sou · H1B313 · 2013-02-22 00:00:00 — Risken för att varken arbeta eller studera är , dvs. 2000–2010, för de med svensk bakgrund. utländsk bakgrund sjunker andelen något , dvs. Fördelningen mellan könen är relativt jämn. Dock är det något vanligare att unga män varken arbetar eller studerar i förhållande till unga kvinnor. Källa: 2012. Andelen unga som varken arbetar eller studerar varierar kraftigt mellan de olika stadsdelarna i respektive stad. I och Fosie i är andelen . Men risken för att varken arbeta eller studera är också stor i andra delar av ; i såväl , , som i är andelen . I är andelen som högst i Rinkeby- , och . I samtliga av dessa stadsdelar är andelen . I är andelen unga som varken arbetar eller studerar som högst i , och . Tidigare studier har visat att risken för att varken arbeta eller studera har ett starkt samband med var den unge bor.17 Unga som bor i socioekonomiskt resurssvaga områden har stora svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden och i dessa områden är andelen som varken arbetar eller studerar hög. Resultat från tidigare studier visar dessutom att risken att vara kvar i inaktivitet kvarstår även i ett längre tidsperspektiv.18 Vid en uppföljning kvarstår en överrisk att varken arbeta eller studera för unga i ekonomiskt resurssvaga områden. Som tidigare nämnts är unga som varken arbetar eller studerar en heterogen grupp. I kategorin finns också unga som t.ex. studerar eller reser utomlands. Det kan också vara ungdomar som är sjuka utan att motta sjukpenning. En tolkning av resultaten i tabellen är att det sannolikt förekommer unga som varken arbetar eller studerar men som inte har etableringsproblem och att detta är mer vanligt i resursstarka områden. 2.3Ungdomar utan behörighet till gymnasieskolan En grundläggande förutsättning för att kunna studera vidare är att gå ur med betyg som ger behörighet att ansöka till ett nationellt program i gymnasieskolan. Nedanstående diagram visar att det är långt ifrån alla elever som har betyg som ger behörighet. Totalt i landet var det av eleverna som var utan behörighet till gymnasieskolan. Andelen utan behörighet har ökat och var andelen , viket motsvarar cirka 13 000 elever. Att sakna behörighet till gymnasieskolans nationella program behöver emellertid inte betyda att den unge inte påbörjar gymnasieskolan. De allra flesta påbörjar ett s.k. introduktionsprogram. Introduktionsprogrammen vänder sig till de elever som inte uppnått behörighet till nationella program i gymnasieskolan enligt de behörighetsregler som gäller . Introduktionsprogrammen ersätter tidigare individuella program. Introduktionsprogram syftar till att ge eleven sådana förberedelser, eller introduktion, att han eller hon kan påbörja annan gymnasial utbildning eller gå vidare till arbetsmarknaden. Eleverna kan inte få 17Kassman, A. & , E. Unga vuxna utanför både skola och arbetsliv – nya etableringsmönster eller början till social utslagning? I , J. & Thoursie, A. (2007) Ungas framtidsvägar, Möjligheter och utmaningar, : Agora. 18Socialstyrelsen (2006) Social Rapport 2006, , s. 227. en examen från ett introduktionsprogram. Däremot får de ett gymnasieintyg på den genomförda utbildningen. En annan möjlighet för elever som inte är behöriga till nationella program är att gå kvar i och därigenom uppnå behörighet. Eleven har rätt att gå kvar i under högst efter att skolplikten har upphört för att på så sätt slutföra utbildningen. skärptes behörighetskraven till gymnasieskolan, viket sannolikt påverkat det sista årets ökning av antalet elever utan behörighet.19 krävdes enbart godkända betyg i ämnena matematik, engelska och svenska alternativt svenska som andraspråk. De skärpta behörighetskraven innebär att det behövs godkända betyg i ytterligare fem ämnen, totalt åtta, för att söka yrkesprogram. För högskoleförberedande program behövs godkända betyg i ytterligare nio ämnen, totalt tolv. Källa: 2012. Fördelningen mellan kvinnor och män bland dem som saknar behörighet skiljer sig endast något, dvs. av kvinnorna respektive av männen hade inte behörighet att söka till ett nationellt program 2011. Andelen elever som saknar behörighet till nationellt program varierar kraftigt bland stadsdelarna i landets tre största städer. I tabell 2.4 visas att i vissa stadsdelar i saknar så många som av niondeklassarna behörighet att söka till gymnasie- skolans nationella program. Även i och finns det stadsdelar med mycket höga andelar, . Sammantaget kan man konstatera att det finns ett tydligt samband mellan andelen elever som saknar behörighet att ansöka till de nationella programmen och stadsdelarnas socioekonomiska karaktär. Källa: 2012. Inom varje stadsdel är också variationen stor. I vissa skolor kan andelen utan behörighet vara så hög som . I såväl , som finns det över tio skolor där andelen elever utan behörighet till gymnasieskolans nationella program är . 2.4Att inte börja i gymnasiet Andelen elever som påbörjar gymnasiet har ökat kraftigt under . påbörjade gymnasiet direkt efter grundskolan.20 hade denna andel ökat till . Det betyder emellertid att det fortfarande finns ett mindre antal elever som väljer, eller inte har möjlighet, att påbörja gymnasiestudier. I diagram 2.3 visas andelen som avslutat årskurs nio men inte påbörjat gymnasiet samma höst, antingen på ett nationellt program eller på ett introduktionsprogram.21 I diagrammet framgår att andelen elever som inte påbörjat gymnasiet minskade . 1998 var det som inte påbörjade gymnasiet. hade andelen halverats. Därefter har andelen ökat något och var det som inte påbörjade en gymnasieutbildning. Detta motsvarar cirka 2 000 elever. Av diagrammet framgår att det endast är små könsskillnader när det gäller de ungdomar som inte påbörjat gymnasiet. 20Skolverket (2008) Studieresultat i gymnasieskolan – en statistisk beskrivning av ofullständiga gymnasiestudier, aktuella analyser 2008, , s. 10. 21Som nybörjare räknas en elev 1 i gymnasieskolan eller näraliggande vardag det aktuella året och som inte fanns 1 något av de sex närmast föregående läsåren. I statistik räknas en nybörjare som en elev som inte har återfunnits 1 något av de två föregående åren. Källa: 2012. Även andelen elever som inte påbörjar gymnasiet varierar mellan de tre städernas olika stadsdelar. I vissa stadsdelar är andelen så låg som en procent medan andel i andra stadsdelar är . Mot bakgrund av att ungdomars arbetsmarknad krympt har en gymnasieutbildning mer eller mindre kommit att bli en nödvändighet för att en ungdom ska kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Det har lett till att gymnasieskolan under några decennier utvecklats till att bli en utbildning för nästan samtliga unga. Men att påbörja en gymnasieutbildning är inte detsamma som att fullfölja hela utbildningen och därmed få ett slutbetyg eller det som är gymnasieexamen. I diagram 2.4 framgår att av samtliga som påbörjat gymnasiet inte har slutbetyg senare.22 Detta gäller över hela den studerade perioden, dvs. 2001 till 2007. Andelen varierar något mellan män och kvinnor. Kvinnor har i högre utsträckning än män ett slutbetyg ; av kvinnorna saknar slutbetyg medan motsvarande för män är . Källa: 2012. För elever som avbryter en gymnasieutbildning finns det möjlighet att fullfölja studierna . Det kan t.ex. ske genom studier vid den kommunala vuxenutbildningen. Frågan är hur många som utnyttjar denna möjlighet. I uppföljning av elever efter att de påbörjat sin gymnasieutbildning ges en bild av hur många som efter trots allt fullföljer gymnasiestudierna. Data visar på en mycket liten förändring även efter en längre tids uppföljning. , nybörjare , framkommer att knappast någon förändring i jämförelse med uppföljningen . 22 följer upp efter påbörjad gymnasieutbildning. Av de elever som påbörjade årskurs 2009 och har fullföljd utbildning saknade slutbetyg . slutbetyg minskade endast med en procent. Det betyder att andelen som saknar slutbetyg är i genomsnitt 23 procent.23 När en elev avbryter gymnasieskolan behöver det inte självklart innebära att den unge blir arbetslös. Ett avbrott från en gymnasieutbildning kan innebära att den unge börjar arbeta, reser utomlands eller påbörjar någon annan form av utbildning. Kommunens informationsansvar innebär emellertid att hemkommunen ska kontakta den enskilde ungdomen och informera sig om sysselsättningen i syfte att vid behov erbjuda stöd och hjälp. Totalt sett avbröt cirka 31 000 elever gymnasieutbildningen . Diagram 2.5 visar andelen elever som avbrutit sina studier, dvs. antalet elever som inte studerade innevarande år men väl föregående år. I diagrammet framkommer att av samtliga elever avbryter studierna. Andelen var något högre, dvs. , i början av perioden för att minskat till . Därefter har andelen avbrott åter ökat. Det framkommer inga större könsmässiga skillnader. Källa: 2012. Tidigare studier har visat att de allra flesta avbrotten sker i årskurs tre. Det är vanligare med avbrott på yrkesprogram och individuella program i jämförelse med andelen avbrott på studieförberedande program. Av alla elever som börjar en gymnasieutbildning når nio av tio elever den 3:e årskursen av utbildningen.24 Även andelen avbrott varierar kraftigt mellan olika gymnasieskolor. I , och finns totalt 20 stycken skolor där andelen avbrott är högre än . Bland vissa av dessa gymnasieskolor är avbrottsfrekvensen så hög som . Det finns emellertid också de gymnasieskolor där det är mycket ovanligt med avbrott. 2.8Ungdomar med utländsk bakgrund Att ha utländsk bakgrund tycks ha ett starkt samband med skolresultaten. Ungdomar med utländsk bakgrund har såväl större sannolikhet för att sakna behörighet till gymnasieskolan som större sannolikhet att avbryta gymnasiestudierna vid väl påbörjad utbildning. Men gruppen med utländsk bakgrund är heterogen och för- 24 (2008) Studieresultat i gymnasieskolan – en statistisk beskrivning av ofullständiga gymnasiestudier, aktuella analyser 2008, , s. 8, 25. utsättningarna för att klara skolan varierar inom gruppen med utländsk bakgrund. Unga som invandrat efter ordinarie skolstartsålder eller i tonåren har oftast större problem än andra att klara av sina studier. Dessutom varierar skolprestationerna beroende på vilket land den unge kommer ifrån. Även skälen till invandringen tycks påverka skolresultaten. Överrepresentationen bland de med utländsk bakgrund har emellertid oftast inte att göra med familjens ursprungsland. Som tidigare nämnts i avsnitt 2.1 är det i stället ofta socioekonomiska faktorer som förklarar att personer med utländsk bakgrund är överrepresenterade bland dem som t.ex. saknar behörighet och avbryter en påbörjad gymnasieutbildning. De utrikes födda ungdomar som kommer till i högre åldrar har i större utsträckning stora svårigheter i skolan. Av de ungdomar som invandrat i 16–är det få som har slutbetyg från gymnasieskolan när de är . Detta resultat kvarstår även när man tar hänsyn till en rad olika bakgrundsfaktorer.25 En viktig förklarande faktor är sannolikt att dessa elever inte hunnit lära sig det svenska språket tillräckligt för att lyckas i utbildningen. Däremot tycks de som invandrat före skolåldern klara utbildningen i betydligt bättre. Av dessa har av kvinnorna och av männen slutbetyg från gymnasiet när de är gamla.26 Skolresultaten varierar också med i vilket land den unge är född. För de unga som är födda i länder utanför är andelen 20- åringar med slutbetyg lägre än för de födda i länder i . Att komma till när många av ens jämnåriga redan har börjat i gymnasieskolan är emellertid besvärligt oavsett var man är född. För ungdomar födda i och är andelen med slutbetyg från gymnasieskolan under tio procent.27 Men för personer som invandrat är skillnaderna mellan ungdomar från olika delar av världen små när man tar hänsyn till socioekonomisk bakgrund. 25I analyserna har kontrollerats för födelseland, föräldrarnas utbildningsnivå och sysselsättningsstatus samt kommungrupp. 26Statistiska centralbyrån (2011) Integration – utrikes födda i gymnasieskolan, Integration: Rapport 4, , s. 22. 27Statistiska centralbyrån (2011) Integration – utrikes födda i gymnasieskolan, Integration: Rapport 4, , s. 28. Gruppen unga med funktionsnedsättning består av individer med varierande förutsättningar. Personer med funktionsnedsättning är, liksom personer med utländsk bakgrund, en heterogen grupp. Det finns stora skillnader inom gruppen, bland annat varierar vilka möjligheter och vilka behov den unge har. Det saknas dock detaljerad offentlig statistik över skolresultat bland elever med funktionsnedsättning. Undersökningar visar dock att det finns skillnader i utbildningsnivå mellan personer med funktionsnedsättning och övriga i befolkningen.28 På flera punkter har unga med funktionsnedsättning en sämre utbildningssituation än andra ungdomar, t.ex. det är vanligare bland unga funktionsnedsatta att endast ha grundskoleutbildning och det är en lägre andel som har en gymnasial utbildning.29 Temagruppen för unga i arbetslivet har analyserat personer med funktionsnedsättning bland dem som varken arbetar eller studerar. Preliminära resultat visar att högst andel som saknar behörighet till gymnasieskolan bland de unga som varken arbetar eller studerar finns hos de unga som tillhör undergruppen sjukdom eller funktionsnedsättning.30 28Socialstyrelsen (2010) Inkomster och utgifter för vissa personer 20–med funktionsnedsättningar, Specialbearbetning av SCB:s undersökning HEK, . 29Ungdomsstyrelsen (2012) FOKUS 12, Levnadsvillkor för unga med funktionsnedsättning, 2012:3, . 30Temagruppen unga i arbetslivet (2012) Funktionsnedsättning och etablering, Preliminära resultat, . 3Varför avbryter ungdomar en påbörjad gymnasieutbildning? lämnar fler än 30 000 ungdomar gymnasieskolan . Som utredningen visat i kapitel två motsvarar det av samtliga som påbörjar en gymnasieutbildning. För en del ungdomar är avbrottet endast tillfälligt. Byte av kurs eller skola kan medföra att de senare genomför utbildningen. För andra innebär ett avbrott ett mer definitivt beslut. Ett misslyckande i gymnasieskolan kan för vissa ungdomar leda till att de aldrig återupptar utbildningen. Det finns många olika förklaringar till studieavbrott. När en person avbryter sina gymnasiestudier kan problemet förstås utifrån olika perspektiv. Det kan vara frågan om individuella egenskaper dvs. problemet bottnar i en orsak som har att göra med individens egen förmåga. Orsakerna till studieavbrott kan också förstås som en följd av brister i skolans stödsystem. Skolan har ett långtgående ansvar för att stödja elever i behov av särskilt stöd och orsaken till avbrottet skulle utifrån detta perspektiv bero på att skolan inte har gjort tillräckligt utifrån elevens behov. Studieavbrott kan även analyseras i relation till elevers socioekonomiska bakgrund. Stöd hemifrån har en avgörande betydelse för hur elever lyckas i skolan. Oavsett vilket perspektiv man väljer kan det vara av intresse att ta del av elevernas egna åsikter om varför de avbrutit sina studier. I detta kapitel sammanfattas vad ungdomar anger som orsaker till att de lämnat en påbörjad gymnasieutbildning. Avhopparna är ingen homogen grupp. Trots olikheter och varierande omständigheter återkommer emellertid ett antal faktorer som förklaringar. Bakom en ung persons beslut att avbryta sin gymnasieutbildning ligger ofta komplexa samband. Varför avbryter ungdomar en påbörjad gymnasieutbildning? Valet till gymnasiet beskrivs på flera olika sätt i ungdomarnas berättelser. För många är valet förknippat med stor osäkerhet och villrådighet. Mot bakgrund av det fria skolvalets införande har valsituationen för en ungdom förändrats avsevärt. finns det över 50 000 skolor, kurser och program att välja emellan.1 Det medför möjligheter för de unga men också svårigheter. Att navigera i ett landskap av en mängd valmöjligheter kan bli problematiskt för vissa ungdomar. En ökad individualisering och ett allt större eget ansvar för utbildningsvalet innebär ökade krav och mer press på den enskilde individen.2 Risken är stor att valet av program blir fel och att den unge vill byta studieinriktning eller avbryta skolan. statistik visar att många unga väljer om program i gymnasieskolan. Uppgifter visar att var tionde gymnasieelev byter program under första läsåret. Somliga av eleverna som intervjuats i undersökning upplever att det är svårt att överblicka all tillgänglig information och att det är svårt att värdera och jämföra olika alternativa utbildningsvägar. Några ungdomar menar till och med att de inte känner sig mogna att välja.3 Elevernas osäkerhet, och ibland passivitet, inför valet ställer i sin tur krav på att deras omgivning ska kunna guida dem i det omfattande utbud av skolor och program som finns. Ungdomars behov av vägledning i processen framstår som stort. Här har studie- och yrkesvägledningen en central uppgift i att ge tydlig vägledning och information. Av intervjuer med elever som avbrutit en gymnasieutbildning framgår att de till viss del är missnöjda med skolans information och vägledning som de lägger en stor del av ansvaret på sig själva. De uppger att de varit dåligt insatta i vad olika program innebär. Ungdomar som gjorde ett programbyte tidigt under sitt första gymnasieår säger att de snabbt upptäckte att de valt fel, dvs. att den först valda utbildningen inte var deras grej.4 Betydelsen av studie- och yrkesvägledning har ökat i och med att utbildningsvalen blivit fler. Bland flera ungdomar framstår osäkerheten i skolvalet som stor. Jag visste inte riktigt vad jag 1Skolverket (2013) , sidan hämtad: . 2Angelin, A (2009) Den dubbla vanmaktens logik – En studie om långvarig arbetslöshet och socialbidragstagande bland unga vuxna, , , , s. 23. 3Skolverket (2012) Ungdomars uppfattningar om gymnasievalet, aktuella analyser 2012, , s. 17. 4Skolverket (2012) Börja om på nytt program i gymnasieskolan, Rapport 376, , s. 89. Varför avbryter ungdomar en påbörjad gymnasieutbildning? Jag hade sökt till Byggprogrammet men jag hade inte godkänt i engelska så jag kom inte in. Jag startade på samhälls. Det är den värsta linje man kan gå. Det är en sådan plugglinje så det är inte sant.5 har bytt program och startat om i årskurs ett för . Han tar upp sina byten som en orsak till att han inte hunnit med i studietakten. ... när jag valde efter nian, då gick jag data på Skola J. Sedan hoppade jag av och skulle börja på Skola O, industriprogrammet året efter för det var så sent att hoppa in. Så då hoppade jag av och skulle börja här men då bytte jag till fordon i stan och det var inte så jävla kul så då bytte jag tillbaka hit och då hann jag inte klart med kurserna som skulle göras så nu går jag i ettan.6 Ungdomarnas första val till gymnasieskolan förefaller enligt deras utsagor att varken ha varit särskilt informerade eller väl övervägda. Det handlar t.ex. om att de hade bristande kunskap om innehållet i och målet för valda utbildningar. Dessutom tycks en del ungdomar inte veta vad de ville och hade svårt att orientera sig i utbudet av utbildningar. Gymnasievalet beskrivs i vissa fall som närmast slumpartat. Elevers upplevelse av högt tempo och höga krav i gymnasieskolan jämfört med framkommer också som en viktig omständighet som lett till studieavbrott. Tröskeln mellan de olika skolformerna är hög för flera ungdomar. Det framgår av intervjuer med ungdomar som hoppat av skolan. En tredjedel av flickorna och hälften av pojkarna säger att de hoppade av gymnasieskolan eftersom de var skoltrötta.7 Skoltrötthet kan bero på att det blev , som börjat på Natur, berättar att: Det blev liksom jättemycket helt plötsligt. Alla började ju och då kommer proven och då blev det så stressigt .8 I intervjustudie benämns denna omställning som gymnasiechocken. Många elever upplever arbetssätt, tempo och krav i gymnasieskolan 5Skolverket (2007) Varför hoppade du av? En studie som undersöker orsakerna till att ungdomar byter studieinriktning eller hoppar av gymnasiet, , s. 36. 6Skolverket (2012) Börja om på nytt program i gymnasieskolan, Rapport 376, , s. 49. 7Statistiska centralbyrån (2007) Ungdomar utan fullföljd gymnasieutbildning, Befolkning och Välfärd, Tema Utbildning, Befolkning & välfärd, 2007 nr 4, , s. 4. 8Skolverket (2007) Varför hoppade du av? En studie som undersöker orsakerna till att ungdomar byter studieinriktning eller hoppar av gymnasiet, , s. 44. Varför avbryter ungdomar en påbörjad gymnasieutbildning? som alltför betungande. som valt Natur-elektronik säger att jag valde programmet för att jag var stark i fysik och matte. Men det började köra ihop sig efter första terminen då det kom mycket prov, flera prov . Man var ju tvungen att plugga liksom och det tog på krafterna. Sen hörde jag runt lite, snackade med vuxna och sånt där och hörde att det var många som hade gjort såna har avbrott och lyckats bra, kommit tillbaka och varit mer motiverade .9 För många elever uppstår det ett glapp mellan gymnasieskolans arbetssätt och det egna sättet att lära in. De ökade kraven drabbar sannolikt många elever. Men för en del ungdomar leder dessa svårigheter till avhopp. Skolans traditionella arbetssätt med långa arbetspass och mycket stillasittande tycks fungera dåligt för en del elever. Många avbryter därför sina studier. Det handlar om skolans inre arbete. Det har inte givits ett tillräckligt stöd genom förebyggande insatser. I stället har stödinsatserna kommit för sent dvs. efter att eleven har beslutat hoppa av. Ett vanligt skäl till skolavbrott är fysisk eller psykisk sjukdom. Flera elever kommer efter i skolan på grund av ohälsa. Flera av dem förmår inte fortsätta med studierna. Enligt intervjustudie är ohälsa en av de vanligaste anledningarna till att elever avbryter studierna. av dem som inte fullföljt gymnasiestudierna avbröt på grund av att de varit fysiskt eller psykiskt sjuka . 10 Dessa ungdomar tycks inte ha fått tillräckligt stöd trots att skolan i sådana fall har skyldighet att erbjuda hemundervisning. Av den grupp som avbrutit sina studier hade deltagit i stödundervisning i skolan, dvs. en stor majoritet, , hade därmed inte gjort det. Under utredningens samtal med såväl professionella som berörda ungdomar framstår psykisk ohälsa som ett stort problem i sammanhanget. Många ungdomar tycks ha problem i form av dålig självkänsla och psykisk ohälsa. De förmår inte att leva upp till de krav 9Skolverket (2007) Varför hoppade du av? En studie som undersöker orsakerna till att ungdomar byter studieinriktning eller hoppar av gymnasiet, , s. 44. 10Statistiska centralbyrån (2007) Ungdomar utan fullföljd gymnasieutbildning, Befolkning och Välfärd, Tema Utbildning, Befolkning & välfärd, 2007 nr 4, , s. 3. Varför avbryter ungdomar en påbörjad gymnasieutbildning? som ställs på dem i det reguljära utbildningssystemet. Många av dessa ungdomar har varit med om skilsmässa, dödsfall inom familjen, flyttning till nya platser och skolor. Många saknar föräldrar som kan stötta och hjälpa dem i skolarbetet. Såväl tid som förmåga kan saknas. Enligt intervjustudie är skilsmässa mellan föräldrarna följt av boende omväxlande hos mamma och pappa en vanlig bakgrund till studieavbrott eller avhopp. berättar: Mina föräldrar skildes . bor jag hos farmor och farfar. Det har varit jobbiga perioder för alla, man pallar inte att tänka på skolan .11 Utredningen har, vid sina kommunbesök träffat ungdomar som deltar i olika insatser vars syfte är att stärka deras självkänsla. Med särskilda insatser vill man motivera dem till att antingen studera vidare eller söka arbete. Två elever som utredningen träffat berättar att deras liv var så fyllda av svårigheter och att de mådde psykiskt dåligt. I denna situation fungerade inte den ordinarie skolan. Först när de kom i kontakt med ett särskilt projekt kunde de börja ta tag i sin utbildning; . de dagar man inte fungerar kan man vara här och få stöd. Alla vet om att det finns sådana dagar man mår dåligt, men man blir ändå inte utkastad man är inte misslyckad för att man mår dåligt. Först nu vågar jag ta ett steg till en annan utbildning. vet jag att jag vågar och vill , säger en av deltagarna.