sou · H1B324 · 2013-04-22 00:00:00 — Mot bakgrund av de förslag om utbildning av röstmottagare som redovisats i val (rapport 2011:1 s. 20 f.) är det av intresse att också få en bild av hur många personer som berörs. 3 kap. 4 § vallagen innehåller detaljerade föreskrifter om antalet röstmottagare i en vallokal – minst fyra röstmottagare – medan för röstningslokaler gäller att det ska finnas så många röstmottagare som behövs. Det finns ingen officiell statistik över hur många röstmottagare som förordnas inför varje val. Antalet förordnanden får därför uppskattas. Enligt kommittén framstår det som rimligt att utgå från att det i genomsnitt förordnas sex röstmottagare för varje vallokal och fyra röstmottagare för varje röstningslokal. Antalet vallokaler vid val var närmare 6 000 och antalet röst- ningslokaler 3 500. Det ger totalt cirka 50 000 röstmottagare. 4.5Röstningslokalernas belägenhet och utformning Av 7 kap. 1 § vallagen framgår att det är kommunerna som inrättar röstningslokaler i landet och att det därmed också åligger kommu- nerna att se till att röstningslokalerna uppfyller de krav som val- lagen ställer. I en vallokal eller röstningslokal eller i ett utrymme intill en sådan lokal får det, enligt 8 kap. 3 § vallagen, inte före- komma propaganda eller annat som syftar till att påverka eller hindra väljarna i deras val. Enligt 4 § samma kapitel ansvarar röst- mottagarna för ordningen på röstmottagningsstället. Den som vistas i lokalen eller i ett utrymme intill denna är skyldig att rätta sig efter de anvisningar som röstmottagarna ger för att röstningen ska kunna genomföras. Blir det sådan oordning att den inte kan avstyras är det röstmottagarnas uppgift att tillfälligt avbryta för- rättningen. har inte i sin handbok om kommunernas upp- gifter vid valen 2010 närmare gått in på vilka krav som bör ställas på ett röstmottagningsställe för att föreskrifterna i 8 kap. 3 § vallagen ska anses vara uppfyllda. Däremot har myndigheten närmare gått in på de krav som bör ställas i fråga om avvägningen av antal röst- ningslokaler och deras geografiska spridning, val av röstnings- lokaler, tillgänglighet, tekniska förutsättningar (möjligheten att skriva ut dubblettröstkort och registrera mottagna förtidsröster) samt säkerhet kring förvaringen av valmaterial och mottagna för- tidsröster. När det gäller val av lokal förordas i första hand lokaler där det redan bedrivs någon form av aktivitet och där många väljare passerar, t.ex. bibliotek eller medborgarkontor. Vidare anges att kommunen också har möjlighet att sluta avtal med olika lokal- innehavare om att hålla röstmottagning i deras lokaler, t.ex. i köp- centra, bankkontor eller liknande. Lokaler med politisk eller religiös anknytning bör undvikas (avsnitt 6.2 i handboken). Röstningslokalernas utformning och avgränsning i förhållande till kringliggande aktiviteter har i sin erfarenhetsrapport val anfört att det skulle behövas kompletterande föreskrifter om för- tidsröstningen. har särskilt pekat på att det saknas närmare föreskrifter om röstningslokalerna utformning. Enligt Val- myndighetens mening skapar en allt mer tillgänglig röstnings- process behov av en striktare syn på lokalernas avgränsning i för- hållande till kringliggande aktiviteter (rapport 2011:1 s. 12 och 13). Röstningslokalernas belägenhet och utformning har i sin promemoria Erfarenheter av pröv- ningen av överklaganden val anfört att för att de bestäm- melser i 8 kap. 4 § vallagen som gäller väljarens skydd på ett röst- mottagningsställe och röstmottagarnas befogenheter att upprätt- hålla ordningen ska kunna tillämpas måste röstmottagningsstället vara klart avgränsat, t.ex. genom avskärmning eller på liknande sätt. I beslut (dnr 204-2010) angående förtids- röstningen på har nämnden efterlyst en utvärde- ring av förtidsröstningslokalernas utformning och belägenhet. I ett beslut angående en förtidsröstningslokal i i har nämnden anfört att det i utvärdering särskilt bör uppmärksammas hur avgränsningen av lokalerna bör göras och hur lokalerna lämpligen bör vara utformade för att röst- mottagarna på bästa sätt ska kunna fullgöra sin skyldighet att hålla ordning i röstningslokalen och intilliggande utrymmen och väljarna garanteras det skydd som vallagen ger dem. I promemorian har tillagt att det särskilt med hänsyn till det stora antalet förtidsröstande är en given utgångspunkt att samma krav på säkerhet i proceduren måste eftersträvas för förtidsröstande som för röstande i vallokaler. Erfarenheterna av förtidsröstningen val visade enligt att säkerheten i förtidsröstningen måste höjas och att man i det arbetet måste överväga frågan om röst- ningslokalernas belägenhet och utformning. Valpropaganda i omedelbar närhet till röstningslokaler Frågan om valpropaganda i omedelbar närhet till röstningslokaler har uppmärksammat av i två ärenden. Det ena ärendet gällde . Det andra ärendet gällde Vivalla bibliotek i . När det gällde anförde nämnden bl.a. följande. I vallokal och på annat röstmottagningsställe (röstningslokal) eller i ett utrymme intill en sådan lokal får det, enligt 8 kap. 3 § vallagen, inte förekomma propaganda eller annat som syftar till att påverka eller hindra väljarna i deras val. Syftet med denna bestämmelse är att välj- aren ska vara ostörd och skyddad för varje form av påverkan under själva valhandlingen, ett led i att trygga genomförandet av fria och hemliga val. Förbudet i 8 kap. 3 § vallagen mot politisk propaganda har sina rötter i äldre lagstiftning. Fram gällde att tal inte fick hållas inom vallokalen och inte heller fick tryckta eller skrivna upprop finnas där, se 57 § första stycket lagen (1920:796) om val till och motsvarande bestämmelser i kommunala vallagen (1930:253). Med vallag (SFS 1972:620) utvidgades förbudet att gälla i röst- ningslokal eller i anslutande utrymme (8 kap. 11 § tredje stycket). Ändringen byggde på ett förslag av valtekniska utredning och motiverades enligt utredningen (SOU 1969:19 s. 89) av att den gäll- ande lagen gett upphov till viss tvekan om hur långt valförrättarens ordningsmakt sträckte sig. Genom att föreslå tilläggen röstnings- lokalen eller utrymme därintill och i röstningslokal eller i anslutande utrymmen sökte utredningen åstadkomma en önskvärd precisering i detta avseende. Den föreslagna ändringen togs in vallag utan några särskilda kommentarer i propositionen. Såvitt framgår av för- arbetena var alltså ändringen inte primärt motiverad av en önskan att vidga området för förbud mot politisk propaganda utan närmast för att klargöra inom vilket område valförrättarna kunde utöva sin befogenhet att upprätthålla ordningen i samband med röstningen. vallag (SFS 1997:157) ändrades lydelsen till i en röstningslokal eller ett utrymme intill lokalen (9 kap. 14 §), ett uttryck som alltså förts över till den nu gällande vallagen. Det finns inte några närmare förarbets- uttalanden om innebörden av detta uttryck. 1996/97:70 s. 201 sägs endast att bestämmelsen motsvarar den lag. Av 7 kap. 1 § första stycket vallagen framgår att det är kommunerna som inrättar röstningslokaler i landet. Förbudet i 8 kap. 3 § vallagen mot politisk propaganda på ett röstmottagningsställe eller i utrymme intill detta är en bestämmelse som kommunerna har att beakta när de hyr utrymmen för röstningslokaler och det ankommer på kommu- nerna att se till att hyresavtalen får ett sådant innehåll att kraven på röstningslokaler i 8 kap. 3 § vallagen uppfylls. har inte i sin handbok om kommunernas uppgifter vid valen 2010 närmare gått in på vilka krav som bör ställas på ett röstmottagningsställe för att föreskrifterna i 8 kap. 3 § vallagen ska anses vara uppfyllda. Röstmottagningen i röstningslokaler, vanligen kallad förtidsröst- ning, är av mycket stor omfattning. Vid årets val röstade 2 375 274 väljare på detta sätt, eller av väljarna. I röstnings- lokalen på mottogs 27 340 röster, varav 12 567 för kommuns valkrets och 14 773 för övriga landet. Att röst- ning kan ske är uppenbarligen av stor betydelse för att uppnå ett högt valdeltagande. För att skapa så gynnsamma förutsättningar som möjligt för förtidsröstning är det naturligt att kommunerna för- söker finna röstningslokaler med hög tillgänglighet och på platser där många människor passerar. Enbart från dessa utgångspunkter får en plats som anses som mycket lämplig för att inrymma en röstningslokal. Problemet med den och liknande lokaler, som är kommersiellt utnyttjade, är att det kan vara svårt att garantera att väljarna ges det skydd som vallagen kräver för en röstningslokal. Det ges inte heller något utrymme för att, som val- nämndens yttrande kan tolkas, i någon mån pruta på detta krav av det skälet att lokalen i andra avseenden, t.ex. i fråga om tillgänglighet, är synnerligen lämplig som röstningslokal. till det syfte som förbudet mot politisk propaganda och lik- nande har ligger det enligt mening närmast till hands att tolka förbudet i 8 kap. 3 § vallagen så att det inte är begränsat endast till utrymmen som ligger i omedelbar anslutning till röstnings- lokalen. Hur stort utrymme som omfattas av förbudet torde knappast vara möjligt eller ens lämpligt att precisera i föreskrifter. En bedöm- ning måste göras i det enskilda fallet utifrån platsens särskilda förut- sättningar att ge skydd för väljarna mot att utsättas för politisk agitation under valhandlingen. Här blir av betydelse bl.a. vilken omfattning den politiska propagandan haft och i vilka former de politiska partierna sökt fånga väljarnas intresse. Av utredningen framgår att ett antal ytor i centralhallen på hyrs ut för olika aktiviteter. Röstningslokalen var inrättad på ett sådant utrymme. Av bilder från centralhallen, vilka i gett in i ärendet, framgår att utrymmet för röstning saknade både fasta väggar och tak. Utrymmet var avgränsat delvis med skärmar och i övrigt endast med rep. annat utrymme i centralhallen, från området för röstning, hyrdes under skilda perioder av tre olika politiska partier för aktiviteter inför valet. Det förekom muntliga inslag med hög- talare, som enligt vad valnämnden uppgett var vända från röstnings- lokalen. Där fanns även valaffischer och annat tryckt material uppsatt. Vidare fanns större valaffischer placerade i kanten av centralhallens tak. Mellan utrymmena för röstning och för partiernas verksamhet fanns dubbla bänkrader utställda i syfte att åtskilja områdena från varandra. Det är inte möjligt att, med utgångspunkt i den ganska allmänt formulerade bestämmelsen i 8 kap. 3 § vallagen, närmare precisera inom hur stort område omkring en röstningslokal det inte får före- komma politiska aktiviteter. Det är naturligtvis också vanskligt att i efterhand bedöma i vad mån väljarna nåtts av de olika politiska aktiviteter som pågått på det utrymme som disponerades av de politiska partierna. Vad som framkommit i utredningen leder dock till slutsatsen att utrymmena var belägna så nära röst- ningslokalen och att aktiviteterna inom partiernas utrymme, åtmin- stone , hade en sådan form att de nådde väljarna i röstnings- lokalen. Därmed kan inte kraven i 8 kap. 3 § vallagen anses uppfyllda. Detta har inneburit en avvikelse från föreskriven ordning. Mot den här redovisade bakgrunden ansåg det angeläget att frågan om röstningslokalernas utformning och belägenhet särskilt beaktas i den utvärdering av valet som ska ske. Nämnden tillade följande. Utredningen i detta ärende ger exempel på svårigheter som kan vara förknippade med uppgiften att anskaffa röstningslokaler som både uppfyller vallagens krav och är ändamålsenliga i övrigt. Mycket talar också för att förtidsröstning kommer att öka i omfattning och att det kommer att bli allt vanligare med röstningslokaler i kommunikations- centra, gallerior och andra, i huvudsak kommersiella, lokaler. Enligt Valprövningsnämndens mening är det därför viktigt att frågan om röstningslokalernas utformning och belägenhet tas upp i den utvärde- ring som görs efter valen och att i sin handledning för röstmottagning belyser också denna fråga. Inte heller i fråga om röstningslokalen i ansåg att vallagens krav var uppfyllda. Nämnden anförde bl.a. följande. i som rymde röstningslokalen låg i en s.k. galleria. utgör en integrerad del av och saknar entré- dörrar eller liknande avgränsningar. framför ingången till hade det socialdemokratiska partiet ett tält uppsatt. Tältet var bemannat och försett med informations- och propaganda- material för partiet. Enligt uppgift hade även andra politiska partier tält uppsatta i . uttalat i sitt beslut , (dnr 204-2010) angående förtidsröstningen på , ligger det enligt nämndens mening närmast till hands att tolka förbudet i 8 kap. 3 § vallagen så att det inte är begränsat endast till utrymmen som ligger i omedelbar anslutning till röstningslokalen. Hur stort utrymme som omfattas av förbudet torde knappast vara möjligt eller ens lämpligt att precisera i föreskrifter. En bedömning måste göras i det enskilda fallet, utifrån platsens särskilda förutsätt- ningar att ge skydd för väljarna mot att utsättas för politisk propa- ganda under valhandlingen. Här blir av betydelse bl.a. vilken omfatt- ning den politiska propagandan haft och i vilka former de politiska partierna sökt fånga väljarnas intresse. I likhet med förhållandena på var även det nu aktuella valtältet beläget från ingången till biblio- teket och röstningslokalen. Tältet var uppställt i en galleria, där, liksom på , många människor passerar. Röstningslokalen hade likt den på Centralen hög tillgänglighet. framhållit i sitt beslut om röstningen där kan det vara svårt att i lokaler av det nu aktuella slaget garantera att väljarna ges det skydd som vallagen kräver för en röstningslokal. understryker att det inte finns något utrymme för att i någon mån pruta på kravet för skydd av det skälet att lokalen, t.ex. i fråga om tillgänglighet, är synnerligen lämplig som röstningslokal. Till en början kan konstateras att väljarna knappast kunde undgå att ta del av det politiska budskapet från valtältet när de passerade in i röstningslokalen. Frågan är då vilken betydelse som bör tillmätas detta förhållande. Valpropagandan konkurrerade i av och till med annan information, bl.a. reklam och andra kommersiella aktiviteter. Det finns inget i utredningen som talar för att valarbetarna i det socialdemokratiska tältet särskilt vänt sig till de besökare som avsett att besöka röstningslokalen utan att det varit fråga om sådan val- propaganda som vanligen förekommer på torgmöten och i liknande sammanhang. tidigare uttalat (dnr 204-2010) är det väsentligt att upprätthålla det skydd för väljaren i valsituationen som består i att det inte på ett röstmottagningsställe eller intill detta får förekomma propaganda eller annat som syftar till att påverka eller hindra väljare i deras val. Det är inte möjligt att, med utgångspunkt i den ganska allmänt formulerade bestämmelsen i 8 kap. 3 § vallagen, närmare precisera inom hur stort område omkring en röstningslokal det inte får förekomma politiska aktiviteter. Det socialdemokratiska valtältet var placerat framför ingången till . Om ett parti på detta sätt har en valstuga eller ett valtält uppställt i anslutning till ett röstmottag- ningsställe är det risk för att skyddet för väljaren urholkas. Enligt Valprövningsnämndens mening är det därför inte förenligt med val- lagens bestämmelser i 8 kap. 3 § att valstugor eller andra anordningar för valpropaganda finns så nära ett röstmottagningsställe (vallokal eller röstningslokal för förtidsröstning) som var fallet vid Vivalla bibliotek. noterar i detta sammanhang att företrädare för olika partier på valdagen, av tradition, brukar dela ut valsedlar utan- för vallokaler. Någon annan politisk propaganda tillåts inte i sådana sammanhang. tillade i promemorian att det är kommunen genom dess valnämnd och de av kommunen utsedda röstmottag- arna som primärt har ansvaret för att förbudet mot politisk propa- ganda på röstmottagningsställen och utrymmen intill dessa upp- rätthålls. Men det är naturligtvis också av vikt att partiorganisation- erna beaktar kraven i 8 kap. 3 § vallagen när partierna planerar sina valaktiviteter. Av de svar som lämnats framgår att i stort sett samtliga valnämnder ställer krav på att röstningslokalerna ska ha en hög grad av geo- grafisk tillgänglighet, lokalerna ska vara centralt belägna, ha bra geografisk spridning och belägna där många människor rör sig, t.ex. vid vad som i svaren benämns som knutpunkter. Ytterligare krav är att röstningslokalerna ska vara tillgänglighetsanpassade, ha lämpliga öppettider, vara kända hos allmänheten och värdemässigt neutrala, tillräckligt stora och kunna garantera avskilt röstande. På frågan vilka riktlinjer valnämnderna har, när en lokal för förtidsröstning används där det redan bedrivs eller kan komma att bedrivas någon annan form av aktivitet (t.ex. bibliotek, butiker, gallerior), för att röstmottagningsstället ska vara klart avgränsat, svarar merparten av kommunerna att den ska vara avskild från annan verksamhet, insynsskyddad/valskärm. Många valnämnder framför önskemål om förbättringar, framför allt förtydliganden, när det gäller regleringen av röstningslokalerna för förtidsröstningen. Men det finns också valnämnder som fram- håller behovet av lokal flexibilitet. Flera valnämnder förordar också ett resonerande förhållningssätt: å ena sidan önskemål om centrala riktlinjer, bl.a. för att kompensera för att kommunerna saknar expertresurser på området; å andra sidan en önskan om lokal flexi- bilitet då lokalutbudet är begränsat. Ett antal kommuner har också förordat en enhetlig reglering i hela landet. Vanliga önskemål om förtydliganden gäller vilka lokaler som får användas, hur lokalerna ska vara avgränsade mot annan verksamhet och avståndet i meter när det gäller partiernas valaktiviteter. Kommitténs förslag: Bestämmelser om att lokaler för röst- mottagning ska vara värdemässigt neutrala och inte ha anknyt- ning till viss politisk eller religiös sammanslutning eller till visst företag införs i vallagen. Bestämmelserna införs i en ny paragraf, 4 kap. 20 a §. Enligt vallagen ska varje kommun se till att det finns lämpliga lokaler som kan användas som vallokaler och röstningslokaler och som i fråga om lokalisering, tillgänglighet och öppethållande ger väljarna goda möjligheter att rösta (3 kap. 3 § tredje stycket och 4 kap. 20 § första stycket vallagen). Vilka lokaler som ska användas bestämmer varje kommun. Det ligger i sakens natur att det ofta blir fråga om kommunens egna lokaler, t.ex. kommunkontor, skolor och bibliotek. Men det finns inget som hindrar en kommun att använda lokaler som tillhör någon annan huvudman. Det är ett naturligt krav på de lokaler som används att de av väljarna uppfattas som värdemässigt neutrala. Röstmottagningen bör därför inte äga rum i t.ex. lokaler som har anknytning till religiösa eller politiska sammanslutningar eller liknande och inte heller i lokaler med anknytning till visst företag. Detta bör komma till tydligt uttryck i vallagen. Något behov av att i övrigt närmare i lag ange vilka slag av lokaler som kommunerna får använda finns inte. Röstningslokalernas belägenhet och utformning Kommitténs förslag: För att bestämmelserna i 8 kap. 4 § vallagen som gäller väljarens skydd på ett röstmottagningsställe och röstmottagarnas befogenheter att upprätthålla ordningen ska kunna tillämpas måste röstmottagningsstället vara tydligt avgränsat, t.ex. genom avskärmning eller på liknande sätt. Detta bör klart framgå av vallagen. Förslaget föranleder en ny bestämmelse i vallagen, 4 kap. 20 a §. Utvecklingen tycks gå mot att närmare varannan väljare lämnar sin röst i röstningslokal för förtidsröstning i stället för i vallokal. Särskilt med hänsyn till det stora antalet förtidsröstande är det enligt kommitténs mening en given utgångspunkt att samma krav på säkerhet i proceduren måste eftersträvas för förtidsröstande som för röstande i vallokal. Efter att kommunerna års val övertagit ansvaret för förtidsröstningen har också nya typer av röstnings- lokaler kommit till användning, vilka knappast har några likheter med de permanenta och tillfälliga postkontor som användes när svarade för förtidsröstningen. För att skapa så gynn- samma förutsättningar som möjligt för förtidsröstningen är det också naturligt att kommunerna försöker finna röstningslokaler med hög tillgänglighet och på platser där många människor passerar, t.ex. köpcentra, gallerior, knutpunkter och liknande. Problemet med sådana lokaler, som är kommersiellt utnyttjade, är att det kan vara svårt att garantera att väljarna ges det skydd som vallagen kräver för en röstningslokal. Det finns exempel på röstningslokaler i promemoria Erfarenheter av överklaganden allmänna val där lokalen saknade både fasta väggar och tak och där utrymmet var avgränsat delvis med skärmar och i övrigt endast med rep (Central). Ett ytterligare exempel är en röstningslokal i ett bibliotek som utgjorde en integrerad del av en galleria och saknade entrédörrar eller liknande avgränsningar (Vivalla bibliotek). Enligt vår bedömning är det av stor vikt för att kunna uppnå ett högt valdeltagande att det finns lätt tillgängliga röstningslokaler. Platser där ett stort antal personer vistas eller passerar är från den synpunkten mycket lämpliga. måste det dock under- strykas att det skydd som väljarna har rätt till i en röstningslokal, bl.a. att inte utsättas för politisk propaganda i muntlig, skriftlig eller annan form, måste kunna garanteras. Vidare måste det vara klart vilket område röstmottagarna har befogenhet och skyldighet att upprätthålla sådan ordning som förutsätts för att väljaren ska kunna ostört genomföra sin valhandling. För att bestämmelserna i 8 kap. 4 § vallagen, som gäller väljarens skydd på ett röstmottagningsställe och röstmottagarnas befogen- heter att upprätthålla ordningen, ska kunna tillämpas, måste röst- mottagningsstället, enligt kommitténs mening, vara klart avgränsa, t.ex. genom avskärmning eller på liknande sätt, så att man skapar ett rum där röstningen äger rum. De två nu redovisade fallen har efter uttalanden i samband med prövning av överklaganden all- männa val fått stor uppmärksamhet hos kommunerna. Mot denna bakgrund kan man, enligt kommitténs mening, utgå ifrån att kommunerna kommer lägga sig vinn om att röstningslokalerna ges en klar avgränsning i förhållande till omgivande verksamheter. Det angivna kravet bör också klart framgå av vallagen. Valpropaganda i omedelbar närhet av röstningslokaler Kommitténs bedömning: uttalat i sitt beslut angående förtidsröstningen på , ligger det enligt kommitténs mening närmast till hands att tolka förbudet i 8 kap. 3 § vallagen bl.a. mot politisk propaganda vid röstmottagningsställen så att det inte är begränsat endast till utrymmen som ligger i omedelbar anslutning till röstnings- lokalen. Hur stort utrymme som omfattas av förbudet torde knappast vara möjligt eller ens lämpligt att precisera i före- skrifter. Bestämmelsen får tolkas med utgångspunkt i detta syfte, nämligen att väljaren ska kunna genomföra sin valhandling i en skyddad och neutral miljö och därför inte får nås av t.ex. politisk propaganda i omedelbar närhet av röstningslokalen. Det är kommunerna genom deras valnämnder vid valet av röst- mottagningsställen och de av kommunerna utsedda röstmot- tagarna som primärt har ansvaret för att förbudet mot politisk propaganda på röstmottagningsställen och utrymmen intill dessa upprätthålls. Men det är också av vikt att partiorganisa- tionerna beaktar kraven i 8 kap. 3 § vallagen när partierna planerar sina valaktiviteter. Kommittén anser inte att det krävs några ändringar i gällande bestämmelser för att åstadkomma erforderligt skydd för väljarna under röstningen. Av 7 kap. 1 § första stycket vallagen framgår att det är kommunerna som inrättar röstningslokaler.