sou · H1B347 · 2013-06-12 00:00:00 — PTS har i viss mån medfinansierat bredbandsprojekt som har fått kanalisationsstöd, något som upphör med vårt förslag. Vår bedömning är att det kan finnas skäl att, i samband med en ny förordning för kanalisationsstödet, se över det belopp som kanalisationsstödet maximalt kan omfatta.12 Förslaget, som bör träda i kraft , bör framför allt medföra positiva konsekvenser vad avser länens resursmässiga belastning, eftersom handläggarna enligt förslaget inte längre behöver hantera den särskilda process som systemet med PTS 12 I nuvarande förordning fastställs att stöd får lämnas med högst av det stödberättigande underlaget. handäggning av medfinansieringsstöd innebär. För PTS vidkommande föreslår vi att de som används för att administrera medfinansieringsverksamheten även fortsättningsvis ska tillföras myndigheten. Eftersom dessa medel används för att finansiera nya uppgifter för myndigheten, enligt våra förslag, gör vi bedömningen att vårt förslag utgör en kostnadseffektiv lösning. Förslag: Ett särskilt stöd föreslås för tillsättande av bredbandskoordinatorer. De årliga kostnaderna kan beräknas till för riket som helhet. Stödet föreslås i vart fall finnas som regeringen satt upp för att bredbandsmålen ska uppnås, alltså till 2020. Bredbandskoordinatorn har fyra huvudsakliga uppgifter. För det första att bidra till ökade regionala insatser vad gäller information till, samverkan mellan och koordinering av berörda regionala aktörer i bredbandsfrågor. För det andra att arbeta med strategiska frågor på bredbandsområdet. I detta ingår också ett behov av ökade insatser vad gäller regionala uppföljningar inom bredbandsområdet. För det tredje att i samverkan med berörda regionala aktörer vara en drivande kraft i regionala marknadsanalyser. För det fjärde att underlätta ansökningsförfarandet och utifrån nationella riktlinjer bistå kommuner och byalag med frågor om prissättning, robusthet och driftsäkerhet, öppenhet och affärsmodeller. Vi ser ett stort behov av en strategisk och samordnande kraft inom varje del av . Våra resonemang om behovet av bredbandskoordinatorer nedan handlar delvis om de utmaningar vi under utredningens gång har identifierat vad gäller länens arbete med att hantera handläggning av bredbandsstöd. Ett framgångsrikt arbete på bredbandsområdet kräver att ansvariga regionala organ tar ett strategiskt grepp på bredbandsfrågan, verkar för god samordning, underlättar för stödmottagarna och översätter övergripande regelverk på ett sådant sätt att de blir förståeliga för stödmottagarna och allrahelst underlättar deras verksamhet. Med en tydlig och ändamålsenlig modell för hantering av regionala bredbandsfrågor skapas likvärdiga förutsättningar, för projekt som syftar till utbyggnad av bredband, i alla delar av landet. Det kommer även fortsättningsvis att vara möjligt att dra nytta av det engagemang och de kunskaper som lokala eldsjälar bidrar med, men beroendet av eldsjälar minskar, medan möjligheterna att samla erfarenheter och kunskaper i bredbandsfrågor på regional nivå ökar. Vi vill dock inte i detta delbetänkande fastställa att bredbandskoordinatorerna med nödvändighet ska vara placerade vid exempelvis länsstyrelser. Som tidigare nämnts pågår förhandlingar om kommande bredbandsstöd på EU-nivå och utfallet av dessa förhandlingar kan få konsekvenser för bedömningen av hur förslaget om bredbandskoordinatorer blir mest ändamålsenligt. Den grundläggande orsaken till att det finns ett stort behov av bredbandskoordinatorer på regional nivå är att införandet av sådana koordinatorer kan bidra till att effektivisera det regionala arbetet och därigenom underlätta arbete för att uppnå målen i regeringens bredbandsstrategi. Det finns flera vinster med införandet av bredbandskoordinatorer. Genom att bidra till förbättrad styrning och uppföljning i regionala bredbandsfrågor används resurserna mera effektivt. Det handlar dels om personella resurser, genom att bredbandskoordinatorerna medför att det finns tillräckliga resurser för både strategiskt arbete och operativt handläggningsarbete, men det handlar inte minst om att genom bättre styrning och uppföljning säkerställa att de resurser som finns i form av tillgängligt stöd för bredbandsutbyggnad verkligen riktas till de områden där behoven är som störst och där offentligt stöd inte riskerar att snedvrida konkurrensen på marknaden. Regionala bredbandskoordinatorer kan hantera samverkan inom sin del av landet, i form av att på olika sätt ha dialog med och understödja kommuner och byalag, och även arbeta med samverkan mellan andra bredbandskoordinatorer och med nationella myndigheter, bland annat genom aktiv medverkan i Länssamverkan Bredband 2.0. Utöver rena samordningsinsatser är det även viktigt att koordinatorn är en viktig kraft i det regionala strategiska arbetet på bredbandsområdet. Koordinatorn får även en naturlig roll när det gäller att sammanställa underlag för regional och nationell uppföljning, på det sätt som beskrivs ovan. Rimligtvis bör koordinatorerna erbjudas utbildningsinsatser rörande olika delar av bredbandsområdet, t.ex. avseende tekniska, marknadsmässiga och konkurrensrättsliga frågor. I koordinatorns arbetsuppgifter ingår att ta fram en marknadsanalys som omfattar hela det aktuella regionala området. med inte längre byalagens uppgift att ta fram marknadsanalyser. Genom att lyfta denna fråga till regional nivå förenklar vi dels för byalagen i deras ansökningsprocess och för operatörerna som får samverka med en mer sammanhållen regional offentlig aktör, vilket möjliggör en bättre kvalitet på analyserna. Eftersom byalaget har det ekonomiska ansvaret för sitt projekt, måste byalaget som tidigare nämnts godkänna den marknadsanalys som avser projektet. Som tidigare beskrivits har ett antal affärsmodeller utvecklats som byalagen använder vid bredbandsutbyggnad. Det handlar om att byalaget, operatören och kommunen kan ha något olika roller och ansvar vad gäller exempelvis planering, projektledning, anläggning, drift och underhåll, i de olika modellerna. Koordinatorn bör informera om modellernas för- och nackdelar, t.ex. med utgångspunkt i de nationella riktlinjerna avseende affärsmodeller. Efterfrågan på en modell med regionala bredbandskoordinatorer är alltså stor och det råder stor enighet på alla organisatoriska nivåer om att regional samverkan och en tydlig regional kontaktyta på bredbandsområdet är en framgångsfaktor för arbetet med bredbandsstöd. Bredbandsforum har tidigare lämnat förslag om bredbandskoordinatorer och gjorde i det sammanhanget bedömningen att i statliga medel, per län, skulle avsättas för detta ändamål. Vi gör, mot bakgrund av uppdragets storlek13, bedömningen att det är nödvändigt att regeringen avsätter för ändamålet. Fördelningen av medel till olika delar av landet bör göras av regeringen efter en väl avvägd bedömning, där behovet av insatser på de områden som pekats ut ovan bör vara styrande. Regeringen bör i samband med beslut om medel fastställa riktlinjer för bredbandskoordinatorernas arbete. Förutsatt att beslut sker bör berörda regionala aktörer förbereda sig organisatoriskt (t.ex. genom rekrytering) för införandet av bredbandskoordinatorer. Tillskottet av medel bör inkluderas i regeringens budgetproposition och således kunna utnyttjas av berörda regionala aktörer från 1 januari 2015.14 13För att få en översiktlig uppskattning har vi utgått ifrån en koordinator per län och att kostnaderna för denne motsvarar (ungefärligen en helårsarbetskraft). 14Eftersom pågående förhandlingar om kommande bredbandsstöd på EU-nivå kan få konsekvenser för bedömningen av hur förslaget om bredbandskoordinatorer blir mest ändamålsenligt, vilket vi avser ta hänsyn till i slutbetänkandet, är det enligt utredningens bedömning inte lämpligt att införa ett stöd tidigare än . Förslag: PTS ges i uppdrag att ta fram en central webbplats som innehåller alla nationella riktlinjer för bredbandsstöden, samt övrigt relevant material. Arbetet bör ske i samverkan med regionala aktörer i alla län, vilket lämpligen sker inom ramen för Länssamverkan Bredband 2.0. Det finns på bredbandsområdet behov av ett samverkansforum mellan län, på handläggar- och/eller koordinatornivå, och det finns även behov av ett forum för informationsutbyte och samverkan mellan nationella och regionala myndigheter. Ett sådant forum, som drivs av PTS, finns etablerat och går under namnet Länssamverkan Bredband 2.0. Vår uppfattning är att detta forum väl fyller sin funktion och bör fortsätta att arbeta på inslagen linje. Det finns emellertid utrymme för ökade informationsinsatser från detta forum och vi föreslår därför att gruppen skapar/alternativt använder sig av existerande webbplats för att ge relevant information om bredbandsstöd. Målgrupperna för denna informationsinsats är i första hand regionala aktörer, som i sin tur kan vidareförmedla informationen till kommuner och byalag. Vi ser att det bör informeras om sådant som är en del av en gemensam hantering av bredbandsstödet, t.ex. förordningar, nationella riktlinjer, gemensamma mallar15 och dylikt. Förslaget bör enligt vår bedömning realiseras . Förslaget bör få resursmässiga konsekvenser framför allt för PTS. Vår bedömning är att de som används för administrativa kostnader i arbetet med medfinansiering är tillräckligt för att omhänderta detta resursbehov.16 15Ett av flera tänkbara exempel på mallar är mallar för avtal om marktillträde, som finns på Lantmäteriets hemsida, och mallar för upphandling. 16Merparten av kostnaderna bör uppstå , men det kommer därefter att krävas resurser för löpande underhåll av webbplatsen och i någon mån även underhåll/övervakning av den standardiserade, digitala lösning som beskrivits ovan. För stödgivande myndigheters del handlar det framför allt om att säkerställa att den standardiserade lösningen för hantering av information om projekten finns digitalt tillgänglig på webbplats eller motsvarande. I tabell 8.1 nedan sammanfattas de förslag som presenterats ovan. Enligt Kommittéhandboken1 ska offentliga utredningar beskriva vilka konsekvenser utredningens förslag får på ett flertal samhällsområden. I handboken finns en uppräkning av sådana områden som man vet att utredningsförslag ofta får återverkningar på. Vi menar att våra förslag påverkar några av de områden som pekar ut, och vi vill därför beskriva effekterna närmare. Det gäller områdena sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, konsekvenser för små företag samt prövning av det offentliga åtagandet. Det innebär att vi i detta delbetänkande inte skriver något om konsekvenser för kommunalt självstyre, brottsligheten, jämställdhet, integrationspolitik och personlig integritet. 9.1Konsekvenser för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet Målen för den svenska regionalpolitiken är att skapa förutsättningar för varaktig ekonomisk tillväxt, rättvisa och valfrihet så att levnadsvillkoren blir likvärdiga för medborgarna i hela landet. är det en självklarhet att den digitala tekniken är en grundpelare i det moderna samhället, vare sig man bor i storstad eller på landsbygd. En bra digital infrastruktur i alla delar av landet är därmed en förutsättning för att upprätthålla sysselsättning och ha tillgång till en bra service i alla delar av landet. De förändringar av formerna för bredbandsstöd som vi föreslår kommer enligt vår bedömning att förbättra möjligheten för landsbygdsområden att få tillgång till bra bredbandskapacitet. 1 , Ds 2000:1. I regeringens nationella strategi för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007–20132 framhålls följande: Ett tillgängligt informationssamhälle med modern infrastruktur och samhällsnyttiga it-tjänster kan förenkla vardagen och förbättra livskvaliteten för kvinnor och män, unga och gamla i alla delar av landet. En effektiv och säker it-infrastruktur främjar regional utveckling genom att bl.a. bidra till att skapa förutsättningar för hållbar tillväxt i hela landet. En väl fungerande it-infrastruktur är en avgörande förutsättning för näringsliv och boende i gles- och landsbygd. För vissa delar av landet kan en högre användning av it-lösningar ibland kompensera långa avstånd till service eller till marknaden. För att uppnå en ökad tillgänglighet är utbyggnaden av it-infra- struktur med hög överföringskapacitet avgörande. 9.2Konsekvenser för små företag I Utredningen om ökad it-användning i småföretag3 framhålls att olika former av it-lösningar möjliggör för småföretag att lättare nå nya marknader, uppnå lägre kostnader, förbättra intern och extern kommunikation, förenkla samarbete och koordinera produktionen med andra företag. It och internet ger även bättre förutsättningar för innovation genom enklare åtkomst till olika former av kunskap och information. Den utredningen vill betona att en fortsatt it-infrastruktur- utbyggnad är en avgörande förutsättning för att företag i alla delar av ska kunna bedriva en konkurrenskraftig verksamhet. I den digitala agendan för uttrycks samma sak: För att små- och medelstora företag ska kunna etableras och utvecklas på landsbygden krävs en god tillgång till internet med hög hastighet. Landsbygdsföretagen är spridda över landet och tillgången till bredband med hög hastighet kan vara en förutsättning att nå sina kunder. 9.3Prövning av det offentliga åtagandet Detta delbetänkande behandlar i första hand frågan om offentligt stöd för utbyggnad av bredband på landsbygden. I regeringens bredbandsstrategi fastslås att statens huvudsakliga roll rörande investeringar i infrastruktur är att få marknaden att fungera effek- 2N2007/7152/RT. 3SOU 2012:21, SOU 2012:63. tivt och ge marknadsaktörerna goda förutsättningar för sin verksamhet. Men förutsättningarna för att bygga ut infrastrukturen skiljer sig åt i olika delar av landet. I strategin anges därför att det finns behov av riktade insatser för att hushåll och företag som finns i de mer glesbefolkade delarna av landet ska få liknande möjligheter som i övriga delar av landet. Regeringen gör därför satsningar på bredband i områden där utbyggnad inte bedöms kunna ske på marknadsmässiga villkor. Enligt utredningens direktiv ligger regeringens bredbandsstrategi fortsatt fast. Det ligger därmed inte i utredningens uppdrag att pröva den ovan beskrivna principiella grunden. Vi menar att våra förslag, vilka i huvudsak innebär att genom tydligare riktlinjer uppnå en något skärpt statlig styrning och uppföljning av bredbandsstödet, inte påverkar omfattningen av det statliga åtagandet nämnvärt. Förslagen underlättar för länsstyrelser, regioner, kommuner och byalag att agera i frågan om bredbandsutbyggnad. Det underlättar även för marknadsaktörerna att mer nationell enhetlighet skapas i processer och bedömningar, i stället för de nu gällande regionala olikheterna. uppgår kostnaderna, till följd av våra förslag, till . Vårt förslag innebär att de som används för att administrera medfinansieringsverksamheten även fortsättningsvis ska tillföras myndigheten på årlig basis. Denna lösning innebär att det inte finns behov av att tillföra ytterligare statliga medel för att finansiera våra förslag. Vi bedömer dessutom att det tillkommande ansvaret för länsstyrelserna och regionerna är marginellt och inte motiverar resurstillskott från statens sida. uppgår kostnaderna, enligt våra förslag, till . Utöver de som nämns ovan uppstår ett behov av en engångskostnad för att finansiera PTS initiala arbete med en s.k. byanätskarta. Vi föreslår att denna engångskostnad, på , tillförs PTS i samband med budgetpropositionen . och i vart fall till 2020 föreslår vi också att de regionala aktörer som omfattas av ett beslut om bredbandskoordinatorer, i enlighet med vårt förslag, tillförs finansiering som uppgår till . Förutsatt att beslut fattas bör regeringens budgetproposition innehålla en sådan kostnadspost. Eftersom kostnaden för byanätskartan bedöms vara av engångskaraktär kommer den totala kostnaden för våra förslag att , och i vart fall till 2020, uppgå till . Denna blygsamma ökning av det statliga åtagandet bidrar till att underlätta för marknadsaktörerna och de offentliga aktörerna att verka på bredbandsområdet. En särskild utredare ska göra en utvärdering av regeringens bredbandsstrategi. Det innebär att utredaren ska göra en uppföljning av hur tillgången till bredband har utvecklats i förhållande till målen som anges i regeringens bredbandsstrategi och i den digitala agendan för . För att främja bredbandsutbyggnad ska utredaren även göra en närmare analys av bredbandsstrategins insatsområden Offentliga aktörer på marknaden och Bredband i hela landet. Utredarens huvuduppdrag är att följa upp hur tillgången till bredband har utvecklats i förhållande till målen i regeringens bredbandsstrategi och vid behov föreslå eventuella justeringar av bredbandsstrategin med syftet att möjliggöra för marknaden att åstadkomma den täckningsgrad för bredband som anges i målen för bredbandsstrategin, utreda hur kommuners agerande i olika roller påverkar bredbandsutbyggnaden och utreda möjligheterna att inrätta ett () enligt förslag från eller föreslå en annan lösning för att främja samordning och samförläggning för bredbandsutbyggnad, och kartlägga den nationella hanteringen av stöd till bredbandsutbyggnad och vem som har varit mottagare av stöden –2012, analysera om det finns behov av en mer enhetlig stödhantering med utgångspunkt i nu gällande organisationsstruktur och göra en internationell jämförelse. Utredaren ska lämna ett delbetänkande och slutredovisa uppdraget . I delbetänkandet ska utredaren redovisa resultaten av utredningen när det gäller stöd som kan användas till bredbandsutbyggnad samt den internationella jämförelsen. På det it-politiska området finns det, både på europeisk och på svensk nivå, ett flertal strategiska dokument som definierar inriktning och mål. Europeiska kommissionen har tagit fram en digital agenda för (KOM(2010) 245). Den är ett av huvudinitiativen inom ramen för 2020-strategin (2020 – En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla, KOM(2010) 2020). Strategin lanserades som ett led i att ta ur krisen och förbereda EU:s ekonomi för nästa årtionde och beskriver bland annat hur viktig användningen av informations- och kommunikationsteknik är för att ska kunna uppnå sina ambitioner . En av nyckelåtgärderna, som presenteras både i 2020-strategin och i den digitala agendan för , är snabb internettillgång. Målet är att alla i bör ha tillgång till grundläggande bredband , samt en strävan att uppnå att alla i har tillgång till internethastigheter på över /s och att av de europeiska hushållen abonnerar på internetförbindelser på över /s . beslutade regeringen om en ny strategi för it-politiken, It i människans tjänst – en digital agenda för (dnr N2011/342/ITP). Den digitala agendan är en bred och sammanhållen strategi för it-politiken där regeringen presenterar ambitioner och insatser som tar till vara de möjligheter som digitaliseringen ger. Målet för it-politiken är att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. beslutade i enlighet med förslaget i budgetpropositionen att tidigare it-politiska mål och delmål om tillväxt och kvalitet skulle upphävas och ersättas med det nya it- politiska målet (prop. 2011/12:1, utg.omr. 22, bet. 2011/12:TU1, rskr. 2011/12:87). När det gäller målen för tillgänglighet ska dessa fortsatt gälla (prop. 2009/10:193). Den digitala agendan för pekar ut behov av insatser inom fyra strategiska områden – Lätt och säkert att använda, Tjänster som skapar nytta, Det behövs infrastruktur och It:s roll för samhällsutvecklingen – där användarens perspektiv är utgångspunkt och där bredband ingår i ett av områdena. Det riksdagsbundna målet för tillgänglighet är att ska ha bredband i världsklass. Alla hushåll och företag bör ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband (prop. 2009/10:193, bet. 2009/10:TU18, rskr. 2009/10:297). beslutade regeringen om en bredbandsstrategi för (dnr N2009/8317/ITP) för att tydliggöra politikens inriktning. Strategin tar sin utgångspunkt i det övergripande målet att ska ha bredband i världsklass för att främja tillväxt, konkurrenskraft och innovationsförmåga, vilket bidrar till utvecklingen av ett hållbart samhälle. Det hjälper också till att möta utmaningar i form av en ökad globalisering, klimatförändringar och en åldrande befolkning i ett glest bebyggt land. En förutsättning för att möta utmaningarna är att det finns tillgång till bredband med hög överföringshastighet i hela landet. Därför bör av alla hushåll och företag i ha tillgång till bredband om minst /s . bör ha sådan tillgång. Detta för att företag och hushåll i alla delar av landet ska kunna dra nytta av de fördelar som tillgång till kraftfullt bredband ger. Ur ett demokrati- och rättighetsperspektiv är det också viktigt att alla hushåll och företag har goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband i takt med att allt fler tjänster i samhället blir digitala. Bredbandsstrategin är utformad med utgångspunkten att elektroniska kommunikationstjänster och bredband ska tillhandahållas av marknaden. Det betonas att statens huvudsakliga roll är att skapa förutsättningar för marknaden, formulera politiska mål och undanröja hinder för utvecklingen. För att bidra till att målen i bredbandsstrategin uppfylls och ge marknaden förutsättningar att driva verksamhet och investera i bredband i hela landet, föreslog regeringen att fokus riktas mot fem insatsområden: Fungerande konkurrens, Offentliga aktörer på marknaden, Frekvensanvändning, Driftssäkra elektroniska kommunikationsnät och Bredband i hela landet. Stöd som kan användas till bredbandsutbyggnad Förutsättningarna för att bygga ut bredbandsinfrastruktur skiljer sig åt i olika delar av landet. I regeringens bredbandsstrategi anges därför att det finns behov av riktade insatser för att hushåll och företag som finns i de mer glesbefolkade delarna av landet ska få liknande möjligheter som i övriga delar av landet. Regeringen gör därför satsningar på bredband i områden där utbyggnad inte bedöms kunna ske på marknadsmässiga grunder. Europeiska kommissionen anger i Gemenskapens riktlinjer för tillämpning av reglerna för statligt stöd på snabb utbyggnad av bredbandsnät (2009/C 235/04) att statliga stödåtgärder kan vara effektiva verktyg för att nå mål av allmänt intresse under vissa förhållanden. Statligt stöd kan användas för att korrigera marknadsmisslyckanden och på så sätt få en marknad som fungerar bättre och därmed en ökad konkurrenskraft. Detta gäller enligt kommissionen särskilt inom bredbandsområdet som ett medel för att minska skillnaderna i tillgång till bredband mellan olika områden och regioner. Det är dock viktigt med garanter för att det statliga stödet inte tränger undan marknadsinitiativ. Målet med statligt stöd inom bredbandsområdet är att se till att det leder till bättre och snabbare bredbandstäckning än vad som hade varit fallet utan stöd. –2007 fanns det i ett nationellt bredbandsstöd för kompletterande utbyggnad av it-infrastruktur där marknaden inte bedömdes kunna bygga ut på kommersiell grund. har det genomförts flera riktade insatser i form av förstärkning av bredbandsåtgärder genom kanalisationsstöd och medfinansieringsmedel. Med hjälp av EU-medel och offentlig medfinansiering finns det möjlighet att stödja bredbandsutbyggnad även via landsbygdsprogrammet samt via regionala strukturfondsprogram i vissa programområden. Tillsättandet av en utredning I bredbandsstrategin anges att en utvärdering av strategin bör ske för att det ska finnas möjlighet att vid behov göra eventuella justeringar. Regeringens bredbandsstrategi ligger fortsatt fast. Det riksdagsbundna målet för tillgänglighet och bredbandsstrategins mål som säger att av alla hushåll och företag bör ha tillgång till bredband om minst /s gäller fortfarande. Däremot har bredbandsstrategins mål redan uppnåtts.