sou · H1B319 · 2013-03-21 00:00:00 — Innan dessa statistiska frågor penetreras kan det dock finnas anledning att något beröra en fråga kring den idrottsrelaterade brottsligheten som stått i fokus , nämligen frågan om uppgjorda matcher. Frågan om uppgjorda matcher står högt upp på dagordningen i många av länder och idrottsorganisationer. har ett flertal fall med uppgjorda matcher, med spel på desamma, inom europeisk fotboll upptäckts. Det gäller både matcher i nationella och internationella serier och cuper. Detta fram- gick med all önskvärd tydlighet av en nyligen publicerad rapport från Europol. Drygt 380 matcher i misstänks ha blivit uppgjorda på förhand för att personer ska kunna tjäna pengar på vadslagning. Det handlar bl.a. om matcher i , och . Dessutom pågår nu utredningar om ytterligare runt 300 misstänkta matcher, både i och på andra kontinenter. Omfatt- ningen av misstänkta uppgjorda matcher var långt större än de flesta befarat. 425 personer är misstänkta för inblandning, däribland spelare, klubbfunktionärer och domare. Situationen upplevs i flera länder samt av UEFA så trängande att frågan lyfts till internationell nivå. Det finns länder som mycket starkt driver att det inom EU ska tas fram en internationell kon- vention för att motverka korruption, pengatvätt och mutor kopplade till uppgjorda matcher/tävlingar. En sådan konvention föreslås inne- hålla krav på såväl stat, spelbolag och idrottsorganisationer samt att en internationell organisation liknande () ska bildas. Mot bakgrund av att starka medlemsländer står mot varandra är det möjligt att en konvention i närtid inte är trolig. Till detta kommer att flera länder, bl.a. , är uttalad motståndare till att straffrättsliga frågor inkluderas. Andra frågor är av den karaktären att de torde, med svenska glasögon sett, falla inom ramen för idrottens ansvarsområde. har vi i – såvitt vi vet - varit förskonade från påvisade skandaler på detta område. Varningstecken finns dock. Som exempel kan nämnas den polisanmälan kring en misstänkt upp- gjord match som och lämnat in . Från min egen erfarenhet som rikspolischef vill jag nämna den stora anmälan inlämnade kring ett stort antal misstänkta matcher främst inom bandy. Misstankarna kunde dock aldrig styrkas. Enligt kan den som i samband med idrottslig verk- samhet berett sig eller annan otillbörlig förmån bestraffas. Vidare är i flera specialidrottsförbunds (SF) tävlingsregler vadhållning på egen match inte tillåtet. har som policy att endast ha spel som är kopplat till syftet med tävlingen eller matchen. Man sätter inte upp spel på till exempel första hörna som en del andra spelbolag gör. Man väljer inte heller att sätta upp spel på ungdomsidrott. har ett närmare samarbete med de fem SF som de sponsrar; fotboll, ishockey, bandy, handboll och innebandy. Vid omförhandling av samarbets- avtal kräver att förbunden ska utse en så kallad Integrity Officer som ska vara en ansvarig på med i frågor rörande uppgjorda matcher. Att i förebyggande syfte motverka s.k. läggmatcher och annat som ifrågasätter idrottens trovärdighet är en mycket viktig uppgift för idrottsrörelsen. Enligt vad jag erfarit arbetar Riksidrottsför- bundet (RF) med att se över sitt regelverk för att bättre svara upp mot kravet på att idrotten själv tar tag i dessa frågor. Åtgärder för att förebygga förekomsten av uppgjorda idrotts- tävlingar kan sättas in på olika nivåer och av olika slag. Följande föreslås av RF i ett inledande skede: Mot bakgrund av den kraftiga ökningen av bolag som erbjuder vadslagning på idrott via internet finns det skäl att uppmana SF att se över regleringar som tydligt förbjuder spel på egen match eller tävling. SF uppmanas att utöka sin information i första hand till tränare och domare om reglerna i sig och konsekvenserna för idrotten av manipulerade tävlingsresultat, med syfte att tränare ska föra informationen vidare till övriga ledare och aktiva. SF behöver upprätta en struktur för vart person som misstänker manipulerade tävlingsresultat ska vända sig och hur misstanken hanteras. RF behöver tillskansa sig mer kunskap hur spelbolagen arbetar för att upptäcka uppgjorda tävlingar och hur samarbetet mellan idrotten och spelbolagen kan utvecklas. Regeringen har beslutat ge ) i uppdrag att lämna en rapport i frågan. Lotteriinspektionen har vidare fått i uppdrag av regeringen att utreda förekomsten av matchfixing i . I upp- draget ingår att kartlägga vilka åtgärder som aktörerna inom idrotten och på spelmarknaden har vidtagit för att upptäcka och förhindra uppgjorda matcher samt att bedöma hur effektiva dessa åtgärder har varit och behovet av framtida åtgärder. 13.3En undersökning kring brott vid idrottsarrangemang 2008–2012 Jag har av () begärt en redovisning av begångna brott vid idrottsarrangemang . I denna har jag önskat att typ av brott anges. Denna beställning har inte varit oproblematisk sett med RKP:s glasögon. Såväl metodo- logiska problem som andra problem dyker upp när man försöker tränga sig in i det statistiska materialet. För att illustrera dessa svårigheter gör jag i det följande en genomgång av vissa av dessa problem. Först behövs ett klarläggande av syfte och möjligheter för att uppfylla önskemålet, eftersom det finns olika aspekter på avgräns- ning beträffande vad som menas med brott vid idrottsarrangemang. Idrottsarrangemang har en bestämd geografisk plats att utgå ifrån, men det finns områden i anslutning till arrangemangen som påverkas i lika hög eller ännu högre grad. För att ta fram så till- förlitliga uppgifter som möjligt, och som är jämförbara , behöver varje idrottsarrangemangs problemområde definieras geo- grafiskt. Det kan dock finnas många brott i definierade problem- områden som inte alls är relaterade till idrottsarrangemanget. För att avgöra vilka som är direkt relaterade till arrangemanget krävs en studie av varje enskild brottsanmälan och i vissa fall även förhör m.m. En sådan studie är resursmässigt orealistisk på nationell nivå. Val av metod m.m. I beställningen ingick, utöver att redovisa begångna brott vid idrottsarrangemang , med en precisering av typ av brott, en redovisning av ordningsstörningar. Det måste först klarläggas att det inte finns någon färdig lösning för att ta fram sådan statistik. Det finns ingen åtkomst till fritext, varför fri- textsökning inte är möjlig. Det system som finns på nationell nivå att hämta uppgifter ur är begränsat till brottskoder, tid, gata och platsbeskrivning för brottet. Mot bakgrund av detta diskuterades inom polisen möjligheterna till en sådan redovisning och hur det på bästa sätt går att ta fram en bild som ger en uppfattning om problemet i stort. Detta eftersom inte bara arenor och deras omedelbara närhet påverkas. fanns en så kallad polismyndighetsfråga i polisens system för anmälda brott (RAR) som automatiskt kom fram vid registrering av brott med vissa brottskoder. Frågan gällde och formulerades som Har brott(en) direkt koppling till en match i Superettan, Allsvenskan i fotboll eller Elitserien i ishockey? Definitionen av direkt koppling var i huvudsak supporterrelaterad, det vill säga den avsåg brottsanmäl- ningar som matchen och gav exempel på sådana händelser där en supporter varit misstänkt. Vid analys av de upp- gifter som registrerats upptäcktes dock att det fanns avsevärda till- förlitlighetsproblem gällande uppgifterna. Det framstod tydligt att det krävs en mer genomtänkt definition och utbildning om en sådan metod ska användas . Metoden som användes går ut på att objektivt fånga in anmälda brott och händelser som rapporterats ha inträffat det dygn då det varit ett idrottsarrangemang och berör ett eller flera geografiska områden som kan anses påverkade av det aktuella idrottsarrange- manget. Källorna är systemen RAR (anmälda brott) och STORM (ingripandemeddelanden från poliser i yttre tjänst). STORM används för att söka fram ordningsstörningar. Metoden innebär att brott och händelser som kan vara irrelevanta för undersökningen kommer med i inhämtningen. Arenaområdet är den självklara utgångspunkten för analys. Beträffande övriga områden finns en detaljerad beskrivning av utgångspunkter för urvalsmetoder. Vissa brott går att hitta utifrån faktauppgifter, andra går att sortera utifrån brottsrekvisit och från erfarenheter som är förknippade med supporterkulturens antagonism mot andra lags supportrar. Det går inte att utan vidare säga att samma område har varit utsatt för idrottsrelaterade problem år . Det varierar t.ex. vilka pubar som är mest frekventerade. Det är inte möjligt att reda ut detta med exakthet. Områdenas bestämning har gjorts i direkt samråd med supporterpoliser med lång erfarenhet. Hänsyn har tagits till de fall där matcher har bytt arena . Alla uttag av data har dokumenterats med en bild från polisens GIS-applikation HOBIT (händelse- och brottsinforma- tionstjänst). På så vis kan undersökning upprepas . Uttag med den här metoden kan diskuteras beträffande exakthet. Tillförlitlighet i undersökningen kan givetvis ifrågasättas även om de undersökta områdena har valts i enlighet med den erfarenhet som byggts upp på olika sätt . Det kan likväl finnas andra stora påverkansfaktorer på brottsligheten i de undersökta områdena. Om det finns anmärkningsvärda resultat kan en för- djupad analys göras till exempel för att undersöka om det har varit andra evenemang under antingen jämförelsedatumet eller match- datumet. Det kommer att vara svårt att dra allt för långtgående slutsatser om problemen i , och och särskilt för derbyn, eftersom de påverkar vissa delar av städerna som är centrum för allt nöjesliv. Enligt supporterpolisen är det inte möjligt att avgränsa mer än på de sätt som gjorts. Jämförelseinformationen har tagits med för att få en bättre grund för bedömning av idrotts- arrangemangens påverkan. Urvalet har skett med utgångspunkt från de arenor som haft all- svenska fotbollsmatcher med tillägg för och Hammarbys matcher i Superettan, eftersom Hammarbys matcher har haft ordningsstörningar oavsett vilken division man spelat i. Information har hämtats in från 1 100 matcher spelade på tjugo- två arenor i tio län till och med . Data har hämtats för varje matchdatum och ett jämförelsedatum som är samma veckodag innan matchdag. Några jäm- förelsedatum fattas, eftersom det förekommer att det spelas match på samma veckodag . Brott och händelser har hämtats in från begränsade geografiska områden med ambition att täcka in arenor, marschvägar, samlings- platser och viktiga transportknutpunkter. Erfarenheter från polisen om problemområden har använts för att ta fram en realistisk bild över respektive utsatt område. Summeras beskrivningen av dessa problem att få fram relevanta data är det svårt att undvika slutsatsen att här måste polisen lägga axeln till för att få fram ett bättre, löpande underlag. Sammanfattning av undersökningens resultat till och med har det anmälts 1 012 brott på matchdagar och med arenan som plats- angivelse för brotten. Av dessa var hälften (519) skadegörelsebrott, allmänfarliga brott, brott mot allmän ordning, brott mot allmän verksamhet, våldsbrott, fridsbrott och brott inom specialstraff- rätten som t.ex. narkotikabrott. De flesta av dessa, 332 brott (64 pro- cent), har skett på arenor i . Av dessa var 110 våldsbrott. har haft 77 brott, varav 25 våldsbrott och 54 brott, varav 18 våldsbrott. På samlingsplatser har det anmälts 32 våldsbrott och 29 våld mot tjänsteman under matchdagar. hade 12 och hade 11 av de 32 våldsbrotten. Det är förhållandevis få brott över . Totalt sett har cirka 50 fler brott inträffat än på icke matchdagar om man bara räknar de brott som antas påverkas. Totalt sett, beträffande brott i alla kategorier, har brotten begåtts i ungefär lika stor omfattning på hållplatser, trafikknut- punkter och lokala transportmedel oavsett matchdag eller icke match- dag. Beträffande våldsbrott väger antalet över vid matchdagar, 75 brott mot 51 på icke matchdag. Beträffande skadegörelse mot stat och kommun är det förhållandet omvänt. Av 497 brott är det 222 på matchdag och 275 på jämförelsedatum, dvs. hade av dessa brott. Brott mot allmän ordning har bara rapporterats inom de tidigare nämnda områdena kring arenor och samlingsplatser. Den totala bilden av fylleri och bråk visar en påtaglig ökning under match- dagar. Det rör sig mellan 275 och 375 omhändertaganden på matchdagar totalt i landet. Det har varierat med en ökning 2009 jämfört med . Därefter skedde en minskning 2010 för att åter öka 2011. stod för särskilt många . Beträffande påverkan av brott på övriga geografiska områden stämmer de inledande antagandena om att vissa brott inte påverkas i någon nämnvärd omfattning. Skillnaden mellan till exempel sexual- brott, tillgreppsbrott, bedrägerier förfalskningar m.fl. är högre på matchdagar än på jämförelsedagar. Av det som inträffar, dvs. misshandel, fridsbrott, brott mot all- män verksamhet m.fl. är det fler på matchdagar. Beträffande en av typerna brott i denna kategori, skadegörelse mot stat och kommun, finns dock något färre anmälningar. Det gäller där de flesta av dessa brott har anmälts. Sammanfattningsvis och kan sägas att ligger brotten på och intill arenan på en nivå. Omhändertagandet för fylleri har minskat liksom det gjort generellt i samhället. Enligt mina direktiv ska jag göra en bedömning av vilka skador (t.ex. fysiska, ekonomiska och idrottsmässiga) brottslighet i sam- band med idrottsarrangemang orsakar och skadornas omfattning. Tillgänglig statistik medger inte djupare analys än den som här pre- senteras. I kapitel 4 Uppföljning av förslagen i delbetänkandet och i skrivelsen om anmälningsplikt redovisas i översiktlig form vad som hänt med de förslag jag lade i mitt delbetänkande. I detta slutbetänkande kan det härutöver finnas anledning att beskriva det utvecklingsarbete som skett . Det pågår ett arbete på nationell nivå med att kartlägga pro- blematiken kring ordningsproblem och kriminalitet som har sam- band med idrottsarrangemang. Den lägesbild som framträder när man till exempel analyserar Allsvenskans spelade matcher visar att det inte är ett generellt problem utan i hög grad är förknippat med de lag som har risksupportrar. Det är frågan om individer som utmärker sig genom att vid upprepade tillfällen uppträda störande, deltar i slagsmål, upplopp eller begår andra brott i samband med matcher då deras lag spelar. Dessa risksupportrar är till stor del kända av polisen och det finns goda skäl att anta att både denna och annan kriminalitet i viss mån styrs av vissa personer eller begås genom att det finns en stark solidaritet mellan medlemmarna. För att ha en nationellt överenskommen och förankrad modell för att kartlägga, analysera och komma fram till åtgärder mot idrottsrelaterad brottslighet har det bedömts nödvändigt att kartlägga dessa risksupportrar på individnivå. Detta pågår inom ramen för Särskild undersökningsregistrering (SUR) vid RKP:s underrättelsesektion (KUT). Där har man inlett samverkan med analytiker och handläggare vid polismyndigheterna i . Grunden vilar på konceptet att analysera nätverk och identifiera strategiska personer och kartlägga deras inre kretsar och kontakter. Arbetet syftar till att bedöma kontaktnäten och prioritera brotts- bekämpande åtgärder. kan detta ge förutsättningar att arbeta på bredden med olika polisresurser mot till exempel risk- supportrar som inte är strategiska personer. Inom polisen har man beslutat att definiera begreppet risk- supporter som en person som vid upprepade tillfällen deltagit i ordningsstörningar vid idrottsevenemang och visat sig benägen till att systematiskt delta i våldsyttringar eller antas ha samband med annan brottslig verksamhet där fängelse ingår i straffskalan. Att straffskalan fängelse lagts in i definitionen beror på att det är den nivån som krävs för att en personuppgift ska kunna läggas in i en gemensamt tillgänglig uppgiftssamling enligt den nya polisdatalagen. Att vara anmäld som misstänkt för brott kan ingå men är inte synonymt med att vara risksupporter. Grundmaterial för risksupporteranalys hämtas efter hand in från supporterpolisen som gjort den initiala bedömningen. Visionen är att starta upp en G-SUS, det vill säga en nationellt tillgänglig uppgiftssamling för att alla som arbetar inom problemområdet ska få tillgång till och kunna arbeta enligt en gemensam metod. På så sätt kan relevanta insatser bättre riktas mot individer för att bryta ett kriminellt beteende. kan kunskaper om individer öka bredden på åtgärder med syfte att verka förebyggande och förhindrande beträffande nyrekrytering till risksupportrarnas nätverk. Den gemensamma uppgiftssamlingen över risksupportrar kommer att starta i enlighet med polisens införandeplan för nationella underrättelsebaser. Enligt mina direktiv ska jag göra en bedömning av den idrotts- relaterade brottslighetens omfattning, orsaker och struktur. Vad gäller denna brottslighets omfattning har jag bett RKP att biträda mig vad avser tillgänglig statistik m.m. Trots att RKP lagt ned en hel del arbete för att kvantitativt fånga in detta begrepp måste jag konstatera att statistiken haltar när vi kommer till operativ använd- ning. De flesta av skälen till detta har jag låtit framgå av de beskriv- ningar kring siffrornas framtagande som gjorts i tidigare avsnitt. Detta är inte ett försvarbart förhållande. Det måste vara möjligt för polisväsendet att tillhandahålla och kunna nyttja löpande statistik som är jämförbar . Denna statistik måste också vara tjänlig för prioriteringar och operativa slutsatser på ett mera övergripande plan. Jag anser att regeringen, alternativt rikspolischefen, bör ge RKP i uppgift att i samråd med bland annat (Brå) se till att sådan statistik finns tillgänglig också på aggre- gerad nivå. Samt att, som tidigare berörts, att consensus skapas hur man statistiskt identifierar begreppet idrottsrelaterat våld. När det sedan gäller brottslighetens omfattning bör ett var- ningens finger riktas mot att som mått alltför mycket bygga på initiativinriktad aktivitet från polisens sida. Det är ett välkänt faktum att när polisen initierar insatser mot till exempel gatulangning av narkotika stiger den registrerade brottsligheten på detta område. Det påminner lite om historien kring den påtagligt berusade som tappat sin portnyckel på en skum bakgård. Han valde dock att ihärdigt leta efter nyckeln i gatlyktans sken, eftersom han såg bäst där! Annorlunda uttryckt kan man aldrig helt förlita sig på statistik kring idrottsrelaterad brottslighet. Magkänslan måste också ges utrymme. RKP:s kartläggning visar ett resultat som kan betecknas som förväntat. Brott mot allmän ordning (fylleri, misshandel, fridsbrott m.m.) ökar under matchdagar medan vanliga brott berörs i lägre omfattning. Tillgänglig statistik medger inte en bedömning av vilka skador brottslighet i samband med idrottsarrangemang orsakar och skadornas omfattning. Vad gäller polisens vilja att skapa en nationell kunskapsbank kring farliga risksupportrar och analysera deras nätverk har detta mitt fulla gillande. Genom att kartlägga deras inre kretsar och kontakter skapas ett underlag att prioritera brottsbekämpande åtgärder. Dock har jag inhämtat att RKP inte kommer att få frågan om huliganism som en strategiskt övergripande målinriktning. Andra områden anses ha en högre prioritet. Jag anser att det är olyckligt om underrättelsearbetet avseende idrottsrelaterat våld kastas ut ur underrättelsetjänstens finrum. Frågan har den digniteten att alla skuldror måste sättas till. Att idrottsrelaterat våld finns på nästa nivå – som RKP själva för- fogar över – dvs. KUT:arnas inriktningsdokument är bra men inte tillräckligt. Det blir sålunda allt viktigare att polisens arbete inriktas mot att i praktiskt polisarbete slå ut dessa individer enligt de tankegångar som redovisades i mitt delbetänkande. Kortfattat uttryckt handlar det om att skapa en tio i topplista av risksupportrar och agera mot dem. I det förstnämnda fallet bör RKP via regeringen ges ett klart inriktningsbeslut att arbeta efter dessa riktlinjer. Att därefter agera mot personer på tio i topplistan är ett arbete som normalt faller på de olika länskriminalfunktionerna. Det finns en tendens att RKP prioriterar behovet av insatser alltför ensidigt mot straffvärdet för brotten. Jag menar att när det gäller idrottshuliganism måste behovet av alternativt nödvändiga resurs- insatser från polis och andra aktörer också vägas in i bilden. Det kan ge en hög lönsamhet om RKP:s insatser bidrar till att minska behovet av polispersonal vid matcherna. Samma resonemang gäller givetvis de länsvisa underrättelseinstanserna. Som tidigare påpekats bör härutöver chefen för ge direktiv om att kvaliteten bör förbättras på de lägesbilder som ska presenteras kring brott och ordningsstörningar i relation till fotbolls- och ishockeymatcher som är riskklassade. Och naturligtvis också tillse att rapporteringsrutinerna tidsmässigt följs. Detta har inte varit fallet . Jag menar också att idrottsrörelsen inte ensidigt ska bekämpa tanken på en konvention inom EU-familjen. måste svensk idrottsrörelse underordna sig influenser från en överordnad politisk nivå. Det finns skäl för nationella regeringar att vilja markera sin position i fråga om uppgjorda matcher. Det finns ingen anledning tro att vi per automatik skulle vara skyddade från de influenser på området som kan komma från kriminella kretsar. De brottsinfluenser som finns kring idrotts- relaterat våld talar för en viss försiktighet vad avser moralisk svensk övertro på området. Som exempel kan nämnas den polisanmälan kring en misstänkt uppgjord match som och lämnat in . En samverkan vad avser underrättelseverksamhet mellan idrotts- rörelsen och RKP på detta område ter sig naturligt. 14Kartläggning av våld, hot och trakasserier Tidigare undersökningar på området redovisas, inklusive hot mot journalister och politiker. Straffbarhetsgränsen vad avser våldsanvändning på plan/rink kommenteras. En ny kartläggning av våld, hot och trakasserier presenteras. Resultaten pekar på en oroande utveckling och åtgärder måste till. Det skiljer sig inte åt mellan fotboll och ishockey. Läget är värre än inom andra samhällssektorer. Fotbollens ledningar upplevs som mer passiva än ishockeyns. Högsta ledningen inom föreningen måste sätta ribban högre. Utsattheten är inte jämnt fördelad mellan berörda kategorier. Alltför ofta finns inslag av försök till påverkan. Frågan rör hela idrottsrörelsen och handlar mycket om ledar- skap. Hot polisanmäls alltför sällan. Möjligheterna att finna ett mellanting mellan öppen och skyddad identitet bör närmare utforskas. Denna typ av undersökning bör genomföras regelbundet. Nuläget vad avser hot mot media är oroande. Media spär på bilden av den våldsamme huliganen. Påståenden florerar om viss självcensur. Media och berörda förbund bör införa regelbundna strategiska träffar. Skriftliga policies saknas ofta inom medievärlden. I det föregående har berörts frågan om den idrottsrelaterade brottslighetens omfattning och orsaker. En speciell del av detta är förekomsten av våld, hot och trakasserier. Det är ett område som för mig framstår som centralt. Om elitidrotten inte står fri från sådana influenser kommer den inte att överleva som en stark aktör. Tyvärr har jag under mitt arbete stött på stor oro för att inte rumsrena krafter fått ett inte helt oväsentligt inflytande. Som ett inslag i mitt utredande har jag därför gett ett uppdrag till Stiftelsen att söka kartlägga förekomsten av våld, hot och trakasserier inom fotboll och ishockey. Jag har vidare sökt utröna om sådana inslag finns riktade mot media. Innan resultaten redovisas från detta arbete finns anledning att något beröra tidigare studier på området. Mellan supportergrupper/-klackar förekommer ofta verbala aggres- sioner, hotfulla gester och utfall mot motståndarlaget, domare eller spelare. Det förekommer även rasistiska tillmälen mot färgade spelare liksom olika former av homofobiska uttalanden. Missnöje från supportrar som riktas mot den egna klubbens ledning inträffar emellanåt.