sou · H1B319 · 2013-03-21 00:00:00 — I arbetet med arenasäkerhet har jag haft vissa utgångspunkter som skulle kunna sammanfattas enligt följande. Vad gäller de matcher på högsta elitnivå som detta betänkande avser finns krav från internationella organ som UEFA och Inter- nationella . De är till sin form bindande och i den meningen inte förhandlingsbara. Däremot är naturligtvis tolkningen en helt annan sak om påbuden inte är entydiga. Generellt kan problemen i den näst högsta divisionen paradoxalt nog vara större än i de allra högsta divisionerna. Problemen blir ibland extra stora när storlag degraderas. Hammarby Fotboll och är bra exempel på detta. Förekomsten av äldre arenor är ett speciellt problem, eftersom säkerhetshöjande åtgärder då är svårare att genomföra. Även på nya arenor kan problem uppstå med t.ex. planrusning, vilket senast förekom på vid landskampen mellan och , då en person sprang in och kramade , innan ordningsvakter sent omsider kunde leda ut honom. En översyn av säkerheten på den nya arenan bör ske. Avarterna i klackkulturen har inte alltid beaktats när man bestämt placering av hemma- respektive bortaklack. Dessa är på vissa ishockeyarenor placerade för nära varandra. Vad gäller skyltning i anslutning till arenorna finns inte mycket mer att göra. Inom fotbollen genomförs årliga arenabesiktningar inför säsongs- starten, såväl i Allsvenskan som i Superettan och Damallsvenskan. Dessa utgår från svensk lagstiftning samt UEFA:s och (SvFF) regelverk. Besiktningarna leds av SvFF och i övrigt ska klubben delta med säkerhetsansvarig och/eller evenemangsansvarig. Arenaägare/-ansvarig, polismyndighet och räddningstjänst ska också delta. Ett särskilt besiktningsprotokoll med ett 50-tal frågor utnyttjas som underlag för besiktningen. Efter besiktningen upprättas ett protokoll av vilket bl.a. framgår vilka brister som måste åtgärdas. Uppföljning av bristerna görs genom efterbesiktning eller av matchdelegaten vid första matchen . Besiktningarna ligger till grund för godkännande av arenan för spel i aktuell serie. Detta beslut tas av . UEFA har en klassificering av fotbollsarenor, indelad i fem kategorier, varav den högsta är elit och sedan finns kategorierna 4–1, varav 1 har de lägsta kraven. UEFA:s krav på de olika kategorierna är omfattande och detalj- erade och det rör bl.a. olika fysiska krav såsom antal åskådarplatser, medieplatser, , parkeringsplatser, faciliteter på arenan m.m. I finns endast en arena i kategorin elit och det är Friends Arena. Ett av kraven är att arenan ska ta minst 50 000 åskådare. I kategori 4 är publikkravet 8 000 sittplatser. De nya arenorna i (t.ex. Tele2 Arena, , Guldfågeln Arena, Myresjöhus Arena) samt de ombyggda arenorna (Nya Parken, m.fl.) fyller kraven för denna kategori. De allsvenska arenorna ska uppfylla kraven för nivå 3, vilket bl.a. innebär att det ska finnas 4 500 sittplatser. I samband med internationella matcher kan UEFA (och även FIFA) ställa särskilda krav, t.ex. att arenan ska ta minst 30 000 åskådare. 2014 har SvFF:s representantskap fastställt en del nya arenakrav för Allsvenskan och Superettan. I Allsvenskan får av arenans totala publikkapacitet användas som ståplats. Det ska även finnas minst 3 000 sittplatser och dessa ska vara under tak (i Superettan minst 1 000 som ska vara under tak). Dessa förändrade krav kräver i en del fall ombyggnation med ökade kostnader som följd för arenaägare och klubbar. Supportrarna har reagerat starkt på inskränkningen av antalet ståplatser. Om en nyuppflyttad förening kan uppvisa en skriftlig för- bindelse om pågående eller planerad nybyggnation eller ombyggna- tion av befintlig arena innebärande att klubben kommer att leva upp till SvFF:s arenakrav för aktuell serie, får tävlingskommittén medge undantag från arenakraven. Undantag får medges för upp till och med . Undantag från arenakrav får endast beviljas . Säsongen 2010/2011 genomfördes den första säkerhetsbesikt- ningen i Elitserien med ett helt nytt besiktningsprotokoll, som innehåller parametrar (ett drygt 20-tal punkter) i enlighet med Svenska Hockeyligans (SHL) regelverk, och 2012/2013 genomfördes en andra besiktning på samtliga arenor. Vid besiktningen deltar SHL, klubbens säkerhetsansvarige och i regel även polismyndighet och arenaägare. Av protokollet framgår bl.a. brister som måste åtgärdas. Vid senare tillfälle följs upp att bristerna har åtgärdats. Säkerhetsfrågor som är reglerade i lag, t.ex. brandsäkerhets- frågor, tas inte upp vid dessa besiktningar och därför deltar inte räddningstjänsten. Årliga besiktningar kommer inte att genomföras av de arenor som fått grönt ljus vid besiktningen. Nya arenor och ombyggda arenor besiktigas med automatik, liksom när ett nytt lag kommer upp i Elitserien. I HockeyAllsvenskan har inte tidigare genomförts några arena- besiktningar av (), förutom vad gäller Hovet i . har emellertid påbörjats besikt- ningar på samtliga arenor och de ska vara avslutade , så att brister kan åtgärdas före säsongen 2013/2014. Vid besiktningarna deltar SIF, arenaägare, klubben (i regel säkerhets- chef) och eventuellt polismyndigheten och räddningstjänsten. Av besiktningsprotokollet framgår bl.a. brister som måste åtgärdas och SIF kommer att följa upp att så sker. Det är ännu inte bestämt hur ofta besiktningarna ska ske. Nedanstående principer har använts som ledstänger i mitt arbete och i analysen: Insatser för höjd arenasäkerhet är primärt idrottens ansvar. Det är en del av det inofficiella kontraktet mellan samhälle och idrott. På ett generellt plan är arenasäkerheten god främst i Allsvenskan och Elitserien. Jag noterar med tillfredsställelse att ambitionen kring arenabesiktningar höjts. Arenabesiktningar måste åtföljas av uppföljning. Säkerhetsinspektionerna från fotboll och ishockey centralt måste respekteras. Jag har som framgår av kapitel 11 Ansvars- frågor tagit del av fall då så inte skett. Speciellt gäller att inspek- tionerna respekteras av aktörer utanför idrotten. Jag vill här erinra om mitt förslag i det föregående att skapa en gemensam arbetsgrupp med RPS vad avser bindande riktlinjer vid arena- inspektion. Föreningarnas styrelser måste se arenasäkerhet som en självklar styrelsefråga och ta konsekvenserna av detta synsätt. Informationsutbytet mellan RF och SF måste förbättras i frågor kring säkerhetsarbete inom fotboll och ishockey. Detta inkluderar de fem principer kring arenafrågor RF rest med SKL. Det finns ingen automatisk rätt till hemmaarena i den egna kommunen om anläggningen inte uppfyller ställda säkerhets- krav. Klubb och kommun måste vara eniga i synen på och kost- naderna för ett elitlag och ta konsekvenserna av detta. Frågan är om fotbollen står fast vid sina arenakrav . Speciellt gäller detta om maximala antalet ståplatser ska vara . Detta kan ha stor betydelse för relationen med supportrarna. Problem kan uppstå när kommuner och inte klubbar äger arenor. Som framgår ovan finns ett antal ordningsregler om vad som gäller inne på en arena. Ett antal av förbuden ovan är också reglerade i lag, men övertramp av besökarna förekommer ändå. Det gäller för arrangören att vidta de åtgärder som framgår av ordningsreglerna för att vara trovärdiga. 20.8Byggande av nya arenor Jag har uppmärksammats på att säkerhetsfrågorna i samband med byggande av nya arenor ofta kommer in i ett alltför sent skede av planeringsprocessen, vilket kan leda till såväl ökade kostnader som sämre säkerhet. byggs Tele2 Arena i Globen- området i (klar ) och i har invigts en ny arena, Myresjöhus Arena. Jag har därför bett två personer som har medverkat i planeringsprocessen i resp. att beskriva planeringsprocessen, med utgångspunkt i säkerhetsfrågor, i samband med dessa två nybyggnationer. Sam- manfattningsvis framträder då följande bild. 20.8.1Planeringsprocessen vid byggnation av Tele2 Arena i Planeringsprocessen i samband med byggandet av Tele2 Arena, vad avser säkerhetsfrågor, har i det stora hela bedrivits på ett sätt som enligt vår rapportör har utvecklats till ett bra och givande bygge i samverkans tecken. En fördel vid detta byggprojekt är att () och AB Globe Arenas (SGA), redan ingått partnerskap. Tillika finns en upparbetad relation och partnerskap tillsammans med Hammarby Fotboll och dess supporter- förening och detta har medfört att erfarenhet och uppbyggda kontaktvägar finns. Operatören har också uppbyggda relationer och samverkan med och , genom ingångna partnerskap via deras ishockeysektioner. Ishockeyn och fotbollen i dessa bolag sam- verkar i diverse säkerhetsfrågor, vilket även här skapat forum för belysning av säkerhetsfrågor till byggprojektet. Det stod relativt tidigt klart att också kommer att spela sina matcher på , vilket ytterligare skapade förutsättningar till sam- arbete. Också arrangören Live Nation huserar flitigt i operatörens arenor. Även här finns ett uppbyggt samarbete som genererat bidrag till hög säkerhet samt belysning av behov i logistik och infrastruktur för säkra och trygga genomföranden av evenemang. Polisen och räddningstjänsten blev också tidigt i projektet inbjudna till diverse informations- och arbetsmöten och även detta har medfört tryck mot projektet vad gäller belysande av vikten för säkerhetsfrågor. Projektet insåg tidigt att underlag för infrastruktur och logistik var viktigt och konsulterade därför två av varandra oberoende säkerhetsföretag, där det ena företaget agerar sak- granskning i vissa säkerhetsfrågor. Man plockade även snart in en oberoende konsult för att leda de s.k. blåljusmötena, där Hammarby Fotboll, polisen, byggföretaget , , m.fl. medverkar. De farhågor som bör belysas är att de byggföretag som vinner dessa stora upphandlingar är vinstdrivande och man får som kom- mande operatör av arenan driva på hårt för att få till förändringar i logistik och installationer för att anpassa till rådande tid och omständigheter. Det är viktigt att man som operatör har möjlighet att medverka i framtagandet av upphandlingsunderlaget och även att man får chansen att ta matchen med arkitekter. När det kommer till teknik i allmänhet och CCTV i synnerhet, är det en galopperande utveckling på marknaden och på 3–innebär det att man har upphandlat stenåldersprodukter och all förändring från upphandlingsunderlaget blir hyresgästanpassning. Detta kostar ofantliga pengar. Infrastrukturen i arenans direkta anslutning är mycket viktig ur ett säkerhetsperspektiv och här skulle man önska att alla typer av färdvägar, såsom privata och kommunala färdmedel samt gångstråk, är färdigställda innan byggandet av själva arenan påbörjas. Poängen med detta är att eventuella förseningar i byggprocessen inte äventyrar infrastrukturen. I nu aktuellt fall är detta inte något problem, då man redan bedriver verksamhet i området. Men om man bebygger mer eller mindre orörd mark är risken stor att arenan öppnas upp på en byggarbetsplats med alla dess risker och problem. 20.8.2Planeringsprocessen vid byggnation av Myresjöhus Arena i Myresjöhus Arena är en ren fotbollsarena och är inte byggd för andra evenemang. Från innerplan har därför inte dimensionerats utrymningsvägar för annat än just fotbollsmatcher. Upphandlingen gjordes som en så kallad totalentreprenad 2010. Underlaget för upphandlingen var en kortfattad beskrivning om önskemål och krav och dessutom kopplad till Svenska Fotboll- förbundets regelsamling benämnd Allsvenskan 2014 och UEFA:s krav Kategori 3. Denna typ av upphandlingsätt har fördelar och brister. Den största vinsten är att man som beställare inte lägger ut stora summor på pro- jektering innan man vet om förutsättningar finns för projektets genomförande. Nackdelen är att man först efter att entreprenad- avtal har tecknats startar projekteringen. Tillsammans ska byggare och beställare genomföra projek- teringen och byggnationen. För ett bra slutresultat kräver detta byggsätt i första hand respekt för de inblandades olika roller och med ett mål för ögonen; ett bra slutresultat. För detta behövs det personer som har förtroende i första hand från sina respektive parter men också för varandra. Detta är något som har varit utmärkande för projektet. Tidigt i projekteringen togs frågan om säkerhet upp och inled- ningsvis i ganska vid mening alltså både och för det färdiga resultatet. För byggnationen har alla regler från myndig- heter beaktats. Mycket är reglerat och då särskilt brandfrågor. har gjort riskanalys och upprättat brandskydds- beskrivning. När det gäller personsäkerheten för publik vid matchtillfället sammankallades tidigt den så kallade blåljusgruppen. Här disku- terades brett hur arenan var tänkt att fungera, publikens samman- sättning, dvs. olika kategorier av publik. Synpunkter lämnades i första hand från polisen men även från övriga. Dessa synpunkter arbetades in i projektet. Som exempel så spegelvändes arenan i ett mycket sent skede, då krav från polis och ambulans annars hade blivit svåra att uppnå. Polisen såg stora fördelar att åstadkomma effektiva avspärrningar om bortasupportrar fanns på norra sidan i stället för som tänkt på södra sidan. Ambulanspersonalen värnade om fri utryckningsväg längs med . Denna ändring innebar en stor kostnad men det långsiktiga värdet övervägde. Särskilt polisen har därefter under hela byggnationen konsul- terats och informerats. Tre utsedda poliser, som också är suppor- terpoliser, har varit kontaktpersoner. Deras samlade erfarenhet har beaktats i helheten. Beträffande säkerheten till och från arenan har samarbete i första hand skett med kommunen som äger denna fråga, men naturligtvis även med polisen. Förbättrade cykelvägar, busslinjer, nya bussfickor, transportidé genom området har inarbetats och genomförts. En annan viktig fråga har varit belysning till och från och inne på arenan och som efter hand fått sin lösning. Publiken ska känna sig säker även under kvällsmatcher. Bil- och bussparkeringar har så långt det har funnits möjlighet planerats. Det centrala läget för- svårar emellertid. Inom området finns även ett antal andra stora arenor, och då inte minst en arena för ishockey där Lakers spelar sina hemmamatcher i Elitserien och även detta har beaktats. 20.8.3Riksidrottsförbundets (RF) syn Även RF har yttrat sig till mig i frågan kring arenasäkerhet. Man menar från RF:s sida att idrottsarenornas utformning och kvalitet för en god säkerhet är en fråga för arrangören och arenaägaren. RF anser att det är viktigt att utredaren också här förtydligar ansvars- fördelningen mellan arenaägare och arrangör. De senaste årens kritik från kommuner och landsting (SKL) och vissa kom- muner, att somliga idrottsförbund på elitnivå kräver för mycket av sina idrottsföreningars deltagande i de högsta serierna, handlar bland annat om förbundens krav på säkerhet och komfort. Ett exempel kan vara handbollens krav på att det ska finnas plattformar för TV-sändning som inkluderar bild på de publika delarna. En sådan plattform skulle också kunna ge möjlighet till fast videoövervakning och att säkerhetspersonal och/eller polis vid en eventuell risksituation kan överblicka det som händer. Byggnationen av nya arenor fungerar i flera avseenden väl. En allmän uppfattning är dock att arenasäkerheten ofta kommer in på ett för sent stadium, vilket innebär högre kostnader än om dessa aspekter beaktats i ett tidigt skede i processen. Eller i värsta fall att det är för sent att beakta vissa säkerhetssynpunkter när de väl uppenbarar sig. Det finns en Säkerhetsguide för evenemang, framtagen 2011 (reviderad version) av Myndigheten för samhällsskydd och bered- skap (MSB), vilken i första hand vänder sig till musikevenemang, men den kan även användas för andra evenemang. Det finns ingen motsvarande aktuell , vilket jag anser vara en brist. Jag har i kapitel 18 Arrangemangsfrågor före- slagit att denna brist bör läkas genom att MSB får i uppgift att ta fram en sådan. Den bör bl.a. reglera olika aktörers ansvarsområden vid byggprocessen och i samband med idrottsarrangemang (säker- hetsfrågor vad gäller arenan). Kompetens bör även finnas på central nivå för att sprida goda exempel. Det kan här handla om små enkla praktiska exempel som skyddet av på Nya Parken i eller säkerheten kring bortalagets bussar på . Som framgår av kapitel 14 Kartläggning av våld, hot och trakas- serier anses från mediehåll att deras synpunkter alltför ofta neg- ligeras i planeringsprocessen. På vissa anläggningar där det spelas fotboll (både elit och bredd, men också inom vissa andra sporter) används mobila läktare (i detta begrepp inräknas även andra tillfälliga läktare). Med anled- ning av några incidenter – bland annat har det visat sig att dessa läktare inte klarar för stor publikbelastning – har SvFF gjort efter- forskningar om allmänna föreskrifter som reglerar mobila läktare. Efter gjorda utredningar har det visat sig att det inte finns något regelverk om saken utan endast en frivillig branschöverens- kommelse. I huvudsak kan två regelverk lyftas fram, nämligen den svenska bygglagstiftningen och den europastandard, tillika svensk standard, som finns för åskådarläktare. För att byggnadslagstiftningen ska vara giltig krävs att en mobil läktare kan betraktas som ett bygg- nadsverk, dvs. en byggnad eller anläggning. En mobil läktare är enligt juristerna inte en byggnad. Det betyder bland annat att bygg- lov inte erfordras. Det oroande i dagens läge är, förutom skade- risken i sig, ansvarsfrågan. Frågan är av generell natur och berör inte enbart fotbollen utan alla arenaidrotter på alla nivåer. SvFF har därför i en särskild skrivelse daterad begärt att RF utreder frågan om regel- verk kring mobila läktare. Med anledning av skrivelsen har RF diskuterat frågan i sin juridiska kommitté samt gett ett uppdrag till den idrottspolitiska avdelningen att borra vidare i frågan. RF svarade SvFF att man kan ta kontakt med de myndigheter som är berörda för att se hur frågan kan hanteras. Sådana kontakter har också påbörjats. RF har emellertid inget mandat att leda ett sådant utredningsarbete över statliga myndigheter. Ett sådant upp- drag måste bygga på berörda organisationers och myndigheters tolkning av sina uppdrag och deras välvilja. I såväl denna som andra frågor ser berörda aktörer, helt naturligt, främst till sin egen verk- samhet, avgränsningar och prioriteringar. Det kan innebära att samarbete kring sådana här frågor kan bli svårhanterliga. RF har två arbetsgrupper som kan beröras av frågor kring mobila läktare. Det är Samordningsgruppen för supporterkultur och Rådet för idrottens rum och arena (RIRA), båda ledda av leda- möter från Riksidrottsstyrelsen. I samordningsgruppen finns redan etablerad samordning med bland annat fotboll och ishockey. RF har också från och med förstärkt sin personal beträffande anläggningsfrågor. En uppenbar möjlighet att stärka säkerheten är att identifiera be- sökarna. Detta sker naturligast i samband med att besökaren köper sin biljett. Vad gäller årskort finns redan den identifikationen men inte vid andra former av inköp. Speciellt problematiskt är att vissa biljetter fortfarande handlas på luckan. I andra fall är försälj- ningssystemen utformade på sådant sätt att köparens identitet inte framgår. Härtill kommer att köpare inte automatiskt behöver vara den som besöker arrangemanget. Trots dessa svårigheter finns hos klubbarna ett intresse att arbeta vidare med frågor kring mer identifierande inpasserings- system. Utan att göra våld på sanningen vill jag påstå att en starkare drivkraft för detta än säkerhetsaspekter är de rena marknads- föringsfördelarna. Skulle ambitionerna kunna infrias innebär detta ett gratis kundregister till vilket olika inköpserbjudanden skulle kunna riktas. Och det faktum att marknadsföring och säkerhets- tänkande drar åt samma håll är ju knappast någon nackdel utifrån de utgångspunkter jag har att representera! Inom fotbollen varierar det en del från klubb till klubb vilka personer som finns vid insläppen, men där finns alltid publikvärdar och det kan också finns särskilda visitatörer och även ordnings- vakter. finns också poliser i bakgrunden, om något skulle inträffa, och dessa upplevs som en trygghet för personalen vid insläppen. I regel sker visitation av såväl hemma- som bortasupportrar. Det kan också förekomma visitation av andra publikgrupper. Såväl visitatörer som publikvärdar och ordningsvakter (om så krävs) äger rätt att visitera. Vid insläppen bygger arrangören upp visiterings- fållor, där visitationspersonalen ska kunna arbeta utan att få för mycket tryck på sig från kön. Biljetter till matcher kan köpas på olika sätt. Vanligast är att köpa biljetter via Ticnet men man kan också köpa biljetter över nätet och via telefon och naturligtvis också på arenan. Säkerhetsmässigt skulle personliga biljetter öka möjligheten att stänga ute några av de personer som ställer till problem, men det skulle också riskera att bli längre köer och ta vid insläppen, vilket skulle kunna orsaka andra säkerhetsbekymmer. Enligt uppgift finns det inga fotbollsklubbar som har infört personliga biljetter. Personliga biljetter diskuteras inom fotbollen, men frågan står inte högst upp på agendan. Såväl som Föreningen fotboll följer utvecklingen av olika inpasseringssystem för att se vad marknaden har att erbjuda för att hjälpa arrangören vid inpassage. Insläppen till ishockeyarenor går i huvudsak till på samma sätt som i fotbollen med publikvärdar, ordningsvakter och vid behov polis. Visitation genomförs av publikvärdarna och sker i samband med matcher klassificerade som högrisk- eller särskilda högrisk- matcher, eller när behov föreligger. En civilrättslig visitation äger rum innan besökaren bereds möjlighet till inpassering. Visitationen sker på frivillig grund. Den som inte frivilligt vill underkasta sig en sådan ska inte heller behöva göra det, men kan då nekas inträde till arrangemanget. Poliserna ska vid insläppen vara synliga, kommunikativa, stöt- tande och vid behov omhändertagande t.ex. enligt lagen om omhändertagande av berusade personer. Samma problem som inom fotbollen kan uppstå då man vill stoppa alltför berusade personer. Inom ishockeyn kan biljetter även köpas via ATG-ombud och via SMS. Svenska Hockeyligan håller på att titta på ett centralt biljett- system som bl.a. kommer att kunna blockera avstängda personer. Systemet är inte i första hand framtaget av säkerhetsskäl utan mer ur ett marknadsperspektiv. Jag anser att RF bör presentera sin syn kring ansvarsfrågor och skadeståndsfrågor rörande mobila läktare. Jag anser vidare att RF i anläggningsfrågor med koppling till säkerhet bör söka ett närmare samråd med berörda SF inom fotboll och ishockey. Jag anser det inte vara en godtagbar argumentering att förekomsten av ansvariga myndigheter på området fritar RF från uppgiften att forma idrottens policy på området. Jag noterar vidare att säger sig medge ett övergripande ansvar för frågan, men anser sig sakna personella och ekonomiska förutsättningar för att leva upp till sitt ansvar. Detta är enligt min mening inte heller en godtagbar argumentering. bör av regeringen ges i uppdrag att analysera denna fråga och komma med förslag till relevanta bestäm- melser. Detta bör ske skyndsamt innan någon allvarlig olycka inträffar. Incidenter har tyvärr förekommit på fotbollens område i till exempel (), () och (Elmiahallen). Tiden är ännu knappast mogen för ett generellt införande av inpasseringssystem som identifierar besökaren. Speciellt vad avser Superettan i fotboll och HockeyAllsvenskan kan detta uppfattas som ett relativt avlägset mål. Arbete med pilotsystem pågår dock, ofta initierade utifrån marknads- och försäljningsaspekter. Tanken på ett potentiellt kundregister hägrar! Jag anser att SHL och bör ta ett mer samlat grepp i denna fråga. 20.13 Polisvillkor för matchgodkännande Som bekräftelse på att arrangören av ett idrottsarrangemang full- gjort den föreskrivna anmälningsskyldigheten har polisen skickat ett bevis om anmälan till anmälaren. För dessa rutiner gäller följande villkor. En idrottsarena som är inom inhägnat område är inte en offent- lig plats och därför räcker det att arrangören anmäler en offentlig tillställning.