sou · H1B369 · 2013-10-04 00:00:00 — miljöfarlig togs bort ur dåvarande 16 kap. 2 § tredje stycket MB, vilket innebar att möjligheten till ändringstillstånd i lagtexten även omfattade vattenverksamhet. uttalade sig dock inte om hur prövningens omfattning skulle förhålla sig till för- slaget att ändringstillstånd skulle gälla även för vattenverksamheter. Som framgår av förarbetena var syftet med bestämmelsen om änd- ringstillstånd att frångå den tidigare gällande ordningen för miljöfarlig verksamhet enligt vilken en samlad prövning gjordes varje gång en verksamhet ändrades i inte obetydlig omfattning. Syftet med ändringen var som redan nämnts att möjliggöra en prövning av ange- lägna ändringar på ett mer effektivt och mindre långdraget sätt. Bl.a. slutliga beslut i mål M 8597-06, NJA 2008 s. 748 och MÖD 2006:6. SOU 2009:42 s. 242. Prövningens omfattning och ändringstillstånd Rättsläget för prövning av ändringar i vattenverksamhet är, såvitt utredningen kunnat bedöma, ett annat än det för miljöfarlig verk- samhet då bestämmelsen om ändringstillstånd infördes. Huvudregeln vid ändring av vattenverksamhet är inte att hela verksamheten ska upp till prövning utan av praxis följer i stället att ändringen prövas för sig eftersom det tidigare tillståndet har rättskraft enligt 24 kap. 1 § MB. Detta påminner om det system med ändringstillstånd som gäller för miljöfarlig verksamhet dock med den skillnaden att hela den miljöfarliga verksamheten, dvs. även de delar som omfattas av ett tidigare tillstånd, kan omfattas av prövningen om det krävs för att prövningen ska bli ändamålsenlig. Utredningens förslag: Utgångspunkten för prövningens omfatt- ning vid ändring ska vara densamma för miljöfarlig verksamhet och vattenverksamhet. Vid ändring av en verksamhet ska tillståndet som huvudregel omfatta hela verksamheten. Tillståndet får dock, om det är lämpligt, begränsas till att enbart avse ändringen (ändringstillstånd). Ändringen förs in i en ny paragraf, 16 kap. 2 b § MB, och åtföljs av en ändring i 24 kap. 1 § MB. Ändringen medför att 24 kap. 5 § andra och tredje stycket MB blir tillämpliga även vid ändringstillstånd för vattenverksamhet. Ändringen innebär att utgångspunkten för prövningens omfattning vid ändring av miljöfarlig verksamhet, såsom den angivits i förarbeten och praxis, kodifieras och att utgångspunkten för prövningens omfattning vid ändring av vattenverksamhet, såsom den angivits i praxis, ändras. Avgörande för prövningens omfattning ska, på samma sätt som gäller för miljöfarlig verksamhet, vara att prövningen blir ändamålsenlig. Prövningens omfattning och ändringstillstånd 9.4.1Utgångspunkten för prövningens omfattning vid ändring och ändringstillstånd Som framgått ovan kan inte olikheter i de regler som gäller om ändring av miljöfarlig verksamhet respektive vattenverksamhet moti- vera en skillnad vad avser prövningens omfattning. Bestämmelsen i 24 kap. 1 § MB, som reglerar rättskraftens omfattning, gör inte heller någon skillnad mellan miljöfarlig verksamhet och vattenverksamhet. Inga uttalanden i förarbetena till MB anger att rättskraften ska bedömas olika för dessa två typer av verksamheter. Vidare finns det inte någon bestämmelse, varken i 16 kap. eller 22 kap. MB eller någon annan förfarandebestämmelse i MB, som anger att eventuell rättskraft ska vara avgränsande vid prövning av ändringar. Mot bakgrund av ovanstående och de synpunkter som framförts till utredningen saknas skäl att behandla frågan om prövningens omfattning olika för miljöfarlig verksamhet respektive vattenverk- samhet. Avgörande för prövningens omfattning vid ändring ska, på samma sätt som gäller för miljöfarlig verksamhet, vara att prövningen blir ändamålsenlig. ska därvid, oavsett om prövningsplikten följer av 9 kap. MB eller 11 kap. MB eller båda, beakta om prövningen kan resultera i de villkor eller föreskrifter som fordras enligt . Det är en lämplighets- fråga om prövningen ska omfatta hela verksamheten och utmynna i ett helt nytt tillstånd eller om prövningen ska vara mer begränsad och utmynna i ett ändringstillstånd. Förutom ändringens omfattning och miljöpåverkan samt dess betydelse för verksamheten som helhet har ett antal andra faktorer betydelse. Sådana är exempelvis hur som förflutit sedan grundtillståndet meddelades, om flera ändrings- tillstånd eller förelägganden meddelats tidigare, hur snabb den tekniska och miljömässiga utvecklingen är i branschen, vilka föränd- ringar som skett i företaget och dess omgivning sedan grundtillståndet samt omfattningen av de miljöstörningar som förekommer. Vidare har det betydelse om prövningen avser effektiviseringsåtgärder eller underhållsåtgärder enligt 11 kap. 17 § MB, se avsnitt 9.4.5. Prövningens omfattning och ändringstillstånd 9.4.2Prövningens omfattning bör regleras i lag Någon bestämmelse som, utöver 16 kap. 2 § första stycket MB om ändringstillstånd, reglerar prövningens omfattning finns inte i MB. Utredningens förslag ändrar den enligt praxis gällande utgångspunkten för prövningens omfattning vid ändring av vattenverksamhet. Utredningen anser därför att det är nödvändigt att reglera den nya utgångspunkten för prövningen i lag. Utredningen anser det lämpligt att sammanföra alla bestämmelser som gäller prövningens omfattning i en ny 16 kap. 2 b § MB. Möjligheten till ändringstillstånd i 16 kap. 2 § första stycket andra meningen MB flyttas därför till den nya paragrafen och ändras så att även vattenverksamheter omfattas. Utredningen har övervägt att formulera den nya paragrafen på ett annat sätt t.ex. genom att i lagtexten ange att avgörande för pröv- ningens omfattning vid ändring är att prövningen blir ändamålsenlig och kan resultera i de villkor eller föreskrifter som fordras enligt MB. Utredningen har emellertid stannat vid den föreslagna formuler- ingen för att kunna behålla den nuvarande formuleringen beträffande ändringstillstånd och således göra så liten skillnad som möjligt i förhållande till den befintliga regleringen i detta avseende såvitt gäller miljöfarlig verksamhet. Syftet med förslaget är som sagt endast att kodifiera den redan gällande utgångspunkten för prövningens omfattning vid ändring av miljöfarlig verksamhet såsom den angivits i förarbeten och praxis. Det gällande tillståndets rättskraft enligt 24 kap. 1 § MB hindrar inte att det vid en ansökan om ändring görs en samlad prövning av hela verksamheten om det krävs för att prövningen ska bli ända- målsenlig. Det bör därför förtydligas i 24 kap. 1 § att en sådan prövning kan bryta igenom ett tillstånds rättskraft. Det tillstånd som redan gäller för verksamheten kan således ersättas med ett nytt tillstånd. Dock kan verksamhetsutövaren välja om denne vill ta det nya tillståndet i anspråk eller falla tillbaka på det tidigare rättskraftiga tillståndet. Eftersom det finns en valmöjlighet för verksamhets- utövaren att falla tillbaka på det tidigare tillståndet anser utredningen att det inte torde blir fråga om någon rådighetsinskränkning eller ersättningsrätt, se dock avsnitt 9.4.5 beträffande underhållsåtgärder enligt 11 kap. 17 § MB. Ändringen medför även att 24 kap. 5 § andra Prövningens omfattning och ändringstillstånd och tredje stycket MB blir tillämpliga även vid ändringstillstånd för vattenverksamhet. Det är verksamhetsutövaren som genom sin ansökan anger ramarna för prövningen men det är tillståndsmyndigheten som slutligt avgör om avgränsningen är lämplig. En för snävt avgränsad ändringsansökan och miljökonsekvensbeskrivning kan innebära att ansökan avslås eller avvisas. Om myndigheten bedömer att ytter- ligare delar av verksamheten bör omfattas av prövningen kan det också bli fråga om att verksamhetsutövaren, efter föreläggande av tillståndsmyndigheten, får komplettera sin ansökan och miljökon- sekvensbeskrivning. Den föreslagna bestämmelsen i 16 kap. 2 b § MB är tillämplig vid prövning av tillståndspliktiga ändringar enligt bl.a. 9 kap. 6 § första stycket 4 MB och 1 kap. 4 § miljöprövningsförordningen respektive 11 kap. 2 § 1 MB och 11 kap. 9 § MB. Den är således inte tillämplig t.ex. vid omprövning enligt 24 kap. MB eller 7 kap. LSV. Följaktligen ska den inte, såvitt gäller markavvattning, tillämpas vid en omprövning enligt 7 kap. 17 § LSV avseende kretsen av deltagare eller kostnadsfördelningen mellan dem. Föreslagna ändringar avseende 16 kap. 2 b § och 24 kap. 1 § MB bör kunna träda i kraft . Dock med en övergångs- bestämmelse som stadgar att 16 kap. 2 b § inte gäller mål och ärenden där ansökan om tillstånd har inkommit före ikraftträdandet. 9.4.3Vad som avses med hela verksamheten När hela verksamheten ska upp till prövning avses såväl anlägg- ningen som den verksamhet som bedrivs där. Vad som avses med hela verksamheten är emellertid inte helt självklart och kommer att variera i det enskilda fallet. Dock torde viss vägledning kunna hämtas i det gällande tillståndet. Det är visserligen sökanden som genom sin ansökan anger ramarna för prövningen, men det är till- ståndsmyndigheten som slutligt avgör om avgränsningen är lämplig. Detta är således en fråga som ytterst får avgöras av rättstillämpningen men utredningen vill redan nu peka på några svårigheter. När det t.ex. gäller vattenkraftsanläggningar varierar dessa mycket i utformning. Orsaken är att de byggts under olika tidsepoker och anpassats till skilda lokala förutsättningar. Prövningens omfattning och ändringstillstånd ingår vanligen i en större helhet som, utöver damm och kraftverk, kan bestå av regleringsmagasin, intag, tunnlar för överledning, utlopps- kanaler, grund- och spegeldammar, fiskvägar, fiskspärrar m.m.20 I regleringsmagasinen kan vatten magasineras för flerårs-, års-, vecko- eller dygnsreglering. Vissa regleringsmagasin är direkt knutna till ett kraftverk medan vissa enbart magasinerar vatten och reglerar flöden för systemet som helhet. Längs de stora reglerade älvarna är de största regleringsmagasinen oftast högt upp i vattendraget, uppströms kraftverket, för att kunna fånga upp vårfloden från fjällen. Dessa ägs vanligen av vattenregleringsföretag som bildats av alla kraftverksägarna i en älv. I regleringsföretagens arbetsuppgifter ingår bl.a. att samordna och sköta vattenhushållningen i älvarna, skade- reglera, underhålla egna och delägarnas anläggningar samt i övrigt samordna de frågor som berör vattenkraftsverksamheten. Nedströms de stora regleringsmagasinen ligger vattenkraftsanläggningar med mindre magasin som utnyttjar fallhöjden ner till havet.21 Mot bakgrund av den ovan beskrivna helhetsbilden är det svårt att uttala sig generellt om vad som avses med hela verksamheten vid en enskild vattenkraftsanläggning. Dock torde de regleringsmagasin som styr vattenhushållningen i hela systemet inte anses vara en del av verksamheten knuten till en enskild vattenkraftsanläggning. Följande schematiska bild över är ett belysande exempel avseende komplexiteten i de stora reglerade vattendragen. 20Havs- och vattenmyndigheten, Vattenkraftens påverkan på akvatiska ekosystem – en litteratursammanställning, rapport 2013:10, s. 11. 21SOU 2012:46 s. 69. Prövningens omfattning och ändringstillstånd Källa: Vattenregleringsföretagen. Prövningens omfattning och ändringstillstånd Enligt utredningens experter torde något motsvarande problem att avgränsa en tillståndsprövad markavvattning normalt inte uppstå eftersom den vanligen är tydligt definierad i tillståndet. 9.4.4Särskilt om äldre tillstånd Många vattenrättsliga tillstånd är meddelade enligt äldre vattenlag- stiftning. Det kommer därmed att uppkomma frågor om det är lämp- ligt att meddela ändringstillstånd när grundtillståndet är gammalt. Frågan uppkom i samband med att möjligheten till ändringstillstånd infördes för miljöfarlig verksamhet i dåvarande 16 kap. 2 § tredje stycket MB. Regeringen uttalade i förarbetena att det kan vara ett problem med användandet av ett enklare förfarande vid ändring av en verksamhet när grundtillståndet är meddelat enligt ML, eftersom det riskerar att medföra att det kommer att finnas verksamheter vars tillstånd i sin helhet inte prövats enligt . Regeringen konstaterade att om inte äldre tillstånd och villkor anpassas i tillräckligt stor utsträckning till MB får inte balken den miljöpolitiska effekt som lagstiftaren avsett och att fortsatta olikheter i kravnivåerna mellan äldre och nyare tillstånd också innebär en oönskad fortsatt snedvridning av konkurrensen. Regeringen uttalade också att dessa problem har koppling till den vidare frågan om tillstånds rättskraft. Regeringen ansåg att denna problematik skulle lösas med tidsbegränsade tillstånd och uttalade följande. Regeringen vill understryka vikten av att tidsbegränsa tillstånd i de fall då en tidsbegränsning kan anses nödvändig från miljöskyddssynpunkt. Frågan aktualiseras särskilt när tillståndsmyndigheten ställs inför frågan att meddela ett ändringstillstånd och verksamhetens grund- tillstånd har meddelats enligt miljöskyddslagens bestämmelser. När en sådan fråga uppkommer och det från miljösynpunkt inte är olämpligt att enbart meddela ett ändringstillstånd, bör tillståndsmyndigheten – om det bedöms lämpligt för att motverka att grundtillståndet blir för gammalt – använda sig av möjligheten att tidsbegränsa ändrings- tillståndet med stöd av 16 kap. 2 § . När ändringstillståndet upphör att gälla kan verksamhetsutövaren välja mellan att ge in en ny tillståndsansökan eller fortsätta att bedriva verksamheten enligt grund- tillståndet.22 2004/05:129 s. 64 f. Prövningens omfattning och ändringstillstånd , som föreslog att lagregleringen av ändrings- tillstånd skulle vara densamma för vattenverksamheter som för miljö- farliga verksamheter, diskuterade frågan om det är lämpligt att med- dela ändringstillstånd när grundtillståndet är gammalt. Utredningen ansåg att tillståndets ålder, eller vilken vattenlagstiftning som rådde när tillståndet meddelades, inte skulle vara avgörande för frågan om ändringstillstånd kunde meddelas eller inte. Det avgörande skulle i stället vara att prövningen resulterade i de villkor eller föreskrifter som fordras enligt MB:s regler.23 anser att den omständigheten att grundtillståndet är meddelat enligt äldre lagstiftning är en sådan omständighet som kan tala för att det inte är lämpligt att avgränsa tillståndet till enbart den avsedda ändringen utan att tillståndet i stället bör avse verksamheten som helhet. Utredningen anser att det är rimligt att en verksamhetsutövare som söker tillstånd för t.ex. en effektivisering i samband därmed också ser till att verksamheten i sin helhet uppfyller de miljökrav som ställs enligt MB. Verk- samhetsutövaren kan emellertid alltid välja att inte genomföra den sökta effektiviseringen och inte ta det nya tillståndet i anspråk med följden att det gamla tillståndet och dess villkor fortsätter att gälla. Av 24 kap. 2 § MB följer nämligen att ett tillstånd förfaller om verksamhetsutövaren inte inom den tid som anges i tillståndet påbörjar den verksamhet eller vidtar de åtgärder som tillståndet avser. Om verksamhetsutövaren däremot tar det nya tillståndet i anspråk kommer detta att ersätta det tidigare gällande tillståndet. Som framgått ovan förordade regeringen, i samband med att möjligheten till ändringstillstånd infördes för miljöfarlig verksam- het, att möjligheten att tidsbegränsa ändringstillståndet med stöd av 16 kap. 2 § MB skulle användas för att motverka att grundtillståndet blev för gammalt. När det gäller vattenverksamhet kan konstateras att många grundtillstånd är mycket gamla. Om tillstånds- myndigheten ställs inför frågan att meddela ändringstillstånd och verksamhetens grundtillstånd anses för gammalt anser utredningen att det inte är lämpligt att meddela ett tidsbegränsat ändringstillstånd. I stället bör en samlad prövning göras av hela verksamheten, men eftersom det lär fordra att den som söker ändringstillstånd är beredd att låta verksamheten undergå en samlad 23 SOU 2009:42 s. 367. Prövningens omfattning och ändringstillstånd prövning enligt MB, kan situationen utvecklas till att ansökan om ändringstillstånd måste avvisas. Om grundtillståndet däremot för prövningen inte anses för gammalt men det kan antas bli för gammalt inom och det från miljösynpunkt inte är olämpligt att enbart meddela ett ändringstillstånd, bör tillstånds- myndigheten – om det bedöms lämpligt för att motverka att grund- tillståndet blir för gammalt – använda sig av möjligheten att tids- begränsa ändringstillståndet med stöd av 16 kap. 2 § MB. 9.4.5Skadeförebyggande underhållsåtgärder enligt 11 kap. 17 § MB Enligt 11 kap. 17 § första stycket MB är den som äger en vatten- anläggning skyldig att underhålla den så att det inte uppkommer skada för allmänna eller enskilda intressen genom ändringar i vatten- förhållandena. Bestämmelsen är en säkerhetsbestämmelse som bl.a. syftar till att undvika dammhaveri. Underhållsskyldigheten gäller vattenanläggningar, oavsett om tillstånd till dem har lämnats eller inte. Kraven på skötsel och underhåll varierar med hänsyn till vatten- verksamhetens och anläggningens art och omfattning. Underhålls- skyldigheten gäller så länge anläggningen finns kvar. Även om anläggningen inte vidare ska användas får den inte lämnas i ett sådant skick att det är risk för att den orsakar skada. För att anläggnings- ägaren ska bli kvitt underhållsskyldigheten måste anläggningen rivas. Underhållsskyldigheten innebär att ägaren är skyldig inte bara att utföra löpande reparationer utan även att bygga om en anläggning som har tjänat ut, dvs. om ägaren inte väljer att riva ut anläggningen. Det sista gäller dock inte beträffande sådana delar som saknar betydelse för annan än ägaren.24 Underhållsskyldigheten omfattar således sådana åtgärder som utförs i skadeförebyggande syfte. Åtgärder som utförs i annat syfte, t.ex. moderniserings- eller effektiviserings- åtgärder, omfattas inte av denna skyldighet. Underhållsskyldigheten är enligt 29 kap. 8 § första stycket 6 MB straffsanktionerad. Av bestämmelsen framgår att den som med uppsåt eller oaktsamhet bryter mot den skyldighet att underhålla en vatten- anläggning som följer av 11 kap. 17 § första stycket MB döms till 1997/98:45 del 2 s. 139 och m.fl., (, Zeteo) kommentaren till 11 kap. 17 §. Prövningens omfattning och ändringstillstånd böter eller fängelse i högst . Den som är skyldig att underhålla en dammanläggning för vattenreglering har dessutom enligt 11 kap. 18 § MB ett s.k. strikt ansvar att ersätta skada som orsakas av att anläggningen havererar. Underhållsåtgärder enligt 11 kap. 17 § MB är således sådana åtgärder som en utövare av vattenverksamhet är skyldig att utföra. Verksamhetsutövaren kan därför inte beträffande sådana åtgärder, på samma sätt som när det gäller t.ex. rena effektiviseringsåtgärder, välja att inte ta det nya tillståndet i anspråk och falla tillbaka på det tidigare tillståndet, jfr 24 kap. 2 § MB. Om hela verksamheten omfattas av prövningen i dessa situationer kan det därför inte uteslutas att prövningen leder till ersättningsgilla rådighetsinskränkningar, jfr avsnitt 8.8. Vidare är det ur ett säkerhetsperspektiv, t.ex. för att undvika dammhaveri, viktigt att den rättsliga regleringen är sådan att verksamhetsutövare inte drar sig för att utföra nödvändiga underhållsåtgärder. Utredningen har mot denna bakgrund övervägt att i lagtexten ange att tillståndet, vid prövningen av underhållsåtgärder avseende vattenverksamhet enligt 11 kap. 17 §, alltid ska begränsas till att avse den sökta åtgärden om sökanden begär det. Detsamma skulle då gälla eventuella ändringar av tidigare meddelade villkor som, i enlighet med 24 kap. 5 § andra stycket MB, har ett samband med underhållsåtgärderna. Utredningen har emellertid, bl.a. för att undvika särreglering för vattenverksamhet i förhållande till miljöfarlig verksamhet, valt att inte uttryckligen lagreglera detta. Det förhållandet att en tillståndsansökan avser skadeförebyggande underhållsåtgärder är dock exempel på en sådan situation där det normalt är ändamålsenligt att begränsa prövningen till ändringen enligt 16 kap. 2 b § andra stycket MB och detta även om grundtillståndet är gammalt. Utredningen förutsätter att domstolen kommer att tillämpa bestämmelsen på detta sätt. 10 Civilrättsligt präglade frågor m.m. Som redogjorts för i kapitel 6 omfattar prövningen av vatten- verksamhet, till skillnad från miljöfarlig verksamhet, även vissa civilrättsligt präglade frågor och vissa andra frågor. Det tydligaste exemplet på detta är frågor om ersättning för skada (31 kap. 16– 19 §§ MB). Även vissa andra frågor prövas såsom tvångsrätt (28 kap. 10 § MB och 7 kap. 6 § LSV), andelskraft (8 kap. respektive 7 kap. 6 § LSV) och strömfallsfastighet (2 kap. 8–9 §§, 7 kap. 5–6 §§ LSV). Likaså ska det i aktuella fall enligt 6 kap. LSV fastställas en bygdeavgift samt eventuell fiskeavgift i de fall en sådan avgift är lämpligare än att meddela villkor om anordningar för fisket enligt 11 kap. 8 § MB. Vidare finns det möjlighet att framställa anspråk på grund av oförutsedda skador (24 kap. 13–14 §§ MB). En redovisning av dessa frågor återfinns i avsnitt 6.6.3. Dessa frågor i förhållande till utredningens förslag till ny prövning, kapitel 7, och prövningens omfattning vid ändring, kapitel 9, redovisas i detta kapitel. Utredningen har, inom ramen för huvuddirektivet, i uppdrag att se över skillnaderna i den rättsliga regleringen mellan miljöfarlig verksamhet och vattenverksamhet. Inom ramen för det uppdraget har utredningen för avsikt att se över möjligheten att låta de civilrättslig präglade frågorna även för vattenverksamhet regleras separat och utanför ramen för själva tillståndsprövningen. Likaså kommer bestämmelserna om tvångsrätt, andelskraft, strömfallsfastighet m.m. liksom rätten till ersättning för produktionsvärdesförlust att ses över. Eventuella slutsatser och överväganden med anledning av detta kommer dock att redovisas först i slutbetänkande, varför slutsatserna och överväganden i detta kapitel kan komma att revideras. Civilrättsligt präglade frågor m.m. De gamla rättigheter och tillstånd som vid en ny prövning enligt utredningens förslag upphör att gälla kan tänkas reglera frågor om ersättning för skada enligt 31 kap. 16–19 §§ MB, jfr 9 kap. ÄVL och 9 kap. VL. På samma sätt kan förslaget om prövningens omfattning vid ändring leda till att gamla rättigheter och tillstånd upphör. Syftet med de föreslagna ändringarna är inte att riva upp redan gjorda skaderegleringarna, utan dessa ska ha fortsatt rättskraft. I de fall skaderegleringen har slutförts och där inga ytterligare anspråk kan framställas ser inte utredningen att några särskilda regler eller förfaranden behövs med anledning av förslagen. Det tidigare tillståndet ska som nämnts fortsätta att gälla såvitt avser rätten till ersättning och beloppets storlek. Till följd av prövningen enligt utredningens förslag kan emellertid förutsättningarna för verksamheten ändras och därmed även förutsättningarna för eventuella skador. Skador på omkringliggande fastigheter kan öka, minska eller till och med upphöra till följd av den nya prövningen och de villkor som ställs i samband med den. En ny reglering av skadan till följd av det nya tillståndet med tillhörande villkor är därför nödvändig. Denna ska då ske enligt de gällande bestämmelserna om skadereglering. Den finns även tillstånd där ersättningsfrågan ännu inte är slutligt avgjord. Om och i sådant fall i vilken utsträckning ersättning ska utges kanske först fastställs efter en prövotid när eventuella skyddsåtgärder och försiktighetsmått utvärderas. Skulle dessa frågor inte vara slutligt reglerade när det blir fråga om en ny prövning enligt MB, om hela verksamheten ska prövas i samband med att ändringstillstånd söks eller i de fall ett ändringstillstånd medför ändringar i tidigare meddelade villkor som har samband med ändringen, måste det finnas förfaranderegler även för detta.