sou · H1B342 · 2013-06-12 00:00:00 — är en förhållandevis liten tillsynsmyndighet som har formen av nämndmyndighet. Nämnden skapades i samband med införandet av polisens nya möjligheter att använda preventiva tvångsmedel. Ett nytt tvångsmedel hade också aktualiserats; hemlig rumsavlyssning. övertog vid inrättandet samtliga uppgifter, dvs. att utöva tillsyn över Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter, att besluta om utlämnade av registeruppgifter vid registerkontroll och att handlägga ärenden om kvalificerade skyddsidentiteter. Flera delar av den verksamhet som nämnden ska utöva tillsyn över är på grund av stark sekretess undandragen allmän insyn. Syftet med nämndens tillsyn ska vara att säkerställa att verksamheten bedrivs i enlighet med lag eller annan författning.7 Nämndens tillsynsområde avser, som beskrivits i avsnitt 6.4.2, viss brottsbekämpande verksamhet. Regeringen ansåg vid inrättandet av nämnden att det inte var ändamålsenligt att i lag uttryck- 68 § Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens instruktion. 7Se avsnitt 5.5, 6.4.2 och prop. 2006/07:133 s. 64. Möjligheter att slå samman tillsynsuppgifter på polisens område? ligen ange vilka myndigheter som bedriver denna typ av brottsutredande verksamhet eller vilka hemliga tvångsmedel som skulle omfattas av tillsynen. En betydande fördel med en sådan lösning, menade regeringen, var att tillsynen skulle omfatta dels alla de myndigheter som vid varje tid ägnar sig åt sådan brottsbekämpande verksamhet, dels alla de nya eller till sitt tillämpningsområde utvidgade hemliga tvångsmedel som kan komma att införas i framtiden.8 Regeringen uttalade också i samband med att nämnden skapades att den skulle vara fristående och självständig i förhållande till de myndigheter vars verksamhet tillsynen avsåg. Vidare angav regeringen att syftet med att inrätta nämnden var att skapa ett organ för löpande rättslig kontroll. Liksom andra sådana organ borde inrättas under regeringen. Regeringen uttalade också att avsikten med att inrätta nämnden inte var att stärka den parlamentariska kontrollen, eftersom en sådan kontroll enbart kan utövas av riksdagen.9 Regeringen ansåg dock att nämndens sammansättning skulle ha en stark parlamentarisk anknytning med ledamöter som kan sägas representera allmänheten och garantera en medborgerlig insyn i verksamheten. skulle också stärka den enskildes tillgång till ett effektivt rättsmedel såväl vad gällde hemliga tvångsmedel som Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter. En anledning till inrättandet av var att hade uttalat kritik mot i en dom. Domstolen hade bedömt att den då gällande ordningen i svensk rätt inte uppfyllde kravet i artikel 13 i på tillgång till effektivt rättsmedel vad gällde Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter.10 JK uttalade i ett beslut att efter inrättandet av har haft ett effektivt rättsmedel enligt artikel 13 i Europakonventionen.11 2006/07:133 s. 61. s. 64 f. Nämndens inrättande och verksamhet lades dock fast i lag. Bestämmelser i lag ansågs motiverade bl.a. av att nämndens tillsyn avsåg brottsbekämpande myndigheters verksamhet i vilken används hemliga tvångsmedel och andra befogenheter som förutsätter stöd i lag. 10Europadomstolens mål m.fl. mot (Appl. 62332/00), se också avsnitt 5.5. 11JK:s beslut , Skadestånd på grund av uppgifter i Säkerhetspolisens register. Möjligheter att slå samman tillsynsuppgifter på polisens område? Vidare ska Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillsyn ge underlag för att utöva en effektiv parlamentarisk kontroll av de hemliga verksamheterna.12 13.5Är verksamheten hos sådan att den bör utföras i organisatoriskt oförändrad form? Utifrån regeringens uttalanden om syftet med att skapades och bakgrunden till dess ställning (se avsnittet ovan), gör kommittén bedömningen att nämndens uppgift att utöva tillsyn över om användningen av hemliga tvångsmedel och kvalificerade skyddsidentiteter följer lag eller annan författning, väl kan inrymmas i den granskning av regelefterlevnad som en tillsynsmyndighet över polisväsendet föreslås ha som grundläggande uppdrag. I förarbetena har uttalats att nämndens uppgift är avgränsad till tillsyn och kontroll i efterhand. Planerade åtgärder, alltså åtgärder som ännu inte har vidtagits, kan inte bli föremål för granskning.13 Som ovan redogjorts för sträcker sig dock Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet längre än till polisen och polisverksamheten. De brottsbekämpande myndigheter som nämnden har tillsyn över, utöver polisen, är , och . De ärenden som rör andra brottsbekämpande myndigheter än polisen, med undantag av , är dock av så liten omfattning att dessa knappast är dominerande för nämndens nuvarande inriktning på verksamheten.14 Även om det finns många ärenden hos nämnden som berör är dessa inte av sådan omfattning att det i sig motiverar att nämnden bör ha en helt särreglerad verksamhet. Kommittén kan vidare inte se några problem med att ett granskningsorgan med tydligt fokus på tillsyn av polisverksamhet också har vissa särskilda uppgifter när det gäller tillsyn som berör ett fåtal andra utpekade myndigheter. 2006/07:133 s. 69 f. 14År 2012 avgjorde ett ärende som berörde och handläggs ett ärende som rör . Möjligheter att slå samman tillsynsuppgifter på polisens område? heller inget som hindrar att den föreslagna tillsynsmyndigheten får ytterligare tillsynsuppdrag över andra myndigheter.15 Att organisatoriskt lägga samman Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet med den föreslagna nya tillsynen över polisen skulle, enligt kommitténs mening därför kunna ske utan att nämnden får försämrade möjligheter att utföra sina nuvarande tillsynsuppgifter. Som ovan nämnts finns det också två beslutsorgan inom ; Registerkontrolldelegationen och Skyddsregistreringsdelegationen. Varje delegation består av en ordförande, en vice ordförande samt högst tre andra ledamöter.16 Delegationerna ansvarar själva för sina beslut.17 Inte heller verksamheten hos delegationerna skulle behöva påverkas av en annan organisationsstruktur. Att kontroll kan utövas på begäran av en enskild var ett förhållande som regeringen, vid Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillkomst, pekade på som betydelsefullt för bedömningen av den enskildes tillgång till effektivt rättsmedel enligt artikel 13 i . utför nämnden kontroller på begäran av enskilda personer enligt 3 § lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet. Nämnden undersöker om den enskilde har varit föremål för de brottsbekämpande myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel eller polisens behandling av personuppgifter på ett sätt som strider mot lag eller annan författning.18 Alla personer, oavsett medborgarskap, har rätt att begära en sådan kontroll, liksom juridiska personer, som till exempel svenska eller utländska aktiebolag. Den enskildes tillgång till ett effektivt rättsmedel vad gäller hemliga tvångsmedel m.m. behöver, enligt kommitténs mening, inte påverkas av en ändrad organisationsstruktur. En annan sak är i vilken mån en parlamentarisk anknytning behövs i beslutsfattandet av dessa ärenden, vilket kommittén återkommer till nedan. Kommittén gör bedömningen att det inte finns något som tyder på att inriktningen på och förutsättningarna för Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens nuvarande tillsyn skulle försämras av 15Kommittén ska, enligt tilläggsdirektiven, i nästa del av arbetet utreda om det finns ett behov av tillsyn över Kriminalvårdens verksamhet. Om kommittén skulle finna att så är fallet finns förutsättningar för att bygga ut granskningsorganets verksamhet också med ytterligare tillsynsuppgifter. 168 § Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens instruktion. 179 § Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens instruktion. 183 § lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet. Möjligheter att slå samman tillsynsuppgifter på polisens område? att utföras inom ramen för en större tillsynsorganisation. Tvärtom finns det klara fördelar med att vara en del av en sådan större myndighet. Genom att vara del av en större tillsynsorganisation blir myndigheten personalmässigt mindre sårbar och kan dra nytta av generella och bredare kunskaper i frågor som rör tillsyn. Mot denna bakgrund konstaterar kommittén att även om den nya tillsynsmyndigheten får ett tillsynsuppdrag med tydligt fokus på granskning av regelefterlevnad vad gäller polisverksamhet, finns det goda förutsättningar för den nya myndigheten att utföra också de uppgifter som åligger nämnden. 13.6Vad måste säkerställas om de nuvarande uppgifter som utför läggs inom en ny organisation? Det är enligt kommitténs mening angeläget att det förtroende som har byggts upp för Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet inte undergrävs om kommittén föreslår att en ny organisationslösning för nämnden bör komma till stånd. En sådan lösning skulle tvärtom kunna hämta kraft från att har varit etablerad och få legitimitet genom att föra in den kompetens, administration och det förtroende som finns för nämnden i den nya tillsynsmyndigheten. Det bör poängteras att bakgrunden till att kommittén väljer att se över i vilken organisatorisk form nämndens uppgifter ska utföras inte bottnar i att det skulle finnas något missnöje med hur nämnden utför sina tillsynsuppgifter. Avsikten är i stället endast att försöka undvika att öka antalet myndigheter med tillsynsuppgifter och en därpå följande ytterligare fragmentering av statsförvaltningen (se avsnitt 13.2). Mot bakgrund av vad som beskrivits om skälen för varför skapades bör utgångspunkten vara att även i en ny tillsynsorganisation säkerställa följande: 1.Det måste finnas goda förutsättningar att utöva tillsyn över de verksamheter som nämnden ska utöva tillsyn över, och granskningsverksamheten ska vara fristående och självständig i förhållande till de myndigheter vars verksamhet tillsynen avser. Möjligheter att slå samman tillsynsuppgifter på polisens område? 2.Den enskildes tillgång till ett effektivt rättsmedel såväl vad gäller hemliga tvångsmedel som Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter ska vara fortsatt god. 3.Det måste finnas möjligheter till parlamentarisk anknytning i beslutsfattandet i de ärenden där detta kan anses vara av värde. När det gäller de första två punkterna kan kommittén inte se att det förhållandet att Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet läggs in i en större organisationsstruktur skulle påverka säkerställandet av dessa omständigheter. Frågan som kommittén då har att ta ställning till är om nämndens nuvarande tillsynsverksamhet också förutsätter ett beslutsfattande genom nämnd. Skälen för att blev organiserad som en nämnd framgår inte av de förarbeten som ligger till grund för att nämnden inrättades.19 Däremot finns det uttalanden om att det i nämndens sammansättning ska finnas en stark parlamentarisk anknytning.20 Vid bildandet av nämnden ansåg regeringen att dess sammansättning skulle ha en stark parlamentarisk anknytning eftersom ett organ av detta särskilda slag bör vara utformat så att dess ledamöter kan sägas representera allmänheten och garantera en medborgerlig insyn i verksamheten.21 Att det enligt regeringen skulle finnas en parlamentarisk anknytning i nämndens sammansättning innebär indirekt att regeringen ansett att det för ett antal tillsynsbeslut som fattar finns behov av en kollektiv beslutsform. Genom att flertalet ledamöter i nämnden utses bland sådana personer som har föreslagits av partigrupperna i uppnås en parlamentarisk insyn i beslutsprocessen och ett kvalificerat lekmannainflytande tillförs de rättsliga övervägandena.22 Det finns, enligt kommittén, också ett starkt behov av parlamentarisk anknytning i beslutsfattandet, och därigenom ett kollektivt ställningstagande, i sådana kontrollärenden som utövas på begäran av enskilda. Nämnden är satt att i den enskildes ställe kunna kontrollera om för den enskilde hemliga och integritets- 19Jfr betänkandet Ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel, m.m., SOU 2006:98, lagrådsremiss () samt prop. 2006/07:133. 20Lagrådsremissen Ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel, m.m. s. 62 f. 2006/07:133 s. 65. 2005/06:177 s. 65. Möjligheter att slå samman tillsynsuppgifter på polisens område? känsliga åtgärder har gått till på rätt sätt. Det är viktigt att beslut i sådana ärenden har en parlamentarisk förankring. Eftersom Säkerhetspolisen i stor utsträckning ägnar sig åt verksamhet som omges av sekretess och med mer långtgående rätt till integritetskränkande åtgärder och bevarande av uppgifter än vad den öppna polisen har, är den parlamentariska förankringen viktig på detta område, främst för allmänhetens förtroende för den granskade verksamheten. Skäl kan tala för att även tillsynen över andra myndigheters användning av hemliga tvångsmedel bör stå under tillsyn av ett organ med stark parlamentarisk anknytning. I andra fall är det dock mindre tydligt att ett kollektivt beslutsfattande och en parlamentarisk anknytning behövs, t.ex. i de delar som rör tillsyn över den öppna polisens personuppgiftsbehandling, nämndens administration eller i uppgiften att besvara remisser. Den försiktighetsprincip som genomsyrat kommitténs arbete23 bör vara vägledande även för översynen av . Försiktighetsprincipen bygger bl.a. på vetskapen att alla effekter inte går att förutse vid större organisationsförändringar och att sådana förändringar ofta riskerar att leda till stora verksamhetsstörningar. Det är därför viktigt att inte göra större förändringar i en fungerande och känslig verksamhet än vad som är nödvändigt för att utveckla den. Med utgångspunkt i den principen – och mot bakgrund av att de flesta av nämndens nuvarande uppgifter gör det angeläget att för den verksamheten bevara ett kollektivt beslutsfattande med parlamentarisk anknytning – gör kommittén bedömningen att om de nya tillsynsuppgifterna över polisen och nämndens nuvarande uppgifter läggs inom samma organisation bör en form av beslutsfattande genom nämndförfarande bestå för åtminstone vissa av Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens ärenden. 23 Utgångspunkten för kommitténs överväganden och förslag i SOU 2012:13 var att inte göra större förändringar av polisens organisation än vad som är nödvändigt, se SOU 2012:13 s. 228. Även för förslagen som avsåg en ombildning av Säkerhetspolisen var försiktighetsprincipen vägledande, se SOU 2012:77 s. 112. I detta kapitel finns kommitténs organisatoriska överväganden när det gäller den nya tillsynsmyndigheten. Frågan är hur det nya tillsynsorganet ska ledas och organiseras. I föregående kapitel har kommittén gjort bedömningen att det finns förutsättningar att inom den nya tillsynsmyndigheten lägga också Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens nuvarande tillsynsuppgifter. För åtminstone vissa av dessa uppgifter bör en form av beslutsfattande genom nämndförfarande bevaras (se kapitel 13). 14.2Om ledningsformen för den nya tillsynsmyndigheten Hur myndigheter ska ledas har länge varit en omdebatterad fråga och svaret har skiftat . 1600-talets kollegiala ämbetsmannamyndigheter blev enrådighetsverk, som i många fall kompletterades med lekmannastyrelser. blev denna ledningsform, där en myndighetschef leder myndigheten tillsammans med en lekmannastyrelse med begränsat ansvar, den vanligaste för statliga förvaltningsmyndigheter.1 Statskontoret har uttalat bl.a. följande. Lekmannastyrelsernas varande, sammansättning och befogenheter har dock varit föremål för debatt. Förespråkarna har lyft fram den samhälleliga insyn och det medborgerliga inflytande som styrelserna medför, medan kritikerna har tryckt på de oklara ansvarsförhållanden som delat ledningsansvar innebär.2 1Statskontorets rapport 2008:11, Förändrade ledningsformer Kartläggning och analys i samband med den nya myndighetsförordningen s. 9. 9–10. Synen på myndigheternas ledningsform har varierat mellan olika regeringar där enrådighetsmyndigheter respektive styrelser med begränsat ansvar omväxlande har lyfts fram som huvudalternativ vid val av ledningsform.3 Myndighetsförordningen (2007:515) trädde i kraft . Av myndighetsförordningens bestämmelser framgår att förvaltningsmyndigheterna under regeringen ska ledas av antingen en myndighetschef (enrådighetsmyndighet), en styrelse (styrelsemyndighet) eller en nämnd (nämndmyndighet). En av de största förändringarna i och med införandet av myndighetsförordningen var att den tidigare vanligaste ledningsformen, styrelse med begränsat ansvar, inte längre var en reglerad ledningsform. I den förvaltningspolitiska propositionen uttalar regeringen att en myndighets ledningsform bestäms av vilken form som bäst gagnar myndighetens verksamhet. Utgångspunkten för valet av ledningsform är verksamhetens art, politiska prioriteringar och regeringens behov av att styra myndigheten på ett visst sätt.4 Mot bakgrund av de förvaltningspolitiska bedömningar som regeringen gör om styrning, ledning och organisation av statlig verksamhet i propositionen, är kommitténs utgångspunkt att myndighetsförordningen ska tillämpas av den nya tillsynsmyndigheten. Därmed finns tre möjliga ledningsalternativ för tillsynsmyndigheten; nämndmyndighet, styrelsemyndighet eller enrådighetsmyndighet.5 I en nämndmyndighet är det nämnden som ansvarar för verksamheten inför regeringen. Nämndmyndighetsformen förekommer för myndigheter med väl avgränsade frågor och ofta är uppgifterna reglerade i lag. Nämnder är ofta små myndigheter. Nämndmyndigheter ser mycket olika ut och begreppet nämnd lever ibland kvar som en del av en myndighets namn även när myndigheten är en nämndmyndighet, t.ex. . Vissa nämnder har en domstolsliknande karaktär. Det är vanligt att en värdmyndighet sköter administrationen och 3Se SOU 2004:23 för en genomgång av offentliga utredningar och politiska ställningstaganden. A.a. s. 10. 2009/10:175 s. 108. 5I SOU 2012:13 avsnitt 8.2 beskriver kommittén närmare vad som utmärker dessa tre ledningsformer. anställer personalen medan nämnden ansvarar för verksamheten.6 Nämndmyndighetsformen bör, enligt regeringen, användas sparsamt och en förutsättning bör vara att ett kollektivt beslutsfattande är nödvändigt för den aktuella verksamheten.7 Det finns ett 40-tal nämndmyndigheter. I styrelsemyndigheter är det styrelsen som inför regeringen ansvarar för verksamheten. Myndighetschefen ansvarar inför styrelsen och ska sköta den löpande verksamheten enligt de direktiv och riktlinjer som styrelsen beslutar. Ledningsformen styrelsemyndighet är lämplig för myndigheter som beslutar om medel i stor omfattning, myndigheter med stora anslag eller transfereringar, myndigheter som förvaltar stora tillgångar, forskningsintensiv eller kunskapsproducerande verksamhet eller verksamhet som i stor utsträckning påverkar näringsliv, kommuner och landsting. och högskolor är denna ledningsform den naturliga och hälften av det 70-tal förvaltningsmyndigheter som leds av en styrelse tillhör denna kategori. De flesta förvaltningsmyndigheter är enrådighetsmyndigheter där myndighetschefen leder myndigheten och ensam ansvarar för verksamheten inför regeringen. En majoritet av de drygt 100 förvaltningsmyndigheter som leds av en myndighetschef har ett insynsråd. Ledningsformen lämpar sig väl för verksamhet som i hög grad är styrd av lag, som i huvudsak är av rutinärende- och servicekaraktär, för verksamhet av främjande karaktär eller för myndigheter med ett litet finansiellt ansvar.8 14.2.2Närmare om ledningsformer för olika tillsynsmyndigheter I en rapport från Statskontoret, Förändrade ledningsformer – Kartläggning och analys i samband med den nya myndighetsförordningen (rapport 2008:11) finns en sammanställning av alla myndigheters ledningsformer per . Vad gäller myndigheter med tillsynsuppdrag kan följande exempel noteras. Styrelsemyndigheter: , Lotteriinspektionen 6Jfr 11 § Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens instruktion där följande anges. Säkerhetspolisen ska tillhandahålla Registerkontrolldelegationen sammanträdes- och kontorslokaler, kanslistöd och föredragande. 2009/10:175 s. 110. Enrådighetsmyndigheter: Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, , samtliga 21 länsstyrelser, Fastighetsmäklarinspektionen, Datainspektionen, , , , , , Myndigheter som utövar tillsyn finns följaktligen representerade bland alla de tre ledningsformerna, men det stora flertalet är enrådighetsmyndigheter. De tillsynsmyndigheter som inrättats har alla fått denna ledningsform.9 14.2.3Vilken ledningsform är lämplig för den nya typen av tillsynsverksamhet? Nämndmyndighetsformen förekommer för små myndigheter med väl avgränsade frågor. Kommittén konstaterar att den nya formen av tillsynsverksamhet över polisväsendet kommer att spänna över ett mycket stort verksamhetsområde. Den kontroll av regelefterlevnad som tillsynsmyndigheten föreslås utföra tar avstamp i frågan om polisen i sitt arbete följt lagar och bindande föreskrifter när den utfört sina uppgifter såsom de kommer till uttryck i 2 och 2 a §§ polislagen. möjligheter till granskning av polisverksamheten har en bred utgångspunkt. De uttalanden som kommer att bli en följd av den nya tillsynen över polisverksamheten (se avsnitt 12.8) förutsätter, enligt kommitténs mening, inte ett kollektivt ställningstagande. Att den nya tillsynsverksamheten över polisen skulle ledas av en nämnd kan mot denna bakgrund knappast betraktas som vare sig nödvändigt eller lämpligt. 9 Ett undantag är som inrättades , den verksamheten leds av en nämnd. Exempel på inrättade tillsynsmyndigheter med ledningsformen enrådighetsmyndighet är följande. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkring (tillskapades 2007), (tillskapades 2008) Inspektionen för socialförsäkring (tillskapades 2009). I enlighet med tidigare regeringsbeslut inrättas en ny myndighet, Inspektionen för vård och omsorg, som kommer att överta bland annat tillsyns- och tillståndsverksamheter från . Regeringen har föreslagit att Inspektionen för vård och omsorg bör organiseras som en enrådighetsmyndighet med ett insynsråd. Se vidare Inspektionen för vård och omsorg - en ny tillsynsmyndighet för hälso- och sjukvård och socialtjänst, prop. 2012/13:20. Styrelsemyndigheter inrättas som regel när det finns vissa särskilda verksamhetsbehov.10 Att en myndighet har en styrelse innebär till exempel att ledningen för myndigheten kan ges en specifik kompetensprofil, något som kan vara värdefullt när myndigheten ifråga har ett stort finansiellt ansvar och verkar under stor frihet.11 Det kan också vara värdefullt när tillsynsuppgiften i sig förutsätter specialistkompetens på flera områden som en myndighetschef inte rimligen ensam kan förväntas ha. En ledamot i en myndighets styrelse får sitt mandat från regeringen och ska stå obunden av partsintressen. Ledningsformen styrelsemyndighet bedöms, som tidigare redovisats, framför allt lämplig för myndigheter som beslutar om medel i stor omfattning, myndigheter med stora anslag eller transfereringar, myndigheter som förvaltar stora tillgångar, forskningsintensiv eller kunskapsproducerande verksamhet eller verksamhet som i stor utsträckning påverkar näringsliv, kommuner och landsting. Styrelsemyndighetsformen tillgodoser även regeringens behov av att kunna ge en myndighet stor frihet och utrymme för strategiska vägval. Uppgifterna för polisens nya tillsynsmyndighet bedöms, enligt kommittén, inte vara av den karaktär att styrelse som myndighetsform kan anses vara ändamålsenlig. Verksamheten i det nya tillsynsorganet kommer att vara styrd av lag och tillsynen syftar till att kontrollera om polismyndigheterna löser sina uppgifter på ett lagenligt och rättssäkert sätt. Detta talar för att ledningsformen enrådighetsmyndighet bör vara utgångspunkten för kommitténs överväganden om styrning av den nya tillsynsverksamheten. Enrådighetsmyndighetsformen är dominerande för förvaltningsmyndigheter under regeringen. I sin renodlade form bedömer dock kommittén att inte heller denna ledningsform fullt ut tillgodoser alla de intressen som gör sig gällande för den föreslagna tillsynen över polisens verksamhet.