sou · H1B381 · 2013-12-16 00:00:00 — Sådana åsikter måste aktivt debatteras och mötas med motargument, men de ska inte buntas ihop med våldsbejakande extremism och politisk/ideologiskt motiverad brottslighet. Arbete som syftar till att motverka diskriminering, socio-ekonomiska orättvisor, arbetslöshet och utanförskap ska inte blandas ihop med arbete direkt riktat mot att förebygga våldsbejakande extremism. Det kan vara kontraproduktivt att vidta åtgärder som antyder att människor som utsätts för arbetslöshet, diskriminering eller ekonomiska orättvisor automatiskt och generellt skulle vara i riskzonen för att bli våldsbejakande extremister. Vi menar att sambanden är mer komplicerade än så. 2.1Begreppen radikal, extremist och våldsbejakande extremist Processen in i våldsbejakande extremism brukar betecknas som att en individ eller grupp radikaliseras. Begreppet är inte helt lyckat, då det inte automatiskt är så att någon som har radikala åsikter också Kännetecken för våldsbejakande extremism är våldsbejakande extremist. Vi kommer ändå att i viss mån använda det som beteckning för vägen in i våldsbejakande extremism, av den enkla anledningen att det är så vanligt förekommande, att det är svårt att undvika. Att vara radikal inom politiken betyder enligt , att vilja förändra samhället väldigt mycket.5 Definitionen innebär att det är självklart möjligt att vara radikal utan att vara anhängare av våldsbejakande extremism. Genomgripande samhällsförändringar kan genomföras med reformer och kräver inte våld. Det finns alltid andra metoder – moraliska protester, civilt motstånd och välplanerade samordnade ekonomiska och politiska kampanjer – som är synnerligen effektiva för att nå genomgripande politiska förändringar helt utan våld.6 Att vara extremist är enligt att ha överdrivna åsikter. Den som är extrem går långt in i en riktning som ligger i ytterkant av något. Extremisten söker totala men också ensidiga lösningar på problem.7 Extremism kan beskrivas som intolerans mot åsikter och intressen som inte stämmer med de egna och som själva grunden till våldshandlingar. Extremister som går över gränsen och tar till våld använder alltid argument för att få våldshandlingarna att framstå som rationella och rättfärdiga.8 Extremister kan också beskrivas som fundamentalister.9 Begreppet fundamentalism härstammar från början från religiös bokstavstro, men har vidgats till att omfatta även politiska åsiktsriktningar och rörelser som hävdar att en viss ideologi ensam ska forma samhället, och att de egna ideologiska ledarna ska ha avgörande inflytande över staten oberoende av något demokratiskt mandat.10 Fundamentalister gör en skarp och stereotyp åtskillnad mellan den egna gruppen och andra grupper, mellan vi och dom. Det kan till och med gå så långt att individerna inom den egna gruppen avpersonifieras till stereotyper av hur vi ska se ut, tänka och vara. Fundamentalister anser att den egna uppfattningen är den enda rätta. Alla andra har helt enkelt fel och ska inte tolereras. Den fundamentalistiska gruppen kan utveckla en egen moral om vad som är tillåtna och önskvärda handlingar. Skillnaden mellan gott och ont är självklar ur fundamen- 5Nationalencyklopedin om radikal: /enkel/radikal 6Wilkinson, (2011) Terrorism versus Democracy. The Liberal State Respons, s. 195. 7Nationalencyklopedin om extremist /enkel/extremist, om extrem /kort/extrem, om extremism /lång/extremism 8Martin, (2011) Essentials of Terrorism. Concepts and Controversies, s. 4 f. 9Resonemangen bygger på , (2009) Fundamentalism och helig terror, s. 92–98 och , (2011) Essentials of Terrorism. Concepts and Controversies, s. 4 f. Kännetecken för våldsbejakande extremism talistens perspektiv; Fundamentalister står själva för det goda och opponenterna för det onda. Fundamentalister förenklar världsbilden och drar generaliserande slutsatser om vad motståndaren står för som är svåra att argumentera mot. De hänvisar till ideologiska teser i stället för kontrollerbara fakta när de ska bevisa att de har rätt. Motståndaren demoniseras och beskrivs med nya eller omdefinierade ord och med hänvisning till att de är konspiratoriska och inte går att lita på. Ofta är det enbart vissa utvalda som får vara medlemmar i fundamentalistiska grupper. Kanske delas de upp i en inre kärna som har reellt inflytande och en yttre krets av sympatisörer som får nöja sig med att vara stödtrupper. Ledarna i den fundamentalistiska gruppen är auktoritära och ofta mycket karismatiska. Övriga gruppmedlemmar lär sig snabbt att uppfatta ledarna som personer med extraordinära egenskaper som de ska följa utan att ifrågasätta. Om extremister formerar sig i nätverk – vilket gäller i synnerhet den autonoma miljöns aktivister – är det emellertid sällan tydliga ledare som styr och inspirerar. Då blir det i stället horisontella relationer och gruppåverkan från förebilder eller uppfattat pålitliga personer, vänner eller bekanta, som inspirerar till att individer dras in i våldsbejakande extremism. Samma sak gäller när individer dras in i andra typer av kriminella grupper.11 Alla extremister är inte våldsbejakande.12 Vägen till att bli våldsbejakande extremist är heller inte självklart en utveckling från att bli radikal. De som anammar våldsbejakande extremism är ofta våldsbenägna redan från början.13 Det innebär att det inte självklart är extrema åsikter som är den viktigaste varningssignalen när det gäller att identifiera individer som är i riskzonen för att dras in i våldsbejakande extremism. Ännu viktigare kan vara uppmärksamhet på individers ursprungliga våldsbenägenhet kopplat till samhällskritik eller i någon mening politisk frustration.14 11SOU 2010:15 Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. Betänkande av Utredningen mot kriminella grupperingar, s. 52. 12Regeringens skrivelse 2011/12:44 Handlingsplan för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism, s. 9; Våldsbejakande islamistisk extremism i . Rapport från Säkerhetspolisen , s. 27. 13Bartlett, , , , (2010) The Edge of Violence. A Radical Approach to Extremism, s. 12. 14Jfr Bjørgo, (2009) Processes of disengagement from violent groups of the extreme right, i Bjørgo, (ed) s. 30–48; Se även , (2011) Att hålla högerextremismen i schack – Lärdomar från och , i , , m.fl. (red), s. 105 ff. Kännetecken för våldsbejakande extremism 2.2Vägar in i våldsbejakande extremism En förutsättning för att individer ska dras in i våldbejakande extremism är att de har tid att engagera sig. Den enskilde ska helst inte ha stora andra förpliktelser som arbete och familj som kräver kraft och uppmärksamhet och fyller individens tid med andra åtaganden. Det är också lättare att dras in i våldsbejakande extremism för den som har eller får sociala band till andra individer som redan är aktiva i extremistiska miljöer. kan det också vara så att en hel grupp som redan känner varandra lockas in i en extremismmiljö tillsammans. Känslan av grupptillhörighet är en stark och viktig kraft. Vanligtvis är sambandet det omvända så att gruppens gemenskap lockar först, lockelse till idéerna finns förvisso också, men det mer engagerade intresset för dem kommer . Ideologin spelar en stor roll, men är sällan den avgörande faktorn. Däremot måste den finnas där och upplevas som lockande för att individen ska dras in i en process att utvecklas till just våldsbejakande extremist.15 Det finns också individer som dras in i våldsbejakande extremism utan att – åtminstone inledningsvis – komma in som medlem i en miljö där möten sker i det fysiska rummet. Radikalisering sker i sådana fall ofta genom att man hittar inspirerande information på Internet.16 Internet är också en social miljö, även om den inte innebär fysiska möten med andra individer. eller senare uppstår dock så gott som alltid sådana möten med likasinnade även för den som på egen hand funnit vägen in i våldsbejakande extremism. Så kallade enslingar eller ensamagerande – personer som blir våldsbejakande extremister utan någon som helst kontakt med sådana grupper eller sociala miljöer (på internet eller i miljöer med fysiska möten), är ytterst sällsynta. Även den ensamme gärningsmannen vid ett politiskt motiverat våldsbrott har så gott som alltid haft kontakter med andra under vägen till handling.17 Radikaliseringens väg kan vara lång eller kort beroende på omständigheterna i olika fall. I detta sammanhang är det viktigt att skapa en 15Våldsbejakande islamistisk extremism i . Rapport från Säkerhetspolisen ; Sageman, (2004) ; Bartlett, , , , (2010) The Edge of Violence. A Radical Approach to Extremism; Ranstorp, (2010) Introduction, i , (ed) Understanding Violent Radicalisation; Terrorist and Jihad Movements in Europe, s. 7; Bjørgo, (red) (2011) Forebyggning av terrorisme og annen kriminalitet. 16Statens medieråd har av regeringen fått ett särskilt uppdrag att utreda frågan om våldsbejakande extremism på Internet varför vår utredning inte går närmare in på den på detta ämne. Se Våldsbejakande och antidemokratiska budskap på nätet. Rapport från , 2013. 17Våldsbejakande islamistisk extremism i . Rapport från Säkerhetspolisen . Samtal med företrädare för Säkerhetspolisens analytiker under utredningsarbetets gång. Kännetecken för våldsbejakande extremism god insikt om hur komplex sammansättningen av dem som dras till extremistgrupper kan vara; här finns allt från personer som är helt ideologiskt övertygade, till personer utan ideologisk drivkraft som blir nyfikna på något som de uppfattar som en spännande miljö eller en grupp där det finns goda möjligheter och skydd för att till exempel ägna sig åt missbruk av alkohol och droger.18 Utredningen vill understryka att verkligheten när det gäller vad som lockar individer in i våldsbejakande extremism, är mycket mer komplex än några idealmodeller någonsin kan fånga. Varje typologi som skapas måste därför användas med största försiktighet när det gäller att identifiera verkliga eller presumtiva extremister. Varje fall måste hanteras som att det är mer eller mindre unikt.19 I riskzonen att dras in i våldsbejakande extremism finns individer med erfarenheter av misslyckade sociala relationer. En del har trassliga bakgrunder och är kriminella. De har inte så stora förutsättningar att nå ledande positioner i grupper eller nätverk, men kan vara mycket aktiva eftersom de ofta är våldsbenägna och redan kan ha kriminell erfarenhet från andra miljöer. Andra är mer allmänt vilsna och sökande. Deras brist på hängivenhet gör att inte heller de kommer att inkluderas i en inre krets eller få känsliga förtroenden och centrala uppgifter. De kan däremot bli viktiga som supporters och de tillför en känsla av upproriskhet och äventyrslust. Motiven till att de dras till just våldsbejakande extremism kan vara flera20: De kan känna sig utsatta eller hotade genom till exempel mobbning och söker skydd inom ramen för den våldsbejakande extremismen. De kan lockas av spänningen i nya utmaningar och har behov av att testa sina gränser genom att söka sig till farliga miljöer. De söker vänner eller kanske substitut för föräldrar och familj som de upplever har svikit dem. 18Demant, , , och van Donselaar, (2009) Racism & Extremism Monitor. Deradicalisation in Practice. 19Jfr Nesser, (2011) Jihad in Europe. Patterns in Islamist terrorist cell formation and behavior, 1995–2010; Att det är stora risker med att använda kategoriseringar och checklistor på vad som kännetecknar personer som tillhör olika typer av våldsbejakande extremistgrupper, har också betonats av så gott som alla personer involverade i förebyggande arbete, som utredningen mött under sina internationella studieresor. 20Se Bjørgo, (2009) Processes of disengagement from violent groups of the extreme right, i Björo, , (ed), ss 30–48; Beskrivningarna bygger även på Nesser, (2011) Jihad in Europe. Patterns in Islamist terrorist cell formation and behavior, 1995– 2010. Kännetecken för våldsbejakande extremism Individer med denna typ av bakgrund torde vara lättast att nå med förebyggande arbete. Genom att så tvivel och peka på alternativ, kan de motiveras att byta riktning i livet och vända sig bort från våldsbejakande extremism. De som dras till den våldsbejakande extremismen för att de känner hängivenhet över tanken att få stå upp för de rätta idéerna mot orättvisor, meningsmotståndare och samhällsföreträdare som de inte tror på, är sannolikt svårare att påverka och nå med förebyggande åtgärder. De behöver på olika sätt övertygas om att våld och andra kriminella handlingar inte är vägen att nå politisk förändring. Eller, om de inte kan övertygas om att fredliga demokratiska medel är de bästa, behöver de åtminstone övertygas om att deras liv och framtidsutsikter skulle bli betydligt sämre om de börjar använda våld eller engagerar sig i annan brottslig verksamhet för sin politiska övertygelses skull. 3Extremism och politiskt motiverat våld i – en kort exposé Den här exposén syftar till att ge en kort beskrivning av extremismens och det politiskt motiverade våldets historia i och fram till . Översikten gör inte anspråk på att vara uttömmande, men ger genom ett urval exempel en bild av hur utvecklingen över den beskrivna perioden sett ut.1 Syftet är att ge en bakgrund till det problem utredningen handlar om och sätta in det i ett sammanhang.2 Beskrivningens syfte är däremot inte att ge en dagsaktuell bild av i vilken utsträckning det i föreligger hot från våldsbejakande extremism och vilken omfattning det i så fall har. En sådan lägesbeskrivning, bland annat grundad på material från Säkerhetshetspolisen som den här utredningen inte haft tillgång till, kommer att presenteras i en särskild rapport i början av 2014.3 är i jämförelse med många andra länder i världen förskonat från terrorism och våld motiverat av politiska och kulturella motsättningar. Uppgiften att beskriva verkligheten på ett sätt som kan utgöra en introduktion till förslag om förebyggande insatser mot våldsbejakande extremism, blir därför lite speciell. Berättelsen kan uppfattas som att behovet är litet. Det stämmer – delvis. Men även om det är så, kan problemet med våldsbejakande extremism inte noncha- 1Ytterligare exempel redovisas i utredningens webbaserade utbildningsmaterial. 2För den som vill läsa mer finns en mängd intressant litteratur att finna i den här utredningens källförteckning och på andra håll. Mer omfattande beskrivningar av olika grupper på såväl vänstersom högerkanten som uppfattats som säkerhetsrisker i och framåt, finns beskrivna i två rapporter till (Ju 1999:09): SOU 2002:91 Hotet från vänster och 2002:94 Övervakningen av nazister och högerextremister. Flera av de händelser som refereras till finns även beskrivna och analyserade i Hansén , Ahn-Za (2004) I krisen prövas ordningsmakten? Sex fallstudier av extraordinära händelser där det svenska rättssamhället har satts på prov. 3Uppdrag att sammanställa en rapport om våldsbejakande extremismmiljöer i . Promemoria från , Ju2013/4417/P § 251. Extremism och politiskt motiverat våld i – en kort exposé När något väl händer kan det snabbt bli oerhört farligt för både människor och samhälle. Extremistmiljöerna drar framför allt till sig unga människor. Det finns inte något stort rekryteringsunderlag då en stor majoritet av ungdomar tydligt tar avstånd från politiskt motiverad brottslighet.4 finns det data som indikerar att det är just bland ungdomar i övre tonåren som öppenheten för olagliga metoder och även våld för politiska syften finns (se tabell 1). Tabell 1 Hur ungdomar tänker och tycker om att bryta regler för att förändra något i samhället som de tycker är fel.5 Hur tänker och tycker du om att bryta regler för att förändra något i samhället? Om jag tycker något är fel: Så kommer jag att hålla mig inom lagen. Har vi tillsammans bestämt om lagar ska vi hålla dem och ändringar göras inom Kan jag tänka mig att bryta mot lagen. de beslut som politikerna tagit fel så är det rätt att gå emot lagarna. Kan tänka mig att bryta mot lagen även om andra människor kommer till skada. Om en lag är fel måste man ibland ta till Summa (antal svarande) 100 (858) 100 (846) 100 (589) 100 (592) Trots detta, har den politiska extremismen ett stabilt fäste i vårt land och den är ett problem vi måste ta på allvar.6 Den politiska extremism som oron i riktas mot under stora delar av skrämmer för att den uppfattas som revolutionär 4Uppgiften är hämtad ur Våldsam politisk extremism. Antidemokratiska grupperingar på yttersta höger- och vänsterkanten. Säkerhetspolisen och , Rapport 2009:15, s. 123, och bygger på data från enkät om ungdomars attityder . En motsvarande enkätundersökning har gjorts men tyvärr fanns inte just denna fråga kvar, så vi kan se om attityden till politiskt våld har ändrat eller inte. 5Tidigare opublicerade data från studien Du och Samhället. Studien utgör en del i det longitudinella forskningsprogrammet vid YeS (), . Huvudansvariga för planering, genomförande och finansiering av datainsamlingen var professorerna . Datainsamlingen har finansierats av . 6Våldsam politisk extremism. Antidemokratiska grupperingar på yttersta höger- och vänsterkanten. Säkerhetspolisen och , Rapport 2009:15. Extremism och politiskt motiverat våld i – en kort exposé och med ambitionen att ta över samhället och införa diktatur. Det gäller dels kommunismen där rädslan hämtar näring ur det som händer i och bakom den så kallade Järnridån i östra . Det gäller också nazismen och fascismen baserat på de erfarenheter som kan dras från och från diktaturer i till exempel länder i södra och . Den extremism som i slutet av århundradet tar över scenen, har i huvudsak en annan karaktär. Den är i liten utsträckning partipolitiskt organiserad och med direkt ambition att ta över hela samhällen eller stater. Den lever i stället som nätverk och aktionsgrupper. Aktionsgruppsextremismen finner en drivkraft genom kulturella handlingar som skapar känslor av gemenskap som förenar oss mot de andra. Traditionsburna kulturella handlingar som ger dem som inkluderas en gemensam ram att definiera och förstå verkligheten genom. De kulturella handlingarna bidrar till att skapa broar mellan generationer och ger möjligheter till att skapa en för gruppen gemensam identitet.7 Liksom i alla typer av ungdomskulturer fyller musiken ofta en viktig funktion i denna gemensamhetsskapande process. De idéburna krafterna kan sedan hämta inspiration ur olika källor, till exempel antikapitalism, religiösa texter eller rasism. Alla de som lockas till extrema miljöer är inte våldsbejakande och kommer aldrig att begå politiskt motiverade brott. Som vi redan i föregående kapitel har definierat, är det möjligt att vara radikal utan att vara extremist och att vara extremist utan att förorda våld. Men en del av dem som finns i de extrema miljöerna är våldsbenägna, och de kan även dra med andra som finns i miljöerna att hamna i sammanhang där våld förordas eller utövas av politiska skäl. Det är den utvecklingen som utredningens förslag syftar till att förebygga. ser vi hur partier långt ut till höger på den politiska skalan växer fram och etablerar sig, framför allt i länder runt om i men i viss mån även i . En del av dessa partier har på sin agenda att den parlamentariska vägen avskaffa demokratin och införa auktoritära system. Om de kommer att lyckas eller inte är en fråga som framtiden får utvisa. Ett framgångsrikt arbete för att motverka tillväxten i extrema politiska miljöer kan bidra till att påverka den historien. 7 ; (2001) Contemporary Political Protest. Essays on political militancy. , : Ashgate, chapter 2. Extremism och politiskt motiverat våld i – en kort exposé 3.1Demokratin växer fram under upplevda hot från både vänster och höger är det rädslan för extremism från vänster som dominerar i Sverige.8 Arbetarrörelsen organiserar sig och växer allt starkare. Det Socialdemokratiska partiet bildas . Verksamheten polisövervakas eftersom socialdemokrater av makthavarna uppfattas som revolutionära brottslingar. Och vägen mot demokratin är inledningsvis inte oomtvistad, bland anhängarna finns de som ställer sig positiva till både sabotage och våld. De tongivande partiföreträdarna prioriterar dock kampen för allmän rösträtt och fredlig reformpolitik. Även de talar förvisso om revolution, men menar då snarare en reformpolitik som innebär radikal omvälvning av det befintliga samhället än politiskt våld.9 utövar revolutionära vänsteraktivister direkt politiskt våld. Dels genom en bomb på strejkbrytarfartyget i , ett attentat som dödar en människa och skadar ett tjugotal. Dels genom mordet på en officer i i , ett misslyckat attentat i den meningen att gärningsmannen tror att det är den ryske tsaren han siktar på. Efterhand driver liberaler och socialdemokrater igenom reformer som innebär att successivt får allmän och lika rösträtt. Vartefter rösträttsrörelsen vinner framgångar och socialdemokratin banar en reformistisk väg, uppstår nya vänsterpartier med revolutionära ambitioner. Det nya , kommunistiska parti (SKP), vidhåller kravet om revolution och går med i den internationella kommunistinternationalen, Komintern. Genom Komintern upphör SKP att vara ett självständigt parti. I stället styrs det från som av tradition uppfattats som främsta politiska fiende. I och med det hamnar SKP i marginalen när det gäller politiskt inflytande i . Demokratins genombrott och införandet av allmän och lika rösträtt, leder till att delar av den svenska högern också kommer att betraktas som potentiellt samhällsfarlig. I slutet att börjar en fascistisk rörelse träda fram i , präglad av antisemitism och 8Den historiska framställningen baseras på böcker Svensk rädsla och Svensk oro (Nordic Academic press 2001 och 2003). Underlag som används genomgående i texten, men som inte refereras i enskilda noter, har lämnats av journalisterna som båda ingått som experter i utredningen. Texterna med fullständiga källhänvisningar finns i original som arbetsmaterial i utredningen. 9Pettersson, (2012) Från till . En Socialdemokratisk historia. : Premiss förlag, s. 49 ff. Extremism och politiskt motiverat våld i – en kort exposé en blandning av rädsla för ryssar i allmänhet och bolsjeviker i synnerhet. bildas en privat poliskår i med koppling både till den lokala polisen och till fasciströrelsen. Kåren blir känd under namnet Munckska kåren efter grundaren generallöjtnant . Det svenska tar tidigt avstånd från nazismen. , nationella ungdomsförbund (SNU), går däremot allt längre ut åt höger och visar öppet kopplingar till nazismen. Det leder 1934 till att SNU och bryter med varandra och SNU ändrar namn till nationella förbund (SNF). En konsekvens av brytningen är att det åren 1934–1936 finns tre ledamöter i Riksdag som är uttalade nazister. De lämnar och uppträder i stället under beteckningen Nationella gruppen. Vid valet lyckas de dock inte förnya sina riksdagsmandat av egen kraft. Däremot finns de på sina håll kvar på lokal nivå. splittras SNF och förlorar betydelse.10 Skotten i , då demonstrerande arbetare beskjuts av militär och flera personer dör, får konsekvenser åt såväl höger som vänster i det svenska politiska landskapet. En statlig poliskår inrättas och det blir förbjudet att använda militär trupp i sociala konflikter under fredstid. Ytterligare en förändring är att vapenförordningen skärps och den som vill ha vapen måste ansöka om tillstånd för det hos behörig myndighet. Båda dessa beslut står fast . Förbud införs även mot politiska uniformer () och mot väpnade skyddskårer kopplade till politiskt parti (). Även dessa förbud finns kvar och regleras i som så kallade högmålsbrott – alltså brott som syftar till att störta det rådande statsskicket. tillsätter regeringen en parlamentarisk utredning – Kommittén angående statsfientlig verksamhet – som får uppdraget att verkställa en förutsättningslös utredning angående åtgärder mot sådan av sammanslutningar eller enskilda bedriven verksamhet, som syftar till att med våld eller eljest på olaglig väg omstörta eller förändra stats- och rättsordning.11. I kommittén ingår företrädare från samtliga riksdagspartier utom SKP.