sou · H1B327 · 2013-05-03 00:00:00 — 91Se RH 2010:87 som avsåg ersättning till god man enligt lagen om god man för ensam- kommande barn. 5Kostnaden för gode mäns och förvaltares försäkringar 5.1I vilken utsträckning omfattas gode män och förvaltare av försäkringar? 5.1.1Det finns möjlighet att teckna försäkring genom män och förvaltare Vi har genom att skicka ut en enkät till gode män och förvaltare bl.a. undersökt i vilken utsträckning de omfattas av försäkringar samt vilket skydd försäkringarna ger.1 Av de svar som gode män och för- valtare har lämnat på frågorna i vår enkät har i huvudsak följande framkommit. Via godmansföreningar2 kan gode män och förvaltare ansluta sig till förbundens gruppförsäkringar. Den gruppförsäkring som och Förvaltare erbjuder (genom ett försäkringsbolag) omfattar ansvar för ren för- mögenhetsskada, rättsskyddsförsäkring samt olycksfalls- och krisför- säkring. Den del av försäkringen som avser ren förmögenhetsskada gäller för ekonomisk skada som en ställföreträdare kan orsaka sin klient genom att vara vårdslös. Rättsskyddsförsäkringen ersätter de ombuds- kostnader som kan uppstå när en ställföreträdare behöver juridisk hjälp om en tvist uppstår. Olycksfalls- och krisförsäkringen, som gäller under verksamhet anordnad av organisationer samt under lek- mannauppdrag, ersätter olycksfall med kroppsskada som ofrivilligt drabbar den försäkrade genom en plötslig yttre händelse (ett uti- 1Hur enkätundersökningen har genomförts och vilka frågor som ingick i den framgår av bilaga 3 och 4. 2Företrädesvis genom föreningar anslutna till och Förvaltare eller frivilliga samhällsarbetare. från kommande våld mot kroppen). Försäkringen ersätter krishjälp med upp till tio behandlingstillfällen hos legitimerad psykolog. Det är medlemsföreningarna inom och Förvaltare som väljer till vilka högsta belopp (antal prisbas- belopp3) ersättning ska kunna utgå till medlemmarna vid ansvar för ren förmögenhetsskada. Det finns möjlighet att välja mellan två, fem, tio eller tjugo prisbasbelopp. Flertalet av föreningarna har valt alternativet med ersättning upp till som högst två prisbasbelopp. Kostnaden för en försäkring omfattande ersättning för ren för- mögenhetsskada (upp till två prisbasbelopp), rättsskydd samt olycks- fall och krishjälp är per medlem och år. Motsvarande för- säkring men med ersättning för ren förmögenhetsskada upp till fem, tio respektive tjugo prisbasbelopp kostar , respektive . Det finns ingen uppgift om hur många av medlemmarna i och Förvaltare som har valt att teckna en för- säkring genom förbundet. frivilliga samhällsarbetare erbjuder (genom ett för- säkringsbolag) sina medlemmar två försäkringar. Den ena försäkringen är en ansvars- och rättsskyddsförsäkring. Ansvarsförsäkringen gäller vid ansvar för ren förmögenhetsskada samt för person- och sakskada som har orsakats av ställföreträd- arens handlande (eller underlåtenhet att handla) i sitt uppdrag som god man eller förvaltare. Försäkringen gäller för skadeståndsanspråk som framställs mot ställföreträdaren. Den gäller enligt villkoren inte för böter, viten, skadestånd på grund av brott eller skatter eller kostnad för rättegång i den mån den avser talan om straff. Vidare gäller inte försäkringen för skada som har orsakats med uppsåt eller grov vårdslöshet. Den gäller således endast när skadan har orsakats av oaktsamhet. Försäkringen har ett försäkringsbelopp på och självrisken är . Försäkringen gäller för ställföre- trädaren oavsett om han eller hon har ett eller flera uppdrag. Rättsskyddsförsäkringen täcker ombuds- och rättegångskost- nader i tvistemål och skattemål. Högsta ersättning vid varje tviste- mål eller skattemål är fem prisbasbelopp. 3 Prisbasbeloppet är för . Det är 2 0564 av förbundets medlemmar5 som har tecknat ansvars- och rättsskyddsförsäkring genom frivilliga samhälls- arbetare. Försäkringen kostar per medlem och år. Den andra försäkringen är en olycksfalls- och krisförsäkring som ingår i den medlemsavgift som medlemmarna i förbundets lokal- föreningar betalar.6 Försäkringen gäller när ställföreträdaren utför sitt uppdrag samt på väg till och från uppdraget. I försäkringen ingår ersättning för medicinsk invaliditet (den fysiska och psykiska funktionsnedsättning som fastställs oberoende av den försäkrades yrke, arbetsförhållanden eller fritidsintressen), ersättning för ekonomisk invaliditet (nedsatt arbetsförmåga) samt vanprydande ärr. Vidare omfattar den läke-, rese- och tandskade- kostnader (till dess definitiv medicinsk invaliditetsersättning har fastställts första gången) samt merkostnader (kostnader under akut behandlingstid och för kläder, glasögon etc.). I försäkringen ingår även dödsfallsersättning, krisförsäkring (behandling i korttidsterapi hos psykolog) samt ersättning för sveda och värk. En del kommuner har tecknat ansvars- eller olycksfallsförsäkring för gode män och förvaltare inom kommunens verksamhetsområde. Kommunen står för kostnaden för dessa försäkringar. Vi har dock uppmärksammats på att det finns exempel på att det i villkoren till kommuners ansvarsförsäkringar anges att de som omfattas av försäkringen är anställda eller förtroendevalda samt personer som inte är anställda, men som kommunen har ett arbets- givaransvar för. män och förvaltare är emellertid inte an- ställda av kommunen och omfattas inte heller på annat sätt av kom- munens arbetsgivaransvar. Det kan därför befaras att en ansvars- försäkring som innehåller sådana villkor inte kommer att gälla vid en eventuell skada, eftersom gode män och förvaltare inte uttryck- ligen omfattas av försäkringen. 4Uppgiften avser antalet medlemmar som per hade tecknat försäk- ring. Antalet medlemmar som hade tecknat försäkringar ökade (var siffran 1 724). De flesta gode män och förvaltare har mer än ett ställföreträdar- uppdrag. 5Antalet medlemmar i förbundet är cirka 7 000. Många av medlemmarna har mer än ett frivilliguppdrag. Medlemmarna kan ha uppdrag som, förutom god man eller förvaltare, kontaktperson, kontaktfamilj, stödperson inom psykiatrin, häktes- och anstaltsbesökare eller lekmannaövervakare. 6Försäkringen kostar per person och år. Det finns även exempel på att det i villkor till kommuners olycksfallsförsäkring framgår att gode män är försäkrade under verksamhetstid. Av villkoren7 framgår dock inte närmare vad som avses med verksamhetstid för gode män, vilket kan medföra en oklarhet i fråga om försäkringens tillämpningsområde. En annan brist med dessa försäkringar är att de inte uttryckligen omfattar de personer som har uppdrag som förvaltare. Till detta kommer att försäkringar som kommunen tecknar för gode män och förvaltare kan stå i strid med kommunallagens (1991:900) bestämmelser, bl.a. genom att de gynnar enskilda kommunmedlemmar. 5.1.3Hur många gode män och förvaltare har valt att teckna försäkring? Vi har genom att kontakta branschorganisationen ring försökt få uppgifter om i vilken utsträckning gode män och förvaltare omfattas av försäkringar. Det har trots flera försök från Svensk Försäkrings sida inte varit möjligt att från försäkrings- bolagen få fram en uppgift om detta. Som vi redan har nämnt är det enligt uppgift från drygt 2 000 av förbundets cirka 7 000 medlemmar som har tecknat en ansvars- och rättsskyddsförsäkring genom förbundet. Bland medlemmarna i ingår emellertid även personer som har andra typer av uppdrag än som god man eller förvaltare. Det är mot bakgrund av denna uppgift inte möjligt att närmare bedöma i vilken utsträckning gode män och förvaltare har valt att teckna försäkring. Mycket tyder dock på att det är en förhållande- vis liten andel av ställföreträdarna som har valt att teckna en för- säkring. 7 Försäkringen gällde ursprungligen för bl.a. elever i grundskola, personer placerade i familje- hem, frivilliga medarbetare och personer med insatser enligt LSS. Efter ett tillägg omfattar den även gode män. 5.2Ger nuvarande reglering möjlighet till ersättning från huvudmannen för försäkringskostnader? Vår bedömning: Nuvarande reglering ger inte möjlighet för en god man eller förvaltare att få ersättning för försäkringskost- nader från huvudmannen. 5.2.1Nuvarande reglering om ersättning för ställföreträdarens utgifter män och förvaltare har enligt 12 kap. 16 § FB rätt till ersätt- ning för de utgifter som har varit skäligen påkallade för uppdragets fullgörande. Sådan ersättning ska betalas med den enskildes medel i den mån hans eller hennes inkomst eller tillgångar överstiger vissa till prisbasbeloppet kopplade gränser8. Ersättning som inte ska betalas med den enskildes medel ska betalas av kommunen. Det är överförmyndaren som beslutar om att ersättning ska utgå. Av förarbeten framgår att det är fråga om ersättning för utgifter som ställföreträdaren har för att kunna fullgöra sin uppgift, t.ex. utgifter för resor, telefon, porto osv.9 Även i de riktlinjer som Kommuner och Landsting har gett ut på området ges dessa exempel på utgifter som ställföreträdaren har rätt till ersättning för.10 5.2.2Försäkringar har olika syften och tillgodoser olika intressen Försäkringar skiljer sig åt på så sätt att de kan ha olika syften och tillgodose olika intressen. En ansvarsförsäkring betalas som regel av den gode mannen eller förvaltaren och täcker hans eller hennes skadeståndsansvar mot huvudmannen. Har den gode mannen eller förvaltaren en ansvarsförsäkring finns det med andra ord möjlighet för huvudmannen att få ut sitt skadestånd från ställföreträdaren 8Gränsen går för inkomst vid 2,65 gånger prisbasbeloppet och för tillgångar vid två gånger prisbasbeloppet. Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i , m.m., s. 176. 10Sveriges Kommuner och Landsting, Förslag till ersättningsregler, cirkulär 07.74, som till viss del hänvisar till , Riktlinjer för kommunala beslut om grunder för ersättning till förmyndare, cirkulär 75.129. (genom att denne utnyttjar sin försäkring). Det finns dock ingen möjlighet för huvudmannen att vända sig direkt till försäkrings- bolaget för att få ut ersättning. Att ställföreträdaren har en ansvarsförsäkring bör kunna anses vara till nytta även för huvudmannen, eftersom den tryggar hans eller hennes möjlighet till ersättning om ställföreträdaren inte kan betala ett eventuellt skadestånd. En ansvarsförsäkring bör således, åtminstone till viss del, kunna anses vara även i huvudmannens intresse. Beroende på försäkringens utformning kan rätten till er- sättning dock vara begränsad, t.ex. genom att den inte täcker skade- stånd på grund av brott. En olycksfalls- och krisförsäkring ger den försäkrade (den gode mannen eller förvaltaren) ersättning till följd av en plötslig händelse som vållar någon form av personskada. En god mans eller en för- valtares olycksfallsförsäkring kan inte anses vara till nytta för huvud- mannen på det sätt som en ansvarsförsäkring kan, eftersom den inte skyddar huvudmannens anspråk på ersättning mot ställföre- trädaren. I det här fallet är det inte huvudmannen som lider någon skada utan ställföreträdaren. 5.2.3En ställföreträdare kan enligt nuvarande reglering inte få ersättning för försäkringskostnader av huvudmannen Själva lydelsen av bestämmelsen i 12 kap. 16 § FB talar, tillsammans med de uttalanden som har gjort i förarbetena och i utfärdade riktlinjer, för att det endast bör utgå ersättning för sådana utgifter som uppstår för att uppdraget rent praktiskt ska kunna utföras. Det handlar om utgifter bl.a. i samband med resor och telefon- samtal till huvudmannen och i kontakten med myndigheter etc. Kostnaden för en ansvarsförsäkring kan inte anses vara en sådan utgift som är nödvändig för att uppdraget rent praktiskt ska kunna utföras, eftersom den snarare tar sikte på något som kan bli en konsekvens av uppdraget, nämligen skadeståndsskyldighet. En olycksfallsförsäkring kan överhuvudtaget inte anses vara till nytta för huvudmannen, eftersom en sådan försäkring inte skyddar huvud- mannens anspråk på ersättning mot ställföreträdaren. Vi gör därför bedömningen att en kostnad för försäkringar inte kan ersättas enligt nuvarande reglering.11 5.3Bör huvudmannen ersätta den gode mannen eller förvaltare för försäkringskostnader? Vår bedömning: Det bör inte införas en möjlighet för gode män eller förvaltare att få ersättning för försäkringskostnader från huvudmannen. Uppdrag som god man eller förvaltare kan vara av mycket skiftande karaktär. Vid en del uppdrag har den enskilde endast ett mindre kapital (eller inget kapital alls) som ska förvaltas. På ställföreträd- aren ligger närmast att sörja för den enskildes person och bevaka hans eller hennes rätt. I andra fall har den enskilde stora tillgångar och uppdraget kan bl.a. kräva att ställföreträdaren både aktivt och professionellt fattar beslut om placeringen av tillgångarna. Dessa ställföreträdarskap torde dock vara betydligt mer ovanliga än de förstnämnda. män och förvaltare är enligt 12 kap. 14 § FB skyldiga att ersätta skada som de uppsåtligen eller av vårdslöshet har orsakat den enskilde.12 Skadan kan drabba den enskilde både genom rent brottsliga förfaranden, t.ex. förskingring, eller genom oskicklig för- valtning. För att ställföreträdaren ska bli skadeståndsskyldig vid en domstolsprövning krävs det till en början att det kan bevisas att den enskilde har lidit en viss skada. Därefter krävs det att det blir visat att det är den gode mannen eller förvaltaren som genom sitt handlande har orsakat den enskilde skadan, dvs. att det finns ett orsakssamband mellan ställföreträdarens handlande och den skada som den enskilde har lidit. Därutöver krävs det att det visas att ställföreträdaren har orsakat den enskilde skadan uppsåtligen eller av vårdslöshet. Det är ovanligt att en god man eller förvaltare 11Överförmyndarna synes också tolka bestämmelsen på detta sätt eftersom det, enligt vad vi har erfarit, inte förekommer att gode män och förvaltare får ersättning för utgifter för för- säkringar. 12En närmare redogörelse för bestämmelsen om ställföreträdarens skadeståndsskyldighet finns i avsnitt 2.6. genom en dom bedöms vara skadeståndsskyldig gentemot sin huvud- man. I de fall detta sker ska ställföreträdaren ersätta sin huvudman för skadan. En god man eller förvaltare kan också i vissa situationer bli skadeståndsskyldig gentemot en godtroende tredje man. Det kan bli aktuellt om ställföreträdaren har företagit en rättshandling utan- för sitt förordnande. I dessa situationer blir rättshandlingen som huvudregel inte bindande för huvudmannen.13 5.3.2Huvudmannen bör inte vara skyldig att ersätta ställföreträdarens kostnader för försäkringar Vi har i avsnitt 5.2 gjort bedömningen att nuvarande reglering inte ger möjlighet för en god man eller förvaltare att få ersättning för försäkringskostnader från huvudmannen. Frågan är då om det bör införas en möjlighet för ställföreträdaren att få ersättning från huvudmannen för kostnader för försäkringar. Som vi har redogjort för i avsnitt 5.2.2 kan en olycksfallsförsäk- ring inte anses vara till nytta för huvudmannen och han eller hon bör därför inte ha någon skyldighet att ersätta ställföreträdaren för kostnaden för en sådan försäkring. När det gäller ansvarsförsäkringar kan det till en början över- vägas om det bör vara obligatoriskt för ställföreträdare att ha en sådan försäkring. Något som möjligen kan tala för en sådan lösning är att den skulle kunna trygga huvudmannens möjlighet till ersätt- ning om ställföreträdaren inte kan betala ett eventuellt skadestånd. Ofta rör det sig om fall då ställföreträdaren förvaltar stora belopp eller då förvaltningen annars är av komplicerad karaktär. Det finns emellertid enstaka fall då skadeståndsskyldighet har uppkommit även i andra situationer. Ett exempel på detta är då det efter en brand i huvudmannens bostad upptäcktes att den gode mannen hade försummat att betala huvudmannens hemförsäkring. Den gode mannen blev då skyldig att betala ersättning för de skador som hade uppkommit till följd av branden. Uppdrag som god man eller förvaltare kan dock vara av mycket skiftande karaktär dels beroende på hur stora tillgångar den en- skilde har, dels vilka behov av hjälp den enskilde har i övrigt. Vi anser att en ställföreträdares uppdrag typiskt sett inte rör så stora belopp eller annars är av så komplicerad karaktär att det bör vara 13 Se 11 kap. 5, 6 och 11 §§ FB. obligatoriskt för dem att ha en ansvarsförsäkring. Inte heller de enstaka andra fall då skadeståndsskyldighet har uppkommit kan motivera att det ska vara obligatoriskt med ansvarsförsäkring. Nästa fråga blir då om det ska införas en allmän skyldighet för huvudmannen att stå för kostnaden då ställföreträdaren frivilligt har valt att teckna en ansvarsförsäkring. Något som talar emot en sådan skyldighet är att en sådan försäkring i normalfallet bekostas av den vars skadeståndsskyldighet täcks av försäkringen, dvs. i detta fall ställföreträdaren. En risk med en sådan skyldighet är även att en huvudman kan få stå för kostnaden trots att det inte har funnits behov av att teckna en ansvarsförsäkring. Å andra sidan kan även den situationen uppkomma att ställföreträdaren inte har tecknat en ansvarsförsäkring trots att det finns ett behov av det. Dessutom har flertalet huvudmän inte tillgångar av den omfatt- ning eller karaktär att en ansvarsförsäkring kan anses vara av till- räcklig nytta för dem. Vi anser således att det inte bör införas en allmän regel om att huvudmännen ska stå för kostnaden för ansvars- försäkringar. I de fall det i ställföreträdaruppdraget ingår att för- valta mer omfattande egendom får arvodet, som är baserat på upp- dragets svårighetsgrad, till viss del anses ge utrymme för ställföre- trädaren att vid behov teckna försäkring. Det står naturligtvis alltid en ställföreträdare fritt att avgöra om han eller hon på egen bekostnad vill teckna en ansvarsförsäkring, bl.a. med utgångspunkt från sina personliga förhållanden eller sin ekonomi. Som vi har redogjort för i avsnitt 5.1.1 finns det en möj- lighet att teckna försäkring till en förhållandevis låg kostnad för den som är medlem i en godmansförening. I en del fall kan det även vara så att en god man eller förvaltare redan har en ansvarsförsäk- ring inom ramen för sin yrkesverksamhet som t.ex. advokat eller revisor. 5.4Bör kommunen stå för kostnader för ställföreträdares försäkringar? Vår bedömning: Kommunen bör inte stå för kostnader för gode mäns och förvaltares försäkringar. Som vi har redogjort för i avsnitt 5.2.1 ska ersättning för ställföre- trädarens utgifter som huvudregel betalas med den enskildes medel, nämligen om hans eller hennes inkomst eller tillgångar överstiger vissa till prisbasbeloppet kopplade gränser. Ersättning som inte ska betalas med den enskildes medel ska betalas av kommunen.14 Denna reglering ger emellertid inte någon möjlighet för en god man eller förvaltare att få ersättning för försäkringskostnader från den en- skilde. Detta innebär att inte heller kommunen blir ersättnings- skyldig för sådana kostnader med stöd av denna bestämmelse. och Förvaltare har i sitt svar på vår enkät anfört dels att kommunen bör svara för att alla gode män och förvaltare inom kommunens verksamhetsområde är betryggande försäkrade (ansvars- och rättsskyddsförsäkring samt olycksfalls- och krisförsäkring), dels att kommunen ska stå för kostnaden för detta försäkringsskydd.15 En övervägande majoritet av de gode män och förvaltare som genom frivilliga samhällsarbetare har svarat på våra enkätfrågor anser att kommunen bör stå för försäkringskostnaderna.16 För att kunna ta ställning till frågan om kommunen bör stå för kostnaden för ställföreträdares försäkringar bör det till en början övervägas om en sådan ordning skulle vara förenlig med kommu- nallagens (1991:900) bestämmelser, dvs. om en sådan uppgift ligger inom kommunens kompetens. Enligt 2 kap. 1 § kommunallagen får kommuner själva ha hand om sådana angelägenheter av allmänt intresse som har anknytning till kommunens eller område eller deras medlemmar och som inte ska handhas enbart av staten, en annan kommun, ett annat landsting eller någon annan. Frågan om kommunens kompe- tens ska enligt lagmotiven bedömas från synpunkten, om det är 14Se 12 kap. 16 § FB. 15Hur enkätundersökningen har genomförts och vilka frågor som ingick i den framgår av bilaga 3 och 4. 16Se not 15. lämpligt, ändamålsenligt, skäligt osv. att kommunen befattar sig med angelägenheten.17 För att en beslutad åtgärd ska anses kompetensenlig är det emellertid inte tillräckligt att den inte strider mot ett allmänt intresse, utan det krävs att åtgärden uppbärs av ett allmänt till (landstings) kommunen knutet intresse.18 Det framgår av rättspraxis att bestämmelsen i 2 kap. 1 § kom- munallagen innebär att en kommun inte får lämna understöd åt enskilda kommunmedlemmar om det inte finns stöd i författning. Anledningen till detta är att ett understödjande av enskilda inte betraktas som en angelägenhet av allmänt intresse.19 Att låta kommunen stå för ställföreträdares försäkringskost- nader torde innebära att ställföreträdare (om de är bosatta i kom- munen) som enskilda kommunmedlemmar lämnas understöd. Ett sådant kostnadsansvar är därmed en angelägenhet som inte är av allmänt intresse och torde därför inte omfattas av den kommunala kompetensen. Att ersätta en ställföreträdare som inte är bosatt i kommunen för försäkringskostnader omfattas naturligtvis inte heller av den kommunala kompetensen. Om det finns tillräckligt starka skäl att låta kommunen stå för försäkringskostnaderna kan emellertid nämnda kommunalrättsliga principer frångås. Det krävs i så fall författningsstöd. Det bör framhållas att ett uppdrag som god man eller förvaltare är ett privaträttsligt uppdrag mellan ställföreträdaren och den enskilde. Kommunens roll i sammanhanget är att (genom överförmyndaren) förordna ställföreträdare eller (i vissa fall) att hos tingsrätten an- söka om anordnande av ställföreträdarskap samt att utöva tillsyn över ställföreträdarna. Kommunen är inte arbetsgivare eller upp- dragsgivare för ställföreträdarna och har därför inte heller något skadeståndsansvar för de skador som ställföreträdare vållar i sina uppdrag.20 Att kommunen under dessa omständigheter skulle ha en skyldighet att stå för kostnaden för ställföreträdarnas försäkringar framstår inte som lämpligt. Det förhållandet att kommunen (genom överförmyndaren) har tillsynsansvaret över ställföreträdarna talar i sig också för att det inte är lämpligt att kommunen ska stå för kostnaden för ställföre- 17Se SOU 1947:53, s. 68 och prop. 1948:140, s. 71 f. 18Se RÅ 1993 ref. 25. RÅ 1930 ref. 1, RÅ 1985 2:79 och RÅ 1991 ref. 64. 20Däremot har det förekommit att kommunen har blivit skadeståndsskyldig gentemot huvud- mannen efter att ha brustit i sin prövning vid förordnandet av en god man. Se t.ex. Hov- rättens över och dom i mål T 2665-09. Detta skulle nämligen innebära att kom- munen skulle betala för en ansvarsförsäkring som täcker den skada en ställföreträdare orsakar sin huvudman inom det område som överförmyndaren har tillsyn. Enligt vår mening bör kommunerna således inte stå för ställ- företrädarnas försäkringskostnader. 6Möjligheten för ett dödsbo efter en god man eller förvaltare att få hjälp med att redovisa huvudmannens egendom 6.1Regleringen av skyldigheten för dödsboet efter en ställföreträdare att redovisa huvudmannens egendom Om en förordnad god mans eller förvaltares uppdrag har upphört, ska den som frånträder uppdraget inom en månad därefter lämna en sluträkning till överförmyndaren beträffande egendom som har stått under hans eller hennes förvaltning. Sluträkningen ska inne- hålla en redogörelse för förvaltningen under det löpande året fram till dess att ställföreträdarskapet upphörde. Det ska i sluträkningen också anges den enskildes tillgångar och skulder vid början och slutet av den tid som räkningen avser. Vidare ska en sammanställning göras av inkomster och utgifter . Av sluträkningen ska det särskilt framgå hur mycket som har använts för den enskildes uppehälle eller nytta i övrigt.