sou · H1B381 · 2013-12-16 00:00:00 — Exempel på pågående projekt är ett nätverk mellan judiska och marockanska grupper som satts samman för att nyckelaktörer inom denna grupp ska skapa ett bra samarbete och genom detta föregå med gott exempel inom sina respektive grupper. Det finns även en liknande arbetsgrupp för personer med turkisk och kurdisk bakgrund. I är den konkreta hotbilden sådan att de främsta resurserna läggs på de islamistiska extremisterna. har haft aktiva våldsbejakande extremister med såväl högerextrema som vänsterextrema och islamistiska motiv. Sedan publicerade de så kallade Muhammed-karikatyrerna har hoten från islamister varit särskilt framträdande, bland annat avvärjdes ett attentat mot tidningens lokaler . Fyra personer dömdes till fängelse för förberedelse av terrorbrott, tre av dem svenska medborgare. I har Demokratienheten vid Socialbørne og ansvaret för nationell samverkan för förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism. sköttes arbetet helt från deras Demokratienhet, men sker en omorganisation där fler enheter involveras i arbetet. Arbetet med att stödja det lokala förebyggande arbetet placeras hos en nyinrättad enhet med ansvar för arbete med sårbara ungdomar och integration. Det finns en utbredd kunskap i hela om vad våldsbejakande extremism är och förebyggandet är en naturlig del i det bredare brottsförebyggande arbete som polisen och kommunerna samarbetar kring. Ett viktigt nav för det brottsförebyggande arbetet i är den så kallade SSP-modellen, som innebär ett systematiserat samarbete mellan skola, socialtjänst och polis (därav förkortningen SSP). En variant av modellen finns även som heter PSP (psykiatri, socialtjänst och polis). Danskarna upplever att det brottsförebyggande arbetet fungerar både bättre och mer effektivt när samarbete i organiserad form etableras över sektorsgränser och de är mycket nöjda med resultaten av SSP-modellen. SSP-samverkan fungerar utan att några ändringar i kompetensfördelningen mellan de olika aktörerna gjorts. De goda resultaten kommer av att de funnit sätt att samarbeta för att finna bästa lösningen på problem utan att se de olika kompetenserna som Samordning av det förebyggande arbetet ett hinder.3 Även säkerhetstjänsten (Politiets Efterretningstjeneste, PET) spelar en aktiv roll i detta sammanhang inte minst genom att bidra med kunskap och råd och samarbeta med de personer som koordinerar SPP-arbetet lokalt. Sekretesslagstiftning är utformad på ett sätt som underlättar informationsutbyte om individer mellan dessa aktörer. En viktig uppgift för PET är att de bistår med fallbeskrivningar som kan användas som underlag för utbildning. PET arbetar utifrån generella modeller för förebyggande av kriminellt beteende även vid förebyggandet av våldsbejakande extremism. Deras erfarenhet är att ideologiskt intresse vanligtvis inte är en generande faktor i processen att dras in i våldsbejakande extremism, snarare handlar det om känslan av att vilja tillhöra en gemenskap. PET sätter därför stor vikt vid att inkludera någon form av social strategi som även innehåller emotionella band; finns det en relation någonstans i bilden, försöker de bygga på den. Härmed blir möjligheten att samverka med och kunna länka över till andra aktörer genom SSP-samarbetet av stor betydelse. Terrorattentatet , då genom ett bombattentat ödelade flera regeringsbyggnader i och döda åtta människor, för att sedan mörda 69 ungdomar som var på sommarläger med , innebar ökat allvar i arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism i . Landet har haft handlingsplanen Felles trygghet – felles ansvar. Handlingsplan for å forebygge radikalisering og voldelig ekstremisme sedan 2010.4 Två huvudperspektiv i det förebyggande arbetet i är tidig intervention när risk för oönskad radikalisering identifierats samt uppföljning och vägledning av straffade för att motverka återfall. I fokus står behovet av att förebygga viljan att bruka våld av 3Redogörelsen av den danska brottsförebyggande samarbetsmodellen och hur den fungerar, bygger i huvudsak på Det Kriminalpraeventiva råds dokument Lokal forebyggelse af kriminalitet. Idékatalog til det lokale kriminalpraeventive samarbejde, publicerad . Kan hämtas på länk: /ImageVault/Images/id_35126/scope_0/ImageVaultHandler.aspx, samt SSP – En guide till samarbejdet, också den utgiven av Det Kriminalpraeventive råd och tillgängligt på länk: /sites/default/files/SSP-da-web.pdf 4Felles trygghet – felles ansvar. Handlingsplan for å forebygge radikalisering og voldelig ekstremisme. Justis- och beredskapsdepartementet: /nb/dep/jd/dok/rapporter_planer/planer/2010/felles-trygghet---felles- ansvar.html?id=626613 Samordning av det förebyggande arbetet politiskt/ideologiska skäl, inte att motverka enskilda ideologier i sig.5 Polisen och kommunerna pekas ut som ansvariga för att koordinera det förebyggande arbetet lokalt. Detta ska ske genom Politiråden, som är ett samarbetsorgan mellan polisdistrikten och kommunerna runt om i , samt den struktur som finns för brottsförebyggande arbete som benämns Samordning av lokale kriminalitetsforebyggende råd, SLT, och som är uppbyggt med förebild från den danska SSP- modellen. SLT samordnas på nationell nivå av Det kriminalitetsforebyggende råd, KRÅD, som sorterar under regeringen. KRÅD leds av ett råd på 11 personer och har sju anställda.6 KRÅD har till uppdrag att ta initiativ till, stimulera och stötta brottsförebyggande arbete centralt och lokalt med särskilt fokus på att ta nationella initiativ som ska främja brottsförebyggande arbete lokalt. De ska söka samarbete med andra myndigheter och organisationer och ge råd och vägledning om utveckling av brottsförebyggande arbete. De kan själva ta sådana initiativ men uppdragen kan också komma från Justis- och beredskapsdepartementet eller annat departement. KRÅD ska uttala sig om behov av brottsförebyggande forskning, men de har inga egna forskningsresurser. De ska också delta aktivt i debatten om betydelsen av brottsförebyggande arbete i samhället. I rollen som nationell samordnare av SLT, samlar KRÅD vid återkommande tillfällen de personer som arbetar som SLT-sam- ordnare ute i kommunerna. Även om KRÅD har rollen som nationell samordnare, är polisens engagemang i SLT-arbetet av avgörande betydelse för hur väl det fungerar lokalt. Det är också viktigt att den norska säkerhetstjänsten (Politiets sikkerhetstjenste, PST) har ett öppet arbete med att sprida kunskap om förebyggande av extremism till kommunerna, menar KRÅD. PST har inte någon fast roll i SLT-strukturen men i regeringens handlingsplan fastslås att de ska involveras och även ges en formell roll om behovet finns. har det varit ganska okänt för de flesta vad PST haft för verksamhet. Efter Breiviks attentat har arbetet med att sprida kunskap om PST och vad de kan bidra med i arbetet att förebygga våldsbejakande extremism, tagit fart på allvar.7 PST är ute och informerar om sitt arbete till den öppna polisen. Ett mål är att PST utbildar lokalpolisen som sedan kan föra kunskapen vidare genom att utbilda andra aktörer inom SLT- 5Samtal med Senior rådgivarna , Justis- och beredskapdepartementet i . 6Uppgifterna om KRÅD är hämtade från deras hemsida, , samt från samtal med en av rådets anställda seniorrådgiver i . 7Samtal med företrädare för i . Samordning av det förebyggande arbetet PST ska särskilt bidra med djupare insikter om hur problemet ser ut och sin specialkunskap om våldsbejakande extremism i olika former. De ska också ha tätt samarbete i det förebyggande arbetet med lokalpolisen, kriminalvården och hälso- och sjukvården. För att det förebyggande arbetet ska fungera väl, föreskriver den norska handlingsplanen att frågorna om informationsplikt och sekretess ska utredas för att kartlägga om det finns hinder för effektivt förebyggande arbete samt om och hur dessa hinder i så fall kan lösas. Beredskapen att hantera våld i skolan lyfts också fram som ett prioriterat område att jobba med. Handlingsplanen pekar vidare på åtgärder för stärkt dialog inom och mellan myndigheter samt mellan myndigheterna och samhälle och medborgare. Särskilt stöd ska erbjudas sårbara individer som riskerar att dras in i våldsbejakande extremism. I det sammanhanget lyfts polisens bekymringssamtal fram som en viktig metod som bör främjas och utvecklas (mer om denna metod i kapitel 5.7.2). Betydelsen av att satsa på att unga människor får bostäder, utbildning och arbete betonas också. Förebyggande av våldsbejakande extremism blir härmed ett perspektiv i ett bredare brottsförebyggande arbete riktat till unga sårbara individer. Detta arbete och hur det ska samordnas beskrivs i en särskild handlingsplan som utgår från ett bredare perspektiv på barn och unga i riskzonen.8 I integreras frågorna om förebyggande av våldsbejakande extremism i det mer omfattande programmet för landets inre säkerhet.9 Enligt programmets åtgärdspunkt nr 63 upprättas ett åtgärdsprogram för att förebygga våldsbejakande extremism som syftar till att skapa permanent verksamhet på området. Åtgärdsprogrammet finns i engelsk version under namnet Towards a . Action Plan to Prevent Violent Extremism.10 Som introduktion till programmets konkreta förslag konstateras att våldsbejakande extremism inte utgör något konkret hot mot den finländska staten, med reservation för att det inte går att gardera sig mot att enskilda Justis- och beredskapsdepartementet: /nb/dep/jd/dok/rapporter_planer/planer/2009/gode-krefter--- 9En tryggare morgondag. Program för den inre säkerheten. 2012. /download/35100_322012_STO_III_swe_final_web.pdf Ation Plan to Prevent Violent Extremism. 2012. /download/36330_332012_.pdf Samordning av det förebyggande arbetet personer tar sig för att utöva våldsbrott med extremistiska motiv. Särskilt pekas på att har haft flera så kallade skolskjutningar där människor skadats och dött. I tolv punkter anges vilka åtgärder tänker genomföra i förebyggandet av våldsbejakande extremism. 1.Lokalt samarbete mellan myndigheter ska etableras där polisen utgör en nyckelaktör. 2.Ett nationellt nätverk mellan relevanta myndigheter ska skapas. Ansvarigt för detta är ytterst . Nätverket har i sin tur ansvar för åtgärderna i punkt 1. 3.Ungas tilltro till demokratin ska stärkas genom systematiserade dialoger om demokrati med unga människor. Ansvariga för detta är Ministeriet för utbildning och kultur, , kommunernas ungdomsenheter, Finska nätverket för ungdomsforskning, ungdomsråd och Rådet för etniska relationer. 4.Avdelningen för demokrati, språk och grundläggande rättigheter ska rikta särskild uppmärksamhet på att stärka demokrati och delaktighet bland unga som särskilt riskerar att bli utsatta för antidemokratiska budskap och uppmaningar att anamma våldsbejakande extremism. 5.Varje år ska utses en demokratiambassadör, som ska tjäna som förebild för andra unga i sitt engagemang för demokrati. 6.Polisen ska ha tillgång till en specialist på mental hälsa om de behöver hantera personer som är psykiskt instabila. 7.Organisationer som är beredda att erbjuda mentorskap och liknande verksamhet för att stödja personer som ger uttryck för våldsbejakande fantasier och andra allvarliga tendenser att bejaka våld, ska få särskilt stöd. 8.Det nationella samarbetsnätverket, som nämns i punkt 2, ska hålla regelbundna möten med medierna i syfte att få dem med sig i att förebygga våldsbejakande extremism. 9.Polisen ska stärka sitt arbete med att patrullera och agera på Internet. 10.Den finska säkerhetspolisen ska redovisa lägesbeskrivningar gällande risker för våldsbejakande extremism var sjätte månad. Föredragning sker för det nationella nätverket. Samordning av det förebyggande arbetet 11.Goda exempel på arbete för att förebygga våldsbejakande extremism ska samlas i en elektronisk verktygslåda, som ska uppdateras löpande. 12.Varje år ska det nationella nätverket redovisa en rapport om vilket arbete de genomfört i syfte att förebygga våldsbejakande extremism, samt föreslå hur arbetet bör drivas vidare. Även tänker sig det lokala arbetet utformat som samverkan mellan polis och kommuner, men arbetet förefaller än så länge inte så utvecklat. Åtminstone i är det polisen som leder samverkansarbetet med kommunen. Vid finns en särskild preventionsavdelning som samlar personal från olika professioner, förutom poliser även till exempel socialarbetare och psykologer. Enheten arbetar genom ett kontaktnätverk ut bland andra myndigheter och aktörer; skolor, ungdomscenter, socialtjänst, flyktingmottagningar, närpoliser, (Skyddspolisen, på finska Suojelupoliisi SUPO), hälso- och sjukvården och försvaret. 4.2Bärande intryck från de internationella utblickarna De internationella utblickar utredningen gjort, visar att i spelar regeringen genom Home office en ledande roll för arbetet ända ner på lokal nivå, format utifrån förutsättningarna med ministerstyre/ministerförvaltning och mycket begränsad självstyrelse. Även i har staten en omfattande makt över kommunerna, bland annat genom befogenheten att utse borgmästare och genom att kommunernas budget i huvudsak består av bidrag från staten. En del av arbete med förebyggande av våldsbejakande extremism är dessutom utlagt på privat entreprenad. Ett konsultföretag har uppdraget att hålla i utbildning av nyckelpersoner. Anställda i samma företag representerar också i internationella sammanhang där arbete med att förebygga våldsbejakande extremism diskuteras och formeras. Vidare ser vi att länderna i arbetar på ett likartat sätt och med likartade förutsättningar kring frågan om förebyggande av våldsbejakande extremism. De nordiska länderna har ett likartat samhällssystem. Från den nationella politiska nivån finns en delegation av beslutsfattande och ekonomiskt ansvar till myndigheter bestående Samordning av det förebyggande arbetet av politiskt neutrala ämbetsmän. Därtill en modell med självstyrelse baserat på självständiga val och lokal beskattningsrätt. Det medför att (sökandet efter) modeller för förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism ser likartat ut i de nordiska länderna. 4.2.1Regeringen bör medverka till att utveckla ett fast Nordiskt samarbete för att förebygga våldsbejakande extremism Bedömning: Utredningen förordar att den medverkar till ett gemensamt förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism utvecklas på nordisk nivå. Ett nordiskt utbyte ger perspektiv, inspiration och stärker den gemensamma agendan. Det förebyggande arbetet i har också i högsta grad mycket att lära från motsvarigheten i grannländerna, där man i och hunnit längre beroende på mer omfattande utmaningar. Vidare är det utredningens mening att bör utveckla det nationella arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism, med utgångspunkt i den danska SSP-modellen, som väl lämpar sig för uppgiften Likheterna i de nordiska ländernas synsätt på och arbete med förebyggande av våldsbejakande extremism, talar för att länderna skulle vinna på att utveckla ett gemensamt arbete kring dessa frågor. Det handlar inte minst om ett från statsledningarna understött systematiskt utbyte av erfarenheter och kunskap mellan nationella myndigheter och andra aktörer som är involverade i arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism i de nordiska länderna. Svenska aktörer kan ta initiativ till kontakter med nordiska kollegor inom sina professionsområden. kan även ta initiativ till att arrangera nordiska konferenser i samarbete med nationella ansvarsmyndigheter i , och Norge.11 Utifrån lokala, svenska kartläggningar av riskmiljöer kan man också antas ha mer att lära av lokalt förebyggande arbete i något av grannländerna – både vad gäller framgångsfaktorer och misslyckanden. Konferenser som gemensamma mötesplatser över landsgränserna kan ge fortsatta kontakter och utbyten. 11 Socialbørne og , , , och KRÅD (Kriminalitetsforebyggande råd), . Samordning av det förebyggande arbetet Vad gäller frågan om hur bör utveckla det nationella arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism, är utredningens uppfattning att den danska SSP-modellen lämpar sig särskilt väl som inspirationsgrund för det. Samma slutsats har dragits i , som redan är igång med att bygga upp det förebyggande arbetet inom motsvarande struktur benämnd SLT. Den struktur som SSP skapar omfattar samtliga nyckelaktörer som måste finnas med i ett förebyggande arbete, främst socialtjänst, skola och närpolis. Modellen ger goda förutsättningar för att inkludera även andra aktörer utifrån behov i enskilda sammanhang. En enhetlig modell för hela landet skapar förutsättningar för att effektivt kunna utnyttja nödvändiga resurser och att samordna det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism på nationell nivå. I ett vidare perspektiv kan det för svensk del finnas fördelar med att – liksom sker i och – inrymma även det bredare brottsförebyggandet i modellen. Men det är inte upp till denna utredning att lägga några förslag om. 4.3Några strukturer för förebyggande arbete i Våra internationella utblickar visar att kommuner och polis framstår som särskilt centrala aktörer i arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism. Utredningens uppfattning är att det gäller även i . Det finns i landet inget systematiserat förebyggande arbete mellan aktörer inriktat på just våldsbejakande extremism. Säkerhetspolisen () är den enda svenska myndighet som bedriver ett brottsförebyggande arbete explicit inriktat på att motverka att (oftast unga) människor dras in i våldsbejakande extremism och riskerar att begå politiskt motiverade våldsbrott. De använder sig dels av dialoger med olika aktörer i lokalsamhället, dels av samtal med enskilda som uppfattas att vara i riskzonen för att bli inblandade i säkerhetshotande verksamhet och extremistiskt våld. Inte minst gäller detta personer som är på väg att rekryteras till terrorverksamhet i andra länder.12 Däremot samverkar kommuner och polis i kring generellt brottsförebyggande arbete. finns skriftliga samverkansöverenskommelser för brottsförebyggande arbete med polisen i så gott som alla landets 290 kommuner. 12 Se Säkerhetspolisens hemsida om arbetet med radikalisering och avradikalisering /omsakerhetspolisen/radikaliseringochavradikalisering Samordning av det förebyggande arbetet 4.3.1Samverkansöverenskommelser mellan kommuner och polis Samverkansöverenskommelserna mellan kommuner och polis ska utgöra basen för ett stabilt och varaktigt samverkansarbete mellan de två myndigheterna som jämbördiga parter i det lokala brottsförebyggande arbetet.13 Samverkansöverenskommelserna syftar till: att ge det brottsförebyggande samarbetet konkreta mål. att skapa samsyn om de lokala problemen och dess orsaker. att underlätta att polis och kommun tar ett samlat grepp mot brottsligheten. att öka effektiviteten i enskilda åtgärder genom att polis och kommun gör gemensamma insatser. att skapa dialog mellan organisationerna om brottsligheten och dess orsaker. att säkra att parterna avsätter tid och resurser för arbetet. att samla den kunskap som finns om problemen. att skapa engagemang och intresse för de brottsförebyggande frågorna. att brottsförebyggande åtgärder blir genomförda. att det brottsförebyggande arbetet följs upp. Brå har utvärderat arbetet med samverkansavtal. De bedömer att relationerna mellan polis och kommuner överlag är gott. Samverkansavtalen har generellt sett förbättrat polisens och kommunens gemensamma brottsförebyggande arbete genom att det blivit mer strukturerat. Däremot finns problem att integrera överenskommelserna i polisens och kommunens dagliga arbete. Polis och kommun borde, enligt Brå, arbeta mer kunskapsbaserat, vara mer öppna för nytänkande och lägga upp sitt konkreta arbete på andra sätt . En större samsyn om hur det brottsförebyggande arbetet ska bedrivas efterlyses särskilt när det gäller polisen, men också kom- 13 , , , (2011) Samverkan i lokalt brottsförebyggande arbete. utgiven i samarbete mellan , och Kommuner och Landsting. /bra/publikationer/2011-01-27-samverkan-i-lokalt-brottsforebyggande- arbete.html Samordning av det förebyggande arbetet munerna där en central samordning skulle kunna effektivisera arbetet, enligt Brå. En central faktor som lyfts fram i utvärderingen är att parterna samlas kring en gemensam bild av hur problemet med brottsligheten ser ut lokalt och vilka orsaker som finns till att det ser ut som det gör. Brås slutsatser är att samverkansarbetet skulle fungera effektivare om det fanns en mer enhetlig syn på samverkan över landet, kommunerna fick ett tydligt mandat för brottsförebyggande arbete och om en enhetlig linje för arbetet formades i ett nationellt handlingsprogram. bedrivs förebyggande arbete ofta i modeller som skapats lokalt och namngivits efter den egna kommunen. Arbetet ger ett splittrat intryck och risken är att samordningsvinster och dialoger regionalt och nationellt försvåras genom att arbetet suboptimeras. Mer resurser skulle också behöva prioriteras hos såväl polis som kommuner för att det brottsförebyggande arbetet ska bli riktigt effektivt.14 SSP-modell med dansk förebild, finns implementerad på några håll även i . Längst har kommit, och där kallas samverkansstrukturen SSPF (Skola, Social, Polis, Fritid). Från början bedrevs arbetet inom kommunens bostadsbolag , men har det förts in i kommunens Sociala resursförvaltning. Arbetet sker under rubriken i Göteborg.15 Samverkan bygger på att kommunen skriver ett övergripande samverkansavtal med polisen. Varje stadsdel skriver sedan ett motsvarande avtal med polisen i stadsdelen. Det finns kommunövergripande en Strategisk samverkansgrupp som ansvarar för det övergripande trygghetsarbetet i kommunen. I varje stadsdel finns en SSPF-koordinator och på Sociala resursförvaltningen finns en koordinator med ansvar att samordna SSPF-arbetet för hela kommunen. Hon träffar regelbundet SSPF-koordinatorerna i 14Samverkan mellan polis och kommun. Brottsförebyggande arbete utifrån överenskommelser (2013) Rapport 2013:5 från , s. 12–16. /download/18.22a7170813a0d141d21800052377/2013_05_Samverkan_mellan_ polis_och_kommun.pdf 15Uppgifterna om bygger i huvudsak på en intervju med enhetschef och processledare ,Ung & Trygg Sociala resursförvaltningen . Utförlig information om arbetet med Ung & trygg i finns på prevu.goteborg.se/prod/SocialResurs/dalisprevu.nsf/vyPublicerade/06C1712DC50C53C9C 1257A1A004EE01D?OpenDocument Samordning av det förebyggande arbetet stadsdelarna och håller samman arbetet. Varje skola har en kontaktpolis och nyckelpersonalen är utbildade i vad som ska ge dem anledning att handla och vad de då ska göra. Det finns ett utförligt dokument som handlar om Våld i skolan med instruktioner för hur arbetet ska bedrivas. Uppfattningen i är att arbetet i Ung och Trygg medverkat till att minska ungdomsbrottsligheten i staden. Målgruppen för arbetet är ungdomar till och med gymnasieåldern, alltså upp till . Sociala insatsgrupper (SIG) är exempel på en liknande struktur för samverkan mellan kommunerna och polisen som SSPF, som utvecklas i genom ett strategiskt uppdrag från regeringen till Rikspolisstyrelsen.16 Utredningen väljer att peka på SIG för att det är en av regeringen prioriterad samverkansmodell som bygger på samma principer och har samma för- och kanske nackdelar, som den typ av samverkan vi förordar för det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. I vissa fall kan strukturerna finna samordningsvinster och de kan även lära av varandra. Syftet med SIG är att möjliggöra att hjälp och stöd från berörda myndigheter och aktörer, samordnas under ledning av . Arbetet innebär att berörda myndigheter tillsammans, fokuserat och uthålligt, använder sin samlade kompetens utifrån individens behov. Den förväntade effekten av arbetet med sociala insatsgrupper är att det utvecklas lokala samarbetsformer kring unga som är i riskzonen att utveckla en kriminell livsstil. Ambitionen är att det ska gå snabbare att identifiera unga som riskerar att utveckla en kriminell livsstil eller vill lämna kriminella nätverk och att kunna ge dem hjälp.17