sou · H1B358 · 2013-08-29 00:00:00 — FDUV driver Lärum, ett förlag som bl.a. ger ut lättlästa böcker på svenska (12 böcker ). LL-Center har startat ett läsombudsprojekt enligt svensk modell med projektbidrag från lotterimedel. Undervisnings- och kulturministeriet ger ett bidrag till Selkokeskus (för ) för stipendier till lättläst. En särskild arbetsgrupp för lättläst litteratur med representanter från olika intressegrupper fördelar stipendier till författare, illustratörer, utvecklings- och forskningsprojekt, stöd till förläggare för lättläst litteratur och för publikationer på webben. Cirka 9–15 stipendier delas ut och beräknas täcka 20–av kostnaderna för projekten. Sammanlagt har cirka 300 böcker på lättläst publicerats . Inom Selkokeskus finns också en Delegation för lättläst med representanter för användarna och förmedlarna som träffas för att diskutera utvecklingen och behoven. Även i har man svårigheter med att marknadsföra lättläst material och kännedomen om vad som finns behöver öka. För att underlätta bibliotekens inköp får de köpa lättlästa böcker med rabatt som betalas från Undervisnings- och kulturministeriet. De personer som behöver lättläst har man i definierat till dem som har: 1.problem med perception, uppmärksamhet och koncentration (t.ex. ADHD), 2.språkliga problem (t.ex. dyslexi), 3.sen utveckling (t.ex. intellektuellt funktionshinder), 4.inlärningssvårigheter i samband med autism, 6.minnessvårigheter (t.ex. demens), 7.finska som andra språk. Särskilda riktlinjer för lättläst på finska antogs 2009, i dessa ingår: textnivå, ordnivå, nivå på konkretion, språkstruktur och meningar. Varje område finns ytterligare beskrivet i en särskild handbok.10 –2009 drev Selkokeskus ett projekt om lättförståeligt språk och tog då fram riktlinjer för lättförståeligt samtal. De övergripande riktlinjerna är: 1.information och sammanhang, 2.möta deltagaren och vara närvarande, 3.ömsesidighet och turtagning, 4.använd vardagsspråk, upprepa svåra ord, använd direkt ordföljd, tala lugnt, använd ansikte och gester m.m., 5.följ upp förståelsen och repetera.11 I finns lätta nyheter på två radiokanaler men inget tv-program. søker bok är en förening med nitton medlemsorganisationer, som leds av en styrelse och den daglige ledaren. Verksamheten finansieras av och Norsk Kulturråd med cirka 6 miljoner NOK och har sju anställda. Målet är att alla ska få känna 10Hannu , 2009. 11Leelaura Leskelä, 2012, Towards a shared conversation,, The preliminary guidelines for easy-to-understand interaction. glädjen att kunna läsa en bok. Verksamheten är främst inriktad på att stödja författare, illustratörer och förlag som vill skriva eller ge ut lättlästa böcker och samarbete med biblioteken. søker bok har inget eget förlag. Böckerna som stöds av søker bok är indelade i sex kategorier: litt å lese, tegnspråk/tegn till tale, bliss/piktogram, och punktskrift/følebilder. Böcker som fått stöd eller som bedöms ha god kvalitet får använda søker boks logotype prioriterade søker bok manus för unga, nyinvandrade och personer med utvecklingsstörning, 17 manus och 13 titlar fick stöd. Boksøk.no är en söktjänst på internet för lättläst och anpassad litteratur som innehåller cirka 700 titlar. Här kan man finna böcker fördelat på de ovan nämnda kategorierna. För de böcker som producerats inom lättläst-området tar man fram en lista på de 100 bästa böckerna från hela bokmarknaden, en 100-lista. har søker bok en läsklubb för personer med utvecklingsstörning där de kan få tips på böcker och köpa böcker till rabatterat pris. För att göra böckerna lättillgängliga samarbetar søker bok med folkbiblioteken. Biblioteken ansöker om att få bli ett Bok til alle-bibliotek. Det finns 261 sådana bibliotek () i . søker bok försöker att få en geografisk spridning på de bibliotek de skriver avtal med. Biblioteken får ett bidrag på 4 för att köpa bokhylla och böcker som är lätta att läsa, dessutom får de två bokpaket och material till marknadsföring. Fylkena följer upp och rapporterar hur arbetet fortgår på biblioteken.12 Biblioteken förbinder sig också att ordna med läsombud och det finns sammanlagt 1 000 läsombud. Läsombuden läser och berättar historier för de som inte kan läsa själva, de läser bl.a. för gamla och sjuka och på fängelser. 12 Ett fylke är en regional administrativ enhet som är indelad i kommuner. søker bok anser att det behövs mer forskning på läsområdet t.ex. hur de olika målgrupperna tar till sig de lättlästa böckerna. søker bok ger lättlästa böcker till skolor för att få synpunkter på hur de fungerar i praktiken. I ett litteraturutvalg sitter redaktörer och författare som går igenom lättlästa böcker och lämnar synpunkter på kvaliteten. De följer också Lesesenter vid universitets forskning och praktik. Klar är en tidning på lättläst, den skrivs med större skrift och har enkelt språk. Den kommer ut en gång på papper, ljud, CD podcast och punktskrift. Tidningen finns också som nättidning (), där den uppdateras . Upplagan är cirka 12 200 exemplar och den säljs genom abonnemang. Målgrupperna är personer med läs- och skrivsvårigheter, afatiker, blinda, invandrare som lär sig norska, äldre som kan läsa vanliga tidningar, barn i skolan och barn med särskilda behov. Klar används av många skolor och de deltar i ett projekt om tidningen i skolan. Tidningen ges ut av stiftelsen som anlitar Lettlest media AS (ett aktiebolag som ingår i en större mediekoncern) för att göra tidningen. I stiftelsen finns flera av målgrupperna representerade i styrelsen. Utgivningen finansieras av staten genom myndigheten og familiedirektoratet. I finns Lectura Fácil med säte i . De liknar en stiftelse eller en ideell organisation och deras motto är: Alla har rätt till litteratur och kultur. Lectura Fácil sprider kunskap om lättläst, anordnar kurser och är remissinstans. De samarbetar med bibliotek, organisationer, institutioner, förlag och anordnar läseklubbar. Lectura Fácil ger ut böcker själva, men samarbetar även med andra förlag. På deras boklista finns cirka 100 böcker, både klassiker och direktskrivet material. De erbjuder också studiehandledningar till en del litteratur. I arbetar en privat verksamhet, Y-Publicaties, med lättläst. De har ett förlag med böcker och tidskrifter med inriktning på vård, omsorg m.m. och erbjuder förlagstjänster eller redaktörstjänster. De har lättläst som en (liten) del i annan utgivning (simply communicating) som är inriktat på lässvaga eller personer med utvecklingsstörning. Eftersom det är en privatfinansierad verksamhet så är utgivningen främst inriktad på produkter som kan få försäljningsframgångar. I och finns verksamheter som ger ut lättläst samhällsinformation. De har en organisation med proofreaders, som är personer med lässvårigheter (utvecklingsstörning) som ska godkänna att materialet är begripligt, innan det går i tryck eller publiceras. I och har man gett ut lättlästa böcker som översatts från svenska. I , och finns intresse för lättläst material inom deras Literacy programs. 5Vilka behov finns av offentligt stöd för lättläst? 5.1Vilka behov bör statens insatser för lättläst främst tillgodose? Inflytande och delaktighet i den demokratiska gemenskapen och de mänskliga rättigheterna innebär att alla ska kunna delta i samhällslivet på lika villkor. Personer med funktionsnedsättningar ska få sina rättigheter och möjligheter tillgodosedda på samma sätt som andra. De individer som har en funktionsnedsättning behöver stöd för att få tillgång till kulturupplevelser och den information och kommunikation inklusive it, som andra har. Behovet av lättläst material kan motiveras utifrån målen i demokratipolitiken, kulturpolitiken, funktionshinderspolitiken och i ett vidare perspektiv även utbildningspolitiken. Det råder stor enighet om att vi i dagens informationssamhälle måste kunna läsa och skriva allt bättre. Vi lever i en medierad värld och nästan allt vi gör inbegriper texter av olika slag, t.ex. sker information från och kontakter med myndigheter via internet och även så kallade okvalificerade arbeten kräver en god läsförmåga. God läs- och skrivförmåga leder till framgång inom utbildning och ger möjlighet till makt över den egna situationen och ett mer aktivt medborgarskap. Här har lättläst en viktig funktion för de personer som har specifika svårigheter med att läsa. De som inte har uppnått en god läsförmåga eller upprätthåller sin läsförmåga får svårigheter i det vardagliga livet. Att läsa innebär både att kunna avkoda och att förstå innehållet, det vill säga att få kunskaper och information. Inom forskningen använder man ett vidgat textbegrepp som innebär att texter inte bara är bokstäver utan också bilder, grafer, diagram med mera, det vill säga texterna är ofta flexibla och heterogena vilket innebär att läsaren får en mer aktiv roll. Läsandet är inte bara bundet till böcker utan Vilka behov finns av offentligt stöd för lättläst? också till datorer, spel m.m. Det råder också en stor enighet om att för att få goda text- och skrivkompetenser krävs ständig övning. Genom att läsa skönlitteratur får man möjlighet att ta del av andra människors liv och erfarenheter från miljöer man annars inte skulle ha mött. Litteraturen ger också läsaren möjlighet att kunna spegla sig och sina upplevelser i en fiktiv karaktär. Det kan ge en ökad insikt i och förståelse av vem man är. Läsning av skönlitteratur ger också ett ökat ordförråd för att man ska kunna sätta ord på sina egna tankar och göra sin röst hörd. Lättläst kan ses som en väg att ge alla medborgare möjlighet att kunna utnyttja sina demokratiska och samhälleliga rättigheter. Inflytandet och demokratin stärks av att människor har makt över den egna vardagen och sina möjligheter att påverka. För att kunna påverka sina möjligheter till inflytande krävs kunskaper och information. Samhällsinformation på lättläst är avgörande för att alla ska kunna delta och utnyttja sin rätt till inflytande. Under utredningens arbete har vi förstått att det ofta finns en mycket vag föreställning bland flera myndigheter och de som inte arbetar med lättläst om vad lättlästa texter innebär och det sammanblandas ofta med klartext. Beteckningen lättläst inbjuder till många missförstånd. Flera av dem som vi talat med under utredningsarbetet har efterlyst någon form av standardisering eller certifiering av lättlästa texter. Det finns de som kallar en text för lättläst trots att texten inte uppfyller något kriterium för att vara det. Många av de förmedlare som använder lättläst har svårt att veta vad de olika nivåindelningarna av böckerna betyder och det finns ingen samstämmighet bland förlagen hur många nivåerna ska vara. Det har också påpekats för oss att personer med olika slags funktionshinder kan behöva olika slags lättlästa texter. Personer med utvecklingsstörning och andra uttalade läshinder måste alltid kunna garanteras sin rätt till tillgänglighet i information och kommunikation genom texter på lättläst. För vissa insatser inom lättlästområdet finns inget kommersiellt intresse medan det för andra områden finns företag som producerar lättlästa texter och tjänster. I den mån kommersiella krafter är intresserade av att producera lättläst material är det positivt. Eftersom lönsamheten varierar så krävs ett statligt åtagande och medel som grund. Vissa områden har en mycket liten målgrupp som innebär att det är svårt för ett privat företag att bedriva verksamhet med någon lönsamhet. Det behövs även en funktion för kvalitetsgranskning av lättläst och möjligen även en certifiering för att kvaliteten ska upprätthållas. Vilka behov finns av offentligt stöd för lättläst? 5.1.1Inriktning för förbättring och förändring Utredningen har identifierat ett antal möjliga och viktiga förbättringar och förändringar som bör genomföras för att statens insatser för lättläst ska leva upp till de övergripande mål som insatserna bör utgå ifrån. Utredningen kan konstatera att det inte finns någon annan statlig verksamhet som har en så tydlig inriktning och engagemang i målgruppernas behov och situation som CFLL. Dagens verksamhet är dock tydligt påverkad av den tryckta bokens och tidningens produktionsekonomi. Ju större upplaga desto bättre ekonomi. Påverkan leder till att ju större kundkretsen är, desto större är möjligheterna till ökad försäljning. Det är bra att ta till vara dessa skalfördelar, så länge man inte tappar bort verksamhetens övergripande mål och syfte. Med CFLL:s definition av målgruppen, att omfatta av befolkningen, har fokus på försäljningsvolymer och produktionsekonomin gått några steg för långt. De små resurser som staten tillför bör i ökad utsträckning användas för de primära målgruppernas behov av lättläst i olika former. De som bäst behöver lättläst ska prioriteras. Verksamheten behöver tydligare utgå från dessa målgruppers behov. Skalfördelarna i större upplagor ska naturligtvis tillvaratas, men styrningen av verksamheten behöver utgå från behoven snarare än produktionsekonomi och försäljningsvolymer. Läsforskningen är inriktad på att öka förmågan att läsa och vilka metoder som är till stöd för en person med svårigheter att läsa. Den inriktas, enligt den bild vi har fått, i huvudsak på det generella och breda behovet av kunskap på detta område. Forskningen inom det tekniska området innebär ofta olika tekniker för att sänka svårighetsgraden i vanliga texter. Det behövs även forskning om hur man kan försäkra sig om att lättlästa texter utformas så att de anpassas till de olika målgrupperna. Forskning om de olika målgrupperna och deras speciella behov behöver utvecklas och tas till vara liksom forskning inom kognitionsvetenskap och människadatorinteraktion. Dagens verksamhet har naturligt en tyngdpunkt på den skrivna boken och tidningen. finns det ny teknik som CFLL vill tillvarata, men där det saknas kapacitet och ekonomiska resurser till en anpassning. Befintlig och ny teknik bör användas för att öka tillgängligheten och sänka trösklarna för den breda målgruppen, men behöver också utvecklas specifikt för att de olika primära Vilka behov finns av offentligt stöd för lättläst? målgrupperna ska få tillgång till de texter och den samhällsinformation som finns. Med en bred definition av målgruppen är det lätt att nå olika användare, läsare och kunder. Ett ökat fokus på de primära målgrupperna leder till frågan hur man ska nå ut till dessa. De känner ofta inte till vad som finns och har inte alltid en egen förmåga att leta sig fram till lättlästa texter. För denna grupp är förmedlarna en mycket viktig, för att inte säga nödvändig, länk. I de följande avsnitten redovisar utredningen sin bedömning av behovet av statens insatser för lättläst oavsett inom vilken organisationsform dessa bör finnas. 5.1.2Avgränsning av målgrupperna för lättläst Vilka är de personer som bäst behöver lättlästa texter för att kunna utvecklas i sitt läsande? Utredningen vill avgränsa de primära målgrupper som insatserna för lättläst i första hand ska vara inriktad mot. De statliga medel som avsätts för lättläst bör i första hand användas till dem som har de största behoven, där graden av lässvårigheter är störst och gruppens storlek bidrar till att kommersiella drivkrafter saknas för att tillgodose deras behov. Vi har valt att peka ut primära och sekundära målgrupper. De primära målgrupperna är de som statens insatser för lättläst i första hand ska inriktas mot, både på en övergripande nivå och för att försäkra sig om att lättläst material finns för dessa gruppers behov. Behoven bedöms utifrån en kartläggning av vad som saknas i utbudet och om marknaden inte täcker detta behov. Insatser mot de sekundära målgrupperna bör kunna ske vid behov på en övergripande nivå och för enstaka produktioner. Utredningens förslag: De primära målgrupperna, oavsett om personerna är svenskfödda eller utlandsfödda, för lättlästa texter ska vara: Personer med utvecklingsstörning. Personer med andra funktionsnedsättningar som påverkar läsförmågan i hög grad. Personer med demenssjukdom. Vilka behov finns av offentligt stöd för lättläst? Den målgrupp som utredningen anser vara självklar är barn, unga och vuxna med utvecklingsstörning. Även om graden av utvecklingsstörning varierar, och därmed även läsförmågan och läsförståelsen, så har en stor andel personer i denna grupp behov av lättläst text på olika nivåer. Det är också den grupp som lättläst ursprungligen var avsedd för. Ytterligare en grupp som utredningen anser bör ingå i den primära målgruppen är barn, unga och vuxna med en funktionsnedsättning som medför allvarliga svårigheter med att kunna läsa. Vilken funktionsnedsättning som personen har är inte det viktiga, utan att personen har svårigheter med att kunna läsa och förstå en text. Det har utifrån beprövad erfarenhet visat sig att vissa personer med hörselnedsättning, språkstörning, afasi, dyslexi och neuropsykiatriska funktionsnedsättningar har behov av lättlästa texter. För denna grupp är forskningen inte alltid ense om de behöver lättlästa texter eller om det är bättre med utmaningen av en ej anpassad text. Den som i första hand bör avgöra detta är personen själv eller personens vårdare, lärare eller liknande, anser utredningen. Personer med demenssjukdom är ytterligare en grupp som behöver lättlästa texter för att få stimulans när sjukdomen nått en viss nivå för att hålla sin läskunnighet vid liv. Att kunna läsa tidningar och böcker kan bidra till ett meningsfullt innehåll i vardagen och stimulera sinnena. Högläsningen inbjuder till samvaro och texten kan också öppna dörrar till minnen och bli ingång till ett samtal. Utredningens förslag: De sekundära målgrupperna för lättlästa texter ska vara: Personer med enklare former av läs- och skrivsvårigheter. Personer som invandrat till och som inte kan svenska på grundläggande nivå. Personer som är mycket läsovana. En grupp som ibland använder lättlästa texter är barn, unga och vuxna med lättare läs- och skrivsvårigheter. Forskarna är oeniga om en lättläst text eller en ej anpassad text är det bästa för denna Vilka behov finns av offentligt stöd för lättläst? Det är förmodligen beroende av graden av läs- och skrivsvårigheter, hans eller hennes övriga förmågor och inställning till att läsa. Det eventuella behovet av lättläst text kan inte sägas gälla hela gruppen utan måste avgöras individuellt. Personer som invandrat till och ska lära sig svenska, har även lyfts fram som en grupp där forskarna är oeniga om förenklade texter eller autentiska texter är bäst när man lär sig ett nytt språk. Det är sannolikt beroende på den nyinvandrade personens egna förmågor och tidigare skolgång, men det kan finnas situationer där även personer i denna grupp har glädje och nytta av lättlästa texter. Läsovana är en grupp som lyfts fram som också kan ha nytta av lättlästa böcker. För dessa personer, ofta pojkar och män, handlar det mer om att intressera dem för att läsa och att de får känna att de kan läsa en hel bok än att de har några särskilda läshinder. Vuxna som inte läst en bok sedan de slutade skolan har tappat mycket av sin läsförmåga och behöver träna upp den. Lättlästa böcker är en port för att öppna intresset för och förmågan att läsa. Förutom de som ingår i de primära och sekundära målgrupperna, är det naturligtvis inget som hindrar att även andra personer eller grupper som anser sig ha glädje och nytta av lättläst text använder den. Utredningen anser dock att det är viktigt att man har de primära målgrupperna i fokus när man avgör hur de begränsade statliga medlen ska användas och vilka lättlästa texter, lättlästa böcker och lättlästa tidningar som ska produceras. Framställandet av lättlästa texter bör utgå från de behov som dessa grupper har. Aktuell forskning inom läsande och skrivande bör vara en tydlig utgångspunkt. Aktuell information om något som inträffat eller inte är känt , förmedlas genom tidningar, radio, tv och internet. Det offentliga stödet för nyhetsinformation är presstödet och taltidningsstödet. Därutöver finns radio och tv i allmänhetens tjänst som finansieras av radio- och tv-avgiften. Verksamheten bedrivs utifrån sändningstillstånd som meddelas av regeringen. När det gäller lättläst nyhetsinformation har () ett uppdrag och medel för att göra lättläst nyhetsinformation och de ger ut tidningen 8 SIDOR. Vilka behov finns av offentligt stöd för lättläst? största delen skriven på lättläst nivå 3. Det finns två privata nyhetstidningar som skrivs på ett lättare språk, och Sesam. De riktar sig till dem som behöver träna på att läsa respektive invandrare som flyttat till . Dessa tidningar är på en svårare nivå än 8 SIDOR och har också mycket lägre upplagor. För personer med utvecklingsstörning och andra funktionshindrade som behöver en lättläst tidning finns inget privat alternativ . De statliga medel som avsätts för att främja och öka utbudet av lättlästa nyheter är en förutsättning för att det ska finnas nyhetsinformation för personer i de primära målgrupperna. Klartext är lättlyssnade nyheter på och ett motsvarande nyhetsprogram även på eller UR vore ett framsteg eftersom bilder kan bidra till förståelsen. Lättläst litteratur är det område som har prioriterats och fått offentligt stöd. är det ett område där CFLL också har mött en ökad konkurrens. Flera privata förlag har vuxit fram men utbudet har ökat mest med inriktning på litteratur för barn i förskole- och skolåldrarna och i de svåra lättlästnivåerna ofta för skolbruk. För vuxna finns ännu inte samma utbud eftersom efterfrågan är lägre. Skönlitteratur och enklare facklitteratur på lättläst produceras av LL-förlaget för både barn, unga och vuxna. CFLL är en stor aktör inom lättläst litteratur för vuxna. De privata förlagens produktion innehåller sammanlagt något fler titlar än CFLL:s totala antal titlar. Även de privata förlagen får statligt stöd för vissa titlar genom SPSM:s produktionsstöd. Myndigheten för tillgängliga medier (MTM) och CFLL kompletterar varandra om man utgår från målgrupper, eftersom MTM:s verksamhet främst inriktas på blinda och döva personer och personer med läs- och skrivsvårigheter/dyslexi och CFLL har inriktats på andra grupper med funktionsnedsättningar och språksvårigheter. SPSM arbetar mot samma målgrupper men med läromedel. SPSM:s arbete med att utveckla, anpassa, framställa och distribuera läromedel i den utsträckning behoven inte kan tillgodoses på den kommersiella marknaden, anser utredningen vara en bra modell. Tillsammans har dessa myndigheter uppdraget att täcka tillgången till olika slags litteratur för alla personer med funktionsnedsättningar. Vilka behov finns av offentligt stöd för lättläst? Det är inte troligt att den begränsade kundkrets som finns för lättläst litteratur på olika nivåer kan leda till att utbudet kommer att öka och bli så omfattande att marknaden kan fungera helt på marknadsmässiga villkor. Risken är stor att viss litteratur inte kommer att produceras om den inte får statligt stöd. Staten måste även i fortsättningen framställa och distribuera litteratur i den utsträckning behoven inte kan tillgodoses på den kommersiella marknaden. 5.1.5Lättlästa nyheter och böcker för skolbruk Det bidrag som CFLL får för att utöka utbudet av lättlästa nyheter och böcker för skolan har ett oklart syfte. De ska använda dels inom CFLL:s eget anslag, dels från utbildningsområdet till lättläst för skolbruk. Det framgår inte om medlen ska användas till någon särskild skolform, åldersgrupp eller typ av insatser. Av regleringsbreven framgår inte heller vilka behov dessa medel avser att täcka förutom att de ska användas för skolbruk utan formuleringen kan tolkas mycket brett. CFLL:s uppdrag för skolbruk måste anses vara överlappande SPSM:s uppdrag att utveckla, anpassa, framställa och distribuera läromedel. Ett nationellt som samlar och sprider kunskap om vad som är lättläst är en statlig uppgift. Det kan jämföras med arbete med klarspråk. Kunskapen om lättläst och vad det innebär är inte allmänt känt i samhället eller bland de som arbetar med personer med funktionsnedsättning, och förväxlas dessutom ofta med klarspråk.