sou · H1B325 · 2013-04-09 00:00:00 — Åtgärder för ett längre arbetsliv SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Versioner: Slutbetänkandet utges också som Lättlästversion och . Regeringen beslutade att tillkalla en särskild ut- redare med uppdrag att göra en översyn av pensionsrelaterade åldersgränser och möjligheter för ett längre arbetsliv. Regeringen beslutade om direktiv för utredningen (dir. 2011:34). beslutade regeringen om tilläggsdirektiv för utredningen (dir. 2012:1). beslutade reger- ingen om ytterligare tilläggsdirektiv (dir. 2012:86). Till särskild utredare förordnades departe- mentsrådet . Som experter i utredningen förordnades departementssekreteraren , enhetschefen , rättssakkunnige , kanslirådet , ämnesrådet , verksamhetsutvecklaren , professorn , verksjuristen (till och med ), analytikern , ämnesrådet , departementssekreteraren , kanslirådet , avdelningschefen , professorn , professorn , ämnesrådet samt kanslirådet . Som sekreterare i utredningen anställdes departementssekreteraren (till och med ), utredaren , kanslirådet (till och med ), ämnesrådet Eeva Seppälä och verksjuristen . Utredningen lämnade delbetänkandet Längre liv, längre arbetsliv(SOU 2012:28). Utredningen överlämnar härmed sitt huvudbetänkande Åtgärder för ett längre arbetsliv (SOU 2013:25). Eeva Seppälä har varit huvud- ansvarig för arbetet med huvudbetänkandet. 3.5Övriga socialförsäkringar och ersättningar vid 5.4Pensionsrelaterade åldersgränser och åldersgränser i 6.4Förstärkta resurser till forskning, utvärdering och 7.2.3Olikheter i lagar, regler och avtal som gäller behandlingen av äldre och begränsande regler Den allmänna pensio- nen består av inkomstpension, premiepension och garanti- pension. Inkomstpension kan även innefatta tilläggs- pension. Den del av pensionsavgiften, av inkomsten upp till avgiftstaket, som den försäkrade betalar själv tillsam- mans med preliminärskatten. Juridiskt och administrativt består fördelningssystemets buffertfond av fem olika fonder; Första, Andra, Tredje, Fjärde och Sjätte . Avlidna personers pensionsbehållning eller premiepen- sionskapital som ärvs av övriga försäkrades. Pensionssystem där pensionsrätten i kronor tillgodoräknas med samma belopp som den pensionsavgift som betalats av eller för individen. Summan av de pensionsavgifter som betalas till fördel- ningssystemet . Allmän pensionsavgift och statlig ålderspensionsavgift betalas på inkomster upp till avgifts- taket. Ålderspensionsavgift betalas på hela inkomsten, men den del av avgiften som utgår på inkomstdelar över avgifts- taket tillfaller inte pensionssystemet utan staten. Värdet av avgiftsflödet till inkomstpensionen. De inkomster och belopp som pensionsavgift ska betalas för. Huvudsakligen förvärvsinkomster, men också ersätt- ningar från socialförsäkringen som exempelvis sjukpenning och arbetslöshetsersättning samt pensionsgrundande belopp. Metod för att via indexeringen av pensionsskulden för inkomstpension (pensionsbehållning och utgående pensio- ner) säkerställa att försäkringens utgifter inte överstiger dess inkomster. Aktiveras om balanstalet faller under 1,0000 dvs. då pen- sionsskulden är större än systemets tillgångar. När balanseringen är aktiv indexeras pensionsbehållningar och pensioner med förändringen i ett balansindex i stället för inkomstindex. Förändringar i balansindex är beroende av förändringen i inkomstindex och balanstalets storlek. Fördelningssystemets tillgångar dvs. avgiftstillgång och buf- fertfond, dividerat med systemets pensionsskuld. Bostadstillägg är ett skattefritt inkomstprövat tillägg till ålderspensionen. Bostadstillägg är maximalt av bostadskostnaden av den del som inte överstiger för den som är ogift och för den som är gift. Hanterar periodiska skillnader mellan pensionsavgifter och pensionsutgifter i ett fördelningssystem. Buffertfonden i den allmänna pensionen bestar av fem olika fonder: Första– Fjärde och Sjätte . Tal som speglar den beräknade återstående livslängden vid pensioneringstillfället med beaktande av den ränta som tillgodoräknas pensionen. Vid beräkningen av den årliga inkomst- respektive premiepensionen divideras individens pensionsbehållning respektive premiepensionskapital vid pensioneringstillfället med ett delningstal. Den åldern när människor i genomsnitt har lämnat arbets- marknaden. Spannet mellan den tidigaste åldern för uttag av allmän ålderspension som är och åldersgränsen för rätt att stanna kvar i sin anställning som är . Buffertfondens storlek i kronor vid utgången av divi- derad med samma års pensionsutbetalningar. Ett mått på buffertfondens storlek i förhållande till betalnings- strömmen. Värdet av tillgångarna vid utgången av fastställelseåret. Omräkningen av pensioner med förändring i inkomstindex eller balansindex varvid indexförändringen reduceras med den ränta om som tillgodoräknats i delnings- talet. System där krav saknas på att pensionsskulden ska mot- svaras av fonderade tillgångar av en viss storlek. Ofta beskrivs fördelningssystem som system där avgiftsin- komsterna direkt används för att finansiera pensions- utgifterna. Denna beskrivning är inte helt korrekt i fördel- ningssystem med buffertfond. Pensionssystem där den finansiella risken, som kommer av att avkastningen på systemets tillgångar respektive dödlig- heten varierar över tiden, bärs av försäkringsgivaren. I ett nationellt pensionssystem är försäkringsgivaren lika med skattebetalarna, vilket innebär att avgiften/skatten till syste- met kan komma att variera. Pensionen är i förväg bestämd till ett visst belopp eller till en viss nivå av exempelvis slut- lön eller medelinkomst. Ett grundskydd för den som haft låg eller ingen inkomst. Garantipensionen är en utfyllnad till den inkomstgrundade pensionen. Omräkningen av pensionsbehållningar med förändringen i inkomstindex, eller balansindex, respektive omräkningen av pensioner genom följsamhetsindexering. Basbelopp som räknas med förändringen i inkomstindex. Inkomstbasbeloppet används främst för att beräkna avgifts- och intjänandetaket. Inkomst- och tilläggspension samt premiepension. Förändringen i inkomstindex visar genomsnittsinkomstens utveckling. Med inkomst avses här pensionsgrundande inkomst utan takbegränsning, men efter avdrag för allmän pensionsavgift. Del av den inkomstgrundade ålderspensionen som grundar sig på av pensionsunderlaget. Den högsta inkomst, efter avdrag för allmän pensionsavgift, som pensionsrätt tillgodoräknas för. Speglar skillnaden mellan förväntad genomsnittlig intjä- nandeålder och genomsnittlig pensionsålder. Den genomsnittliga återstående livslängden vid födelsen eller vid en viss ålder Den genomsnittliga åldern för uttag av allmän ålders- pension Summan av fastställda pensionsrätter för inkomstpension som omräknats med hänsyn till inkomstindex (eller balansindex), arvsvinster och administrationsavgifter. Underlag för tillgodoräknande av pensionsrätt som inte bygger på någon faktisk inkomst. Pensionsgrundande belopp kan tillgodoräknas för sjuk- eller aktivitetsersättning, år med små barn (barnår), studier och plikttjänst. Den inkomst som, tillsammans med pensionsgrundande belopp, används för att räkna ut den försäkrades pensions- rätt. Används för beräkning av tilläggspension. Pensionsrätten är av pensionsunderlaget, lika stor som den sammanlagda pensionsavgiften som tillfaller pensionssystemet. Pensionsrätten ökar pensionsbehållningen respektive premiepensionskapitalet. Pensionsåtagandet vid utgången av . Pensions- skulden till förvärvsaktiva avseende inkomstpension beräknas som summan av alla individers pensionsbehåll- ningar. Summan av pensionsgrundande inkomster och pensions- grundande belopp, dock högst upp till intjänandetaket. Del av den inkomstgrundade ålderspensionen som är utformad som ett fonderat system. Ett belopp som bland annat används för att beräkna garantipension. Utredningens förslag till ett nytt lagstadgat åldersbegrepp. Riktåldern skrivs om med hänsyn till medellivslängdens utveckling. Flera av de gällande åldersreglerna i pensions- systemet och i andra närliggande försäkringar föreslås ankny- tas till riktåldern. Detta gäller exempelvis åldersgränsen för garantipension och när inkomstpension tidigast kan tas ut. Pensionsavgift som betalas av staten på socialförsäkrings- ersättningar. Särskilt bostadstillägg kan betalas ut till den som har bostadstillägg. Tidigt uttag av pension När uttaget av pension görs Motsvarar tidigare ATP plus folkpension och utbetalas till personer födda . För personer födda –1953 betalas ett visst antal tjugondelar av den inkomstgrundade pensionen ut i form av tilläggspension och resterande antal tjugondelar i form av inkomstpension och premiepension. Antalet tjugondelar bestäms av födelseåret. Pension som är hänförlig till en tidigare anställning. Den vanligaste är avtalspension enligt kollektivavtal. Tjänste- pension kan också vara en överenskommelse mellan arbets- givare och den anställde. När uttaget av pension skjuts upp till efter .. . Åldern när man lämnar arbetsmarknaden. Betalas av arbetsgivaren via arbetsgivaravgiften och av egen- företagare via egenavgiften. Den genomsnittliga återstående livslängden vid en viss ålder Äldreförsörjningsstöd är en inkomstprövad förmån som i likhet med bostadstillägget är beroende av den sökandes bostadskostnad och inkomst. Källa: , och . Pensionsreformen, generösa skatteregler, stora informationssats- ningar m.m. förväntades leda till att äldre arbetar längre i takt med att medellivslängden ökar. Trots vissa positiva tendenser i de äldres sysselsättning är förändringarna blygsamma. har fortfaran- de en de facto normal pensionsålder på . Antalet arbetade timmar ökar bland äldre, men mycket långsamt. Det är inte uthålligt. När vi lever måste vi arbeta längre, annars blir pensionsnivåerna för låga, försörjningsbördan orimlig och välfärdens finansiering hotas. Allt fler äldre har goda förutsättningar för ett längre arbetsliv. Fler och fler vill också arbeta längre, men möter olika hinder i regelsystem, avtal och i arbetslivet. Utredningen föreslår därför ett flertal åtgärder som omfattar satsningar för att förbättra arbets- miljön, för att stärka de äldres möjligheter att bevara och utveckla sin kompetens, öka informationen, förstärka de ekonomiska incita- menten, motverka åldersdiskriminering osv. Dessa åtgärder kommer att bidra till en högre faktisk pensions- ålder. Flera av dessa åtgärder verkar emellertid först och andra kan förväntas ha en måttlig effekt. Den faktiska pensionsåldern och antalet arbetade timmar bland äldre behöver dock höjas redan på kort sikt. Annars kan problemen förvärras relativt snabbt när det gäller såväl förtroendet för pensions- systemet som finansieringen av välfärden. De äldres arbetsutbud kan påverkas tillräckligt och endast genom åtgärder som påverkar dagens åldersgränser som i hög grad formar normerna för när man bör lämna arbetslivet. Enligt utredningen bör det införas en riktålder för när man ska gå i pension. Riktåldern ska följa medellivslängden. Avsikten är att riktåldern blir ett tydligt icke-valsalternativ för pensionering för de som vill få en godtagbar pensionsnivå. allmänna pensionssystemet och närliggande system bör anknyta till riktåldern. Detta innebär bl.a. följande: 61-årsgränsen för tidigaste uttag av ålderspension höjs till och enligt nuvarande prognoser till . 65-årsgränsen för garantipension, sjukersättning m.fl. förmåner höjs till , allt enligt nuvarande progno- ser. LAS-åldern höjs från 67 till . 55-årsgränsen för att börja ta ut tjänstepensioner och privata pensioner höjs till . Arbetslinjen behövs, också för äldre anser många att en tidig pensionering, eller senast vid , höjer välfärden. Värderingarna bygger till stor del på gamla föreställningar och myter. Föreställningen är att äldre blir friskare, lyckligare och lever om man slutar att arbeta . Det finns dessutom fortfarande, även bland i övrigt bildade personer, en utbredd och cementerad före- ställning att äldre bör ge plats till ungdomarna på arbetsmarknaden, bl.a. för att minska ungdomsarbetslösheten. Utredningens analyser och underlagsrapporter pekar på att stu- dier som är utformade för att söka fastställa orsakssamband inte ger något entydigt stöd för att tidig pensioneringen i genomsnitt för- bättrar hälsan, minskar dödligheten eller höjer de äldres livskvalitet. Varken ekonomisk teori eller empiri ger något stöd för att per- soner som fortsätter att arbeta tränger ut yngre från arbetsmark- naden. Arbetet betyder så mycket mer än lönen, även för äldre. Ett meningsfullt arbete är viktigt för individens självbestämmande, vår upplevelse av livskvalitet och delaktighet. Att ha ett arbete handlar inte bara om försörjningen, utan handlar lika mycket om att vara en del av en arbetsgemenskap. Tidiga pensioneringar kan betraktas som en historisk kvarleva som innebär ett slöseri med humankapital. Det är otidsenligt att välutbildade och friska personer permanent lämnar arbetsmarknaden med allmän pension, tjänstepension eller avgångs- pension, inte sällan med villkor som gör det svårt att fortsätta att arbeta även om man skulle vilja. Det är hög tid att systematiskt ompröva synen på pensionsåldern och genomföra en bred reform för längre arbetsliv, också för att förbättra välfärden för äldre. Äldre blir allt friskare, smartare och mer välutbildade. De ekono- miska incitamenten att fortsätta att arbeta är generösa. Omfattande insatser genomförs för att informera om att man behöver arbeta längre när vi lever . Trots detta tar ut sin pension eller tidigare. Även om det finns vissa positiva tendenser ökar inte sysselsättningen bland personer och äldre i takt med den ökande medellivslängden. Nya analyser pekar på att föreställ- ningen som den normala pensionsåldern är fastare etable- rad i än i andra länder, trots åtskilliga reformer i syfte att stimulera till ett längre arbetsliv. Allt fler vill arbeta längre, men många kan uppenbarligen inte fortsätta att arbeta så länge som de egentligen vill på grund av olika hinder i regelsystem, avtal och i arbetslivet. Utvecklingen är inte uthållig. Ett av de viktigaste motiven för reformer för ett längre arbetsliv är att medborgarna ska få större möjligheter att anpassa sitt arbete och sin pensionering till sina egna förutsättningar och önskemål. Om inte arbetslivet förlängs kommer pensionsnivåerna efter hand att bli allt lägre, vilket undergräver förtroendet för pensionssystemet. Försörjningsbördan för dem som arbetar kommer att bli orimlig. Det blir svårt att upprätthålla en godtagbar standard i välfärden. Risken finns att det uppstår brist på arbetskraft i olika sektorer på arbetsmarknaden. Längre arbetsliv och skillnaderna i medellivslängd Trots genomgripande samhällsförändringar och ökande välstånd består eller växer skillnaderna i ohälsa och medellivslängd mellan olika socioekonomiska grupper. Utvecklingen är dock inte entydig. Hälsoförbättringarna har varit något starkare i gruppen med kort utbildning än för dem med längre utbildning. Spridningen i livslängd har minskat dramatiskt och har en av de lägsta spridningarna av alla länder. Det kan finnas en viss risk att åtgärder för ett längre arbetsliv kan bidra till att pensionssystemets omfördelande egenskaper förs- vagas. Välutbildade kan fortsätta att arbeta med höga löner, vilket ger högre pensionsnivåer som pensionär. Personer med lägre utbildning har ofta sämre arbetsförhållanden och lägre löner, de lämnar ofta arbetslivet tidigt och har en kortare medellivs- längd. En analys av nettoavkastningen i pensionssystemet under hela livet genomförs på utredningens uppdrag. Preliminära resultat visar att det även i finns ett negativt samband mellan livs- inkomster och dödlighet, även om man tar hänsyn till andra fakto- rer. Det finns många egenskaper i pensionssystemet som utjämnar mellan personer med låga respektive höga livsinkomster. När allt färre dör och fler lever allt längre innebär det rimligen att de omfördelande egenskaperna i pensionssystemet förstärks. Effek- terna av ett längre arbetsliv och skillnader i medellivslängd kan inte bedömas säkert på grundval av nuvarande kunskaper. Åtgärder för ett längre arbetsliv behöver följas noga genom vetenskapliga ut- värderingar. Stärk äldres förutsättningar och resurser att arbeta längre Det viktigaste för att höja den faktiska pensionsåldern, dvs. utträ- desåldern när de flesta i genomsnitt lämnar arbetslivet, är att minska antalet personer som tidigt slutar att försörja sig genom arbete, exempelvis till följd av nedsatt arbetsförmåga. Det behövs därför förstärkta insatser som kan öka förutsättningar och resurser för enskilda att arbeta längre. Det behövs ökade insatser för att minska antalet personer som inte kan arbeta ett helt arbetsliv. Trots förbättringar i arbetsmiljön är det fortfarande en betydande andel av alla arbetstagare som uppger sig ha slitsamma och enformiga arbeten och upplever brister i Mellan av alla arbetstagare upp- lever fysiska arbetsmiljöproblem. Delvis nya arbetsmiljöproblem växer i omfattning, som stress och psykosocial press. Det finns skäl att anta att arbetsmiljöproblem i viss utsträckning bidrar till tidiga utträden från arbetslivet. Kunskaperna om detta behöver dock för- stärkas. Enligt utredningen finns det behov av en bred och lång- siktig satsning på arbetsmiljön. arbete förstärks bland annat vad gäller tillsyn och tillsynsutveckling, det systematiska arbetsmiljö- arbetet, samt att återkommande rapportera om arbetsmiljöns utveckling. En kunskapssatsning för skyddsombud föreslås, och att grund- läggande arbetsmiljökunskap ska ingå i vissa högskole- utbildningar. En ny funktion inrättas för forskning om samband mellan arbets- miljö, hälsa och arbetsförmåga och för utvärdering av arbets- miljöpolitiken. Resurser bör avsättas för interventionsstudier. Fortsatta åtgärder mot åldersdiskriminering Internationell forskning pekar på att en effektiv lagstiftning och tillämpning mot åldersdiskriminering har en positiv effekt på äldres sysselsättning. Forskningen i om åldersdiskrimineringen är begränsad. De få studier som finns pekar på att diskrimineringen av äldre i arbetslivet kan vara omfattande och t.o.m. kraftigare än diskriminering som har samband med etnisitet. Mer än var fjärde arbetstagare uppger i enkäter att man har blivit diskri- minerad på arbetsmarknaden på grund av ålder. Åtta av tio menar att deras ålder är ett hinder om de vill byta jobb. Utredningen bedömer att det finns behov av ett starkare skydd mot ålders- diskriminering och att följande åtgärder bör vidtas: Lagstiftning mot åldersdiskriminering förstärks. En översyn av diskrimineringslagen bör genomföras i syfte att säkerställa att lagen fått fullt genomslag vad avser reglerna mot åldersdiskriminering (avseende äldre). Läget när det gäller frågor som rör åldersdiskriminering bör regel- bundet undersökas och rapporteras. Olikheter i lagar, regler och avtal som gäller behandlingen av äldre och åldersregler som styr mot pensionering bör kartläggas och följas upp. Forskningssatsning för ökad kunskap om frågor som rör ålders- diskriminering behövs. Bättre villkor för äldre som vill uppgradera sin kompetens Dagens äldre arbetskraft är alltmer välutbildad. Men dessa kunskaper kan med tiden bli omoderna om de inte uppgraderas. Det kan vara ekonomiskt svårt att ta ledigt och studera. Redan ställs många ofta utanför kompetensutveckling på jobbet. Det kan bidra till att deras prestationer efter hand inte motsvarar lönekost- naderna. Det medför i sin tur svårigheter för att behålla eller erhålla ett arbete, eller att byta arbetsuppgifter eller söka nya jobb. Enligt utredningen behövs följande åtgärder för att underhålla och utveckla kunskaper och kompetens under hela arbetslivet: Höjda åldersgränser och generösare villkor i studiestödet. Utveckling av kursutbudet anpassat till äldres efterfrågan. Resurser till Arbetsförmedlingen för karriärrådgivning till äldre. Ökade möjligheter till arbetsmarknadsutbildning för äldre. Avtalade tjänstepensioner som bidrar till ett längre arbetsliv Det avtalade tjänstepensionerna fyller en viktig funktion för att ge medborgarna en bra ekonomisk trygghet när de blir äldre. bedömer att de förmånsbestämda tjänstepensionerna, som gäller för , spelar en central roll för de äldres arbetsutbud och pensionsbeteende. Tjänste- pensionernas åldersregler och andra regler stimulerar till att lämna arbetslivet tidigt och försvårar att fortsätta att arbeta. Det är arbetsmarknadens parter som träffar överenskommelser i kollektivavtal om villkoren i anställning. Parterna på arbetsmark- naden har en avgörande betydelse för de äldres möjligheter att arbeta längre. Utredningen anser att förutsättningen för framgångsrika insatser för längre arbetsliv för äldre är att alla aktörer medverkar till de förändringar som behövs. Det är angeläget att de konstruk- tiva samtal som utredningen har haft med experter och forskare om reglerna för och informationen om tjänstepensionerna fördjupas: Trepartssamtal med arbetsmarknadens huvudorganisationer bör inledas. I samtalen bör systematiskt prövas hur de avtalade tjänste- pensionerna och lagstiftningen avseende tjänstepensioner kan utvecklas för att bidra till ett längre arbetsliv. Ökade möjligheter till flexibel arbetstid En mer flexibel arbetstid anses kunna underlätta för äldre att arbeta längre. Ordinarie arbetsscheman kan upplevas krävande för äldre arbetstagare. För personer som har en nedsatt arbetsförmåga kan reducerad arbetstid vara ett bra alternativ till att ta ut pensionen tidigt och helt sluta att förvärvsarbeta. Många äldre svarar i Pensions- myndighetens enkät att ökade möjligheter att arbeta deltid före pensioneringen och därefter skulle öka deras intresse för ett längre arbetsliv. Vissa grundläggande frågor om arbetstiden regleras i arbets- tidslagen, ATL. Arbetstidsfrågor bestäms dock normalt i kollektiv- avtal på arbetsmarknaden. Den enskilde har vanligen inte rätt att begära flexibel arbetstid, men arbetsgivaren och arbetstagaren kan avtala särskilt om detta. Inom vissa avtalsområden finns möjligheter till delpension. Enligt den kunskapsöversikt utredningen låtit göra råder inte någon enighet i forskningen om att flexibla arbetstider bidrar till att öka antalet arbetade timmar bland äldre. Det är därför inte lämpligt att överväga lagstiftning för rätt till flexibla arbetstider för äldre arbetstagare. Utredningen bedömer dock att frågan bör diskuteras vidare gemensamt mellan regeringen och huvudorganisationerna på arbetsmarknaden: Trepartssamtal med arbetsmarknadens huvudorganisationer bör inledas. Hur kan avtalen och arbetstider m.m. och lagstiftningen om detta förändras för att ge äldre ökade möjligheter till flexibla arbets- tider. Dagens pensionssystem innebär att den enskilde måste ta ett större ansvar för sin ekonomiska trygghet under ålderdomen. Det förut- sätter att medborgarna i stora drag förstår sambanden mellan arbets- inkomsterna under livet, medellivslängden och pensionsnivån. Särskilt viktigt är det att fler begriper hur stora de ekonomiska fördelarna är av att arbeta längre och skjuta upp uttaget av pensionen. har i ett internationellt perspektiv mycket höga ambi- tioner i informationsarbetet. bedömer att det trots detta behövs ytterligare åtgärder: Ny Internetportal för information om längre arbetsliv och pen- sionering. Uppdrag till att höja kunskapsnivån om pensionssystemet bland personer som närmar sig pensionsåldern och regelbundet mäta kunskaperna. bör utvecklas så att människor som närmar sig pensionsåldern kan beräkna hur den disponibla inkomsten resten av livet påverkas av alternativa pensioneringsbeslut.