, 4. vara hovrättsassessor eller kammarrättsassessor, 5. ha tjänstgjort som adjungerad ledamot i hovrätt eller kammar- rätt och bedömts vara lämplig att anställas som assessor, eller 6. vara tingsfiskal. Ordföranden ska vara ordi- narie domare i tingsrätten eller av regeringen anställd eller chefsrådman i tings- rätten. Om det behövs får hov- rätten förordna en ordinarie domare i hovrätten eller i en annan tingsrätt eller den som har varit ordinarie domare att tjänst- göra som ordförande.Minst en ytterligare ledamot ska antingen1. vara eller ha varit ordinarie domare,2. vara eller ha varit av rege- ringen anställd lag- man eller rådman, eller3. vara hyresråd.En hovrättsassessor eller kammarrättsassessor eller den som har tjänstgjort som adjung- erad ledamot i hovrätt eller kammarrätt och be- dömts vara lämplig att anställas som assessor, får delta i rätten.43 22 § 22 a §25 När tingsrätten är domför med tre lagfarna domare gäller följ- ande. Ordföranden skall vara ordi- narie domare i tingsrätten eller av regeringen anställd eller chefsrådman i tings- rätten. Om det behövs får hov- rätten förordna en ordinarie domare i hovrätten eller i en annan tingsrätt att tjänstgöra som ordförande. Minst en ytterligare ledamot skall antingen 1. vara eller ha varit ordinarie domare, 2. vara eller ha varit av rege- ringen anställd lag- man eller rådman, 3. vara hyresråd, 4. vara hovrättsassessor eller kammarrättsassessor, eller 5. ha tjänstgjort som adjung- erad ledamot i hovrätt eller kammarrätt och be- dömts vara lämplig att anställas som assessor. En tingsfiskal får delta i rätten, om det inte är fråga om hand- läggning av sådana mål och ären- den som kräver särskild erfaren- het. Om det finns särskilda skäl, får lagmannen förordna en tings- notarie eller en notariemeriterad beredningsjurist som bedöms ha tillräcklig erfarenhet och i övrigt vara lämplig att delta i rätten vid 25 Senaste lydelse av tidigare 22 § 2005:1099. Denna förordning träder i kraft . trädde reformen En modernare rättegång (EMR) i kraft. Lagändringarna innebar förändringar i det proces- suella regelverket med det övergripande syftet att skapa en modernare rättegång i allmän domstol som uppfyller kraven på en rättssäker, effektiv och ändamålsenlig handläggning av mål och ärenden. Re- formen bestod av tre delar: bättre utnyttjande av modern teknik, flexiblare regler och större ansvar för parterna samt en mer ända- målsenlig hovrättsprocess. Modern teknik har kommit till bättre utnyttjande genom att den försöksverksamhet med videokonferens som hade pågått per- manentades och utvecklades. Vidare infördes bestämmelser om att berättelser som lämnas i bevissyfte i tingsrätt som regel ska dokumen- teras genom ljud- och bildupptagning. För att åstadkomma en ökad flexibilitet och en anpassning av hand- läggningen av ett mål till vad som behövs i det enskilda fallet mjuka- des kravet på muntlighet upp. Vidare infördes bestämmelser som betonade parternas ansvar för att målet drivs framåt. Genom reformen infördes dessutom bestämmelser som syftar till en mer ändamålsenlig hovrättsprocess. Systemet med prövnings- tillstånd utvidgades till att omfatta alla tvistemål och domstolsärenden som överklagas från tingsrätt till hovrätt. Hovrätten skulle dess- utom i större utsträckning bygga sin prövning på samma material som legat till grund för tingsrättens avgörande. Härigenom tydlig- gjordes att tyngdpunkten i rättskipningen ska ligga i första instans. 1.1.2Behovet av en utvärdering EMR-reformen har inneburit stora förändringar av det processuella regelverket i allmän domstol. Reformen omfattar tvistemål, brottmål och domstolsärenden och har påverkat utformningen av processen i tingsrätt och hovrätt samt i viss utsträckning i . Det kan enligt utredningsdirektiven antas att såväl domstolarnas olika personalkategorier som åklagare, advokater och andra aktörer på skilda sätt har berörts av de förändrade reglerna. I förarbetena anfördes att reformen borde utvärderas när den har varit i kraft och att en utvärdering bör omfatta såväl vilka eko- nomiska konsekvenser reformen har fått som vilka övriga effekter reformen har fått för enskilda och det allmänna (prop. 2004/05:131 s. 220, bet. 2004/05:JuU29 s. 16 f.). I utredningsdirektiven konsta- teras att reformen redan har följts upp på olika sätt av domstolarna, och av . Eftersom reformen vid tiden för utredningsdirektiven varit i kraft borde den nu utvärderas. Utredningens uppdrag är alltså i första hand att utvärdera EMR- reformen i syfte att, utifrån kraven på en rättssäker, effektiv och ändamålsenlig handläggning av mål och ärenden i allmän domstol, undersöka hur de nya reglerna har fungerat i praktiken och om mål- sättningen med reformen har uppnåtts. Utvärderingen omfattar hela reformen. Det huvudsakliga syftet med utvärderingen är enligt utredningsdirektiven att klargöra om reformen har medfört den avsedda moderniseringen av rättegången i allmän domstol och att bedöma om den nya ordningen fullt ut upp- fyller de uppställda kraven på en rättssäker, effektiv och ändamåls- enlig handläggning av mål och ärenden. Direktiven anger som utred- ningens huvuduppgift att kartlägga och analysera hur de nya reglerna har tillämpats av domare, parter och andra aktörer i processen och vilka konsekvenser som reformen fått vad gäller kvalitet, effektivi- tet, förtroende och kostnader. Utredningen ska särskilt belysa hur reformen har påverkat domstolarnas handläggningstider. I uppdraget ingår också att undersöka hur reformen har förändrat arbetsformerna för olika personalkategorier i domstolarna samt för åklagare, ombud, biträden, försvarare, tolkar, personal inom Kriminal- vården och andra aktörer i rättsprocessen. I utvärderingen ingår även att identifiera faktorer som kan hindra eller begränsa en effektiv och ändamålsenlig tillämpning av de processuella regler som reformen innefattar. Mot bakgrund av utvärderingen ska utredningen överväga om det behövs förändringar i regelverket eller andra åtgärder, t.ex. vad gäller organisation, arbetssätt, rutiner och erfarenhetsutbyte, för att syftet med reformen fullt ut ska uppfyllas. Därutöver har i direktiven ytterligare preciserats de frågor som utredningen särskilt ska undersöka beträffande de tre delar som re- formen består av, dvs. användandet av modern teknik, flexiblare regler och större ansvar för parterna samt en mer ändamålsenlig hovrätts- process. Dessa frågor behandlas närmare under respektive avsnitt. Regeringens direktiv till utredningen bifogas betänkandet (dir. 2011:79 och 2012:45), se bilaga 1–2. I utredningen har hållits nio expertsammanträden. Därutöver har flera interna arbetsmöten hållits mellan utredaren och sekreteraren. Utredaren och sekreteraren har besökt landets alla hovrätter. Bland tingsrätterna har besök gjorts vid , , , , , , , och . Utredaren och sekreteraren har genom telefon- konferens inhämtat erfarenheter och synpunkter från Attunda tings- rätt, , och . Ut- redaren och sekreteraren har även deltagit i lagmansmöten i , Hovrätten över och samt Hovrätten för och härigenom inhämtat synpunkter även från tings- rätterna under dessa hovrätter. Utredaren och sekreteraren har besökt åklagar- kammare, åklagarkammare, åklagarkammare, åklagarkammare och åklagarkammare. Erfarenheter och synpunkter från advokatkåren har inhämtats vid sammanträden med företrädare för . Syn- punkter från domare, åklagare och advokater har också kunnat inhäm- tas på annat sätt. Således har utredaren och en av experterna deltagit vid en av InfoTorg anordnad paneldebatt om den nya tvistemåls- processen, och själva utredningsarbetet inleddes genom att utredaren och sekreteraren deltog i en paneldebatt i . Härutöver har förekommit åtskilliga underhandskontakter med fram- för allt olika tingsrätter. Utredaren och sekreteraren har besökt , Riks- åklagaren, och justitieombudsmannen . Sekreteraren har besökt utveck- lingscentrum i . Statistiska uppgifter har lämnats framför allt från och Kriminalvården. Samråd har skett med (Ju 2010:10), Utredningen om tolkning och översättning vid straffrättsliga för- faranden (Ju 2011:16), Utredningen om ett modernt nämndemanna- system (Ju 2012:08) och den utredare som överväger process- rättsliga konsekvenser av förslag (Ju 2012:F). Utredningen har besökt och inhämtat information och synpunkter från . Utredningen har genom utredarens och experternas samlade kun- skap kunnat tillgodogöra sig erfarenheter och synpunkter från samt- liga domstolsinstanser samt från åklagarväsendet och advokatkåren. I utredningens underlag har även funnits rapporter och utvär- deringar från framför allt och hovrätterna. 2En modernare rättegång – huvuddragen i reformen trädde reformen En modernare rättegång (EMR) i kraft (prop. 2004/05:131, bet. 2004/05:JuU29, rskr. 2004/05:307). Reformen har inneburit en modernisering av rätte- gångsförfarandet i allmän domstol med förändringar framför allt i (RB) och lagen (1996:242) om domstolsärenden. Reformen föregicks av arbete med att utveckla och moder- nisera domstolsväsendet, bl.a. genom renodling av domarnas arbets- uppgifter och förändrade organisationsformer och arbetsmetoder. Det övergripande målet för förändringsarbetet har varit att dom- stolarna även i fortsättningen ska kunna leva upp till de krav som medborgarna har rätt att ställa på rättssäkra avgöranden inom rimlig tid (se a. prop. s. 78). Samhällsförändringar har ställt krav på en kontinuerlig anpassning av det processrättsliga regelverket. RB har därför setts över sedan den trädde i kraft. Förändringar gjordes framför allt på grund av förslag från den tillsatta Rätte- gångsutredningen (prop. 1986/87:89), bl.a. för att i högre grad än tidigare kunna anpassa handläggningen till behoven i de enskilda fallen. Vissa begränsade förändringar gjordes för att åstad- komma ett mer ändamålsenligt hovrättsförfarande (prop. 1998/99:37). Åtskilliga förändringar i syfte att förenkla och effektivisera dom- stolsförfarandet för såväl parterna som domstolarna gjordes i en proposition om effektivisering av förfarandet i allmän domstol (prop. 1999/2000:26). påbörjades en försöksverksamhet med videokonferens i allmän domstol (prop. 1998/99:65). Därefter fick rättegångsutredning i uppdrag att under- söka hur rättegången i tvistemål och brottmål med bibehållen rätts- säkerhet kunde förbättras. I betänkandet En modernare rättegång En modernare rättegång – huvuddragen i reformen (SOU 2001:103) lämnade utredningen förslag om bl.a. permanent införande av videokonferens i allmän domstol och annan användning av teknik för ljud- och bildöverföring, uppmjukning av flera regler i RB som anknyter till principerna om muntlighet och omedelbarhet samt bestämmelser om parternas ansvar att driva processen framåt. Frågor kring hovrättsprocessen övervägdes i depar- tementspromemorian Hovrättsprocessen (Ds 2001:36). I promemorian lämnades förslag som syftar till en effektivare och mer ändamålsenlig hovrättsprocess. Vissa av förslagen hade sin grund i betänkande Ett reformerat hovrätts- förfarande (SOU 1995:124). I promemorian behandlades frågor om hur man ska kunna åstadkomma en bättre balans mellan processen i tingsrätt och processen i hovrätt. Det föreslogs bl.a. krav på pröv- ningstillstånd i tvistemål och domstolsärenden vid överklagande från tingsrätt till hovrätt. Vidare föreslogs bättre utnyttjande av video- teknik i rättegången samt uppmjukningar av kravet på muntlighet vid huvudförhandling i hovrätten. Betänkandet och promemorian behandlades gemensamt i pro- positionen En modernare rättegång – reformering av processen i allmän domstol (prop. 2004/05:131). I propositionen anfördes att erfarenheterna från det förändringsarbete som pågått var goda, var- för det fanns anledning att gå vidare i fråga om hur förfarandet i allmän domstol ytterligare kunde förbättras (a. prop. s. 78 f.). En utgångspunkt var att handläggningen i domstolarna även i fortsätt- ningen skulle kunna anpassas till behoven i de enskilda fallen sam- tidigt som kraven på förutsebarhet och rättssäkerhet inte fick sättas åt sidan. Reglerna skulle skapa så goda förutsättningar som möjligt för den som vänder sig till domstol med ett anspråk att få sin sak prö- vad inom skälig tid och för den som utsätts för ett oberättigat krav att så snabbt som möjligt komma ifrån den press som en rättegång innebär. För att göra processen i allmän domstol så effektiv och ändamålsenlig som möjligt gällde det också att ta till vara den tek- niska utveckling som skett i samhället. Situationen för brottsoffer och vittnen skulle särskilt uppmärksammas. Det anfördes också att rättegångsreglerna ska vara utformade så att parterna i möjligaste mån kan tillvarata sin rätt utan juridiskt ombud. En modernare rättegång – huvuddragen i reformen Den första delen av reformen avser en ökad användning av modern teknik i domstolarna. Det innebär till att börja med att förhör i tings- rätt som regel ska dokumenteras genom ljud- och bildupptagning (6 kap. 6 § RB). Även syn får dokumenteras på detta sätt (6 kap. 6 a § RB). Om ett mål överklagas ska ljud- och bildupptagningarna enligt huvudregeln användas i hovrätten (35 kap. 13 § RB). Upp- tagningarna kan även användas i tingsrätten och i . Vidare innebär förändringarna att det har införts regler om ljud- och bildöverföring som möjliggör för parter och andra att delta i ett sammanträde vid en domstol genom videokonferens, om det inte är olämpligt (5 kap. 10 § RB). Motsvarande möjligheter finns att delta i ett sammanträde genom ljudöverföring, dvs. Tekni- ken kan även användas vid syn (5 kap. 11 § RB), vid behov av sidosal (5 kap. 12 § RB), dvs. när parter eller andra som ska delta inte får plats i rättssalen, samt vid medhörning eller medseende (36 kap. 18 § RB), dvs. när parter eller andra inte får vara i rättssalen under ett förhör. Enligt en särskild sekretessregel gäller sekretess för bilduppgiften i en videoupptagning som gjorts vid ett domstolsförhör, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den hörde lider men (43 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen). Sekretessen viker dock för rätten till partsinsyn, dvs. parts rätt att få ta del av alla om- ständigheter som läggs till grund för avgörandet. Detta innebär inte att parten automatiskt har rätt att få en bildfil utlämnad till sig. Rätten att ta del av ljud- och bildupptagningar bör i stället realiseras genom att parten får ta del av dem i domstolens lokaler eller genom att en kopia av enbart ljudupptagningen lämnas ut. 2.3Flexiblare regler och större ansvar för parterna Den andra delen av reformen syftade till att öka flexibiliteten i det processuella regelverket och betona parternas medansvar för att driva processen framåt mot ett avgörande. Handläggningen av ett mål ska således efter lagändringarna i större utsträckning kunna an- passas till vad som behövs i det enskilda fallet. De nya bestämmel- serna innebär i huvudsak följande. Reglerna om sammanträden under förberedelsen samt om kallel- ser och påföljder vid utevaro har gjorts enhetligare. En modernare rättegång – huvuddragen i reformen utevaro för parter som ska höras i bevissyfte i tvistemål har skärpts (35 kap. 9 §, 42 kap. 12 § samt 44 kap. 1–4 och 7 §§ RB). En och samma sammanträdesform ska enligt de nya bestämmelserna kunna användas för samtliga frågor som under förberedelsen kräver munt- lig handläggning. En möjlighet har införts att avvisa framför allt muntlig bevisning om det trots rimliga ansträngningar inte går att få till stånd en bevisupptagning och det bedöms att målets avgöran- de inte bör fördröjas ytterligare (35 kap. 7 § RB). Kravet på muntlighet har mjukats upp.