sou · H1B335 · 2013-05-28 00:00:00 — Europa- rättslig tidskrift 2013 (s. 44). En översyn av namnlagen En parlamentarisk kommitté ska se över namnlagen (1982:670) och ta ställning till behovet av ändringar i lagen. Kommittén ska föreslå författningsändringar som bedöms vara nödvändiga eller lämpliga för att regleringen av personnamn ska vara tidsenlig och hålla . Uppdraget ska redovisas . Lagreglering av personnamn är en relativt modern företeelse i . fanns endast ett fåtal regler, som gällde adel, sjömän och anställda inom krigsmakten. I övrigt kunde i princip namn fritt antas och bytas. I och med industrialiseringen kom intresset för en mer utförlig reglering av personnamn att öka – med urbaniseringen följde ett allt starkare behov av att kunna identifiera människor för att und- vika förväxling. För den enskilde uppkom ett behov av skydd mot att andra tog samma namn och för det allmänna blev intresset av namnstabilitet framträdande. Genom släktnamnsförord- ning infördes bestämmelser om när ett nytt släktnamn fick anteck- nas i kyrkboken, vilket begränsade den tidigare fria rätten att anta ett nytt släktnamn. –1920 tillkom även familje- rättsliga regler om namnförvärv. fick en samlad namnreglering först i och med namnlag, som trädde i kraft . Utarbetandet av lagen föregicks av samarbete på nordiskt plan. I lagen reglerades både familjerättsliga och andra förvärv av släktnamn. Lagen inne- höll även regler om skydd för släktnamn och förlust av släktnamn samt om förvärv av förnamn. Vidare fanns det regler för för- farandet i namnrättsliga mål och ärenden. började krav framföras på en över- syn av namnlag. I ett betänkande framhöll lag- utskottet att flera nya lagar tillkommit inom familjerättens område sedan 1963 års namnlag trädde i kraft. Vidare anförde utskottet att utvecklingen i samhället gått mot en ökad jämlikhet mellan män och kvinnor och att släktnamnet genom den ökade användningen av personnummer fått minskad betydelse för samhällets behov av att kunna identifiera medborgare. Utskottet ansåg att reglerna om makars rätt att anta endera makens släktnamn borde ses över, men att en översyn inte borde begränsas till denna fråga utan omfatta hela namnlagen. Vad utskottet anfört tillkännagav för regeringen (bet. LU 1971:18, rskr. tillsatte regeringen en utredning för att se namnlag – . Efter nordiskt samarbete slut- förde utredningen sitt uppdrag genom att överlämna betän- kandet Nya namnregler (SOU 1979:25). överlämnade regeringen en proposition med förslag till en ny namnlag. Förslaget antogs av med vissa ändringar (prop. 1981/82:156, bet. LU41, rskr. namnlag och namnförordningen (1982:1136) trädde i kraft . Lagen innehåller fem huvudavdelningar under särskilda rubriker, varav de tre första är efternamn, mellannamn och förnamn m.m. I de två andra huvudavdelningarna finns bestämmelser om för- farandet i mål och ärenden enligt lagen samt om internationella för- hållanden. Till grund för nuvarande namnlag ligger en strävan mot jämlik- het i namnrättsligt hänseende mellan kvinnor och män och till lika behandling av barn till föräldrar som är gifta med varandra och barn till ogifta föräldrar. Namnlagen ger betydligt större utrymme åt den enskilde att själv bestämma vilket namn han eller hon vill bära än lag. Regleringen av personnamn präglas av avvägningen mellan offentligrättsliga och privaträttsliga hänsyn. Samhället har ett intresse av namnstabilitet, bl.a. eftersom personnamnet är ett vik- Regler har skapats för att förhindra namn som kan anses olämpliga, t.ex. på grund av sin språkliga utformning eller på grund av att de kan vilseleda allmänheten. Reglerna skyddar också vissa allmänt kända namn, egenartade efternamn och im- materialrättsliga intressen. har en persons namn främst betydelse för den enskilde själv, varför enskildas intresse av att själva få välja sitt namn också beaktas i regleringen. Behovet av en översyn Namnlagen har varit i kraft utan att några större ändringar har gjorts i den. har namnlagen kommit att kritiseras i olika avseenden och sammanhang. Bland annat har flera motioner väckts i med förslag om ändringar i lagen. Syn- punkter har bl.a. framförts om att namnlagen i alltför stor utsträck- ning begränsar enskildas möjlighet att fritt välja namn, att myndig- heters rättstillämpning leder till olika bedömningar och att regle- ringen om mellannamn inte är ändamålsenlig (se t.ex. bet. 2004/05:LU13, 2007/08:CU6 och 2008/09:CU12). I ett tillkännagivande påkallade att regeringen tar initiativ till att undersöka om de avvägningar som gjordes i sam- band med namnlagens tillkomst mellan det allmännas intresse av namnstabilitet och enskildas önskemål om att fritt välja namn fort- farande är bärkraftiga samt vid behov initiera lagstiftningsarbete (bet. 2000/01:LU11, rskr. 2000/01:140). I ett senare tillkännagivande, , gav rege- ringen i uppdrag att ta initiativ till en bred översyn av namnlagen (bet. 2004/05:LU13, rskr. 2004/05:180). Mot bakgrund av tillkännagivanden har ett arbete på- gått i för att närmare klarlägga vilka problem som finns när det gäller tillämpningen av lagen och vilka frågor som det kan finnas anledning att överväga inom ramen för en översyn av lagen. I detta syfte har berörda myndigheter ombetts att uttala sig i frågan och en hearing hölls . (), och folkminnen och har pekat på olika tillämpningsproblem och förordat en bred översyn av namnlagen. Den allmänna samhällsutvecklingen och erfarenheter från tillämpningen av nuvarande reglering har alltså aktualiserat vissa reformfrågor. En allmän översyn av namnlagen bör nu göras. Översynen ska inte avse namnlagens reglering av internationella förhållanden, eftersom dessa frågor redan är föremål för utredning. lämnade i uppdrag åt en utredare att biträda departementet med att se över och lämna förslag till ändringar i den internationellt privaträttsliga regleringen av namnfrågor (Ju2008/10694/P). En kommitté med parlamentarisk förankring ska tillkallas och får följande uppdrag. En allmän översyn av namnlagen Kommittén ska göra en allmän översyn av namnlagen. Kommittén ska undersöka och beskriva hur lagen tillämpas och mot bakgrund av undersökningen ta ställning till vilka förbättringar som kan åstadkommas. Utgångspunkten för kommitténs överväganden ska vara att regleringen av personnamn ska vara tidsenlig och hålla . Den enskildes befogade intresse av att kunna välja namn bör tillgodoses, liksom det allmänna intresset av stabilitet i namn- ordningen. Kommittén ska undersöka om de avvägningar som gjordes i samband med namnlagens tillkomst mellan intresset av namnstabilitet och enskildas önskemål om att fritt välja namn fortfarande kan anses bärkraftiga, eller om det finns utrymme för ett något större hänsynstagande till enskildas intresse av att själva få välja sitt namn. Mot bakgrund av berörda myndigheters erfarenheter av nuva- rande reglering finns det anledning att särskilt framhålla följande frågor som ska behandlas i den allmänna översynen. Namnlagen innehåller bestämmelser som begränsar enskildas möjligheter till byte av efternamn. Som nybildat efternamn får inte godkännas namn som till bildning, uttal eller stavning har en sådan språklig form att det inte är lämpligt som efternamn i (12 § 1). Vidare får som efternamn, oavsett om det är nybildat eller inte, inte godkännas namn som lätt kan förväxlas med efternamn som tillkommer annan (13 §). Enligt PRV och och folkminnen har tillämp- ningen av dessa regler lett till en otydlig praxis. Det är i viss mån oklart vilka efternamn som bör passera den lämplighets- och likhetsprövning som ska göras. och folkminnen har även pekat på att rättstillämpningen fått oönskade konse- kvenser för nybildningen av efternamn och namnskyddet. Kommittén ska undersöka hur bestämmelserna i fråga tillämpas. Kommittén ska överväga om de ändamål som ligger till grund för regleringen alltjämt gör sig gällande och ta ställning till om reglerna bör ändras i något avseende. Utöver det administrativa skydd för alla efternamn som följer av förbudet i 13 § att godkänna efternamn som lätt kan förväxlas med annans efternamn, finns i 20–23 §§ bestämmelser om materiellt skydd för den som förvärvat ett egenartat efternamn. Bestäm- melserna innefattar ett skydd mot att någon annan använder sig av namnet. Ett efternamn anses som egenartat om det är ägnat att utmärka tillhörigheten till en viss släkt. PRV och har påtalat att skyddet för egenartade efternamn bör ses över. Enligt PRV finns det anledning att i samband med denna översyn jämföra med efternamnsskyddet i varumärkesrätten, bl.a. för att åstadkomma en gemensam termino- logi. Även för språk och folkminnen har framhållit att begreppet egenartat efternamn bör utredas, bl.a. för att klargöra var gränsen mellan sådana efternamn och övriga efternamn går. Kommittén ska mot denna bakgrund se över skyddet för egen- artade efternamn och ta ställning till behovet av ändringar i regle- ringen. När det gäller PRV:s önskemål om en gemensam termino- logi i varumärkesrätten och namnrätten, bör det nämnas att det pågår ett arbete i med att ta fram en ny varumärkeslag. En strävan i detta arbete har varit att använda sig av samma terminologi som i namnlagen. Bestämmelser om mellannamn finns i 24–29 §§. Begreppet mellan- namn infördes genom namnlag och motsvarar det som namnlag kallas tilläggsnamn. Mellannamnet består av ett efternamn som man tidigare burit eller som tillkommer någon annan. Det bärs, utan bindestreck, närmast framför efternamnet. Mellannamnet är rent personligt och kan inte föras vidare till barn och make. Det skiljer sig därmed från dubbelnamn, som inte får bildas men som i viss mån finns kvar . Genom införandet av mellannamn har makar och barn möjlighet att bära t.ex. den andre makens eller den andre förälderns efternamn som ett mellannamn. Reglerna är så utformade att de endast tillåter att en av makarna bär ett mellannamn. Regleringen om mellannamn har visat sig vara svårförståelig för allmänheten. Många uppfattar inte att mellannamnet skiljer sig från ett efternamn. Hindret mot att makar korsvis bär varandras efter- namn som mellannamn har kritiserats, liksom mellannamnets per- sonliga karaktär, vilket innebär att ett barn inte kan ta en förälders mellannamn som eget mellannamn. Kommittén ska överväga om regleringen av mellannamn är ända- målsenlig. Om möjligheten att bära mellannamn alltjämt bedöms fylla en funktion, ska kommittén ta ställning till om denna möjlig- het bör utökas för att bättre tillgodose behovet av att markera familjesamhörighet. Enligt 34 § får som förnamn inte godkännas namn som kan väcka anstöt eller som kan antas leda till obehag för den som ska bära det eller namn som av någon annan anledning uppenbarligen inte är lämpligt som förnamn. Frågan om namnet kan väcka anstöt bedöms ur allmänhetens synpunkt, medan frågan om namnet kan antas leda till obehag ska bedömas från namnbärarens synvinkel. Väsentligt vid tillkomsten av denna reglering, som har sin grund namnlag, har ansetts vara att förhindra att barn belastas med kuriösa och frånstötande namn (prop. 1963:37 s. 134). Enligt PRV, och folkminnen och Skatte- verket har tillämpningen av denna bestämmelse lett till en alltför varierande praxis, både i myndigheter och domstolar. att med hjälp av praxis få vägledning för bedömningen av vilka för- namn som bör godkännas. Den rättsosäkerhet som därmed uppstår för enskilda är otillfredsställande. Kommittén ska undersöka hur bestämmelsen tillämpas och kartlägga föreliggande praxis. Mot bakgrund av undersökningen ska kommittén analysera vad skillnaderna i praxis beror på och föreslå åtgärder som främjar en mer enhetlig tillämpning. I sam- manhanget ska det övervägas om regleringen kan få en bättre utformning i syfte att förhindra klart olämpliga förnamn. Förfarandet i mål och ärenden enligt namnlagen handlägger frågor om förvärv av barns och makars förvärv och byte av efternamn (s.k. familjerättsliga namnförvärv). handlägger också frågor om mellannamn och så gott som alla frågor som gäller förnamn. Samtliga namnärenden vid är avgiftsfria. beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. har rätt att överklaga länsrättens och kammarrättens beslut. PRV handlägger ärenden som rör byte till efternamn som inte kan fås genom ett familjerättsligt namnförvärv (s.k. administrativa namnförvärv) och vissa ändringar av förnamn. Ett ansöknings- ärende vid PRV är avgiftsbelagt. PRV:s beslut får överklagas till Patentbesvärsrätten, vars beslut i sin tur får överklagas till Rege- ringsrätten. PRV saknar rätt att klaga på Patentbesvärsrättens beslut och har inte heller rätt att yttra sig i mål inför prövningen i Patentbesvärsrätten. Synpunkter har framförts, bl.a. av PRV och och folkminnen, om att uppdelningen av handläggningen är för- virrande för allmänheten och bidrar till en ojämn praxis, varför handläggningen i huvudsak bör samlas hos en myndighet. Kommittén ska överväga om den nuvarande ordningen för handläggningen är ändamålsenlig och tillfredsställande ur effek- tivitets- och rättssäkerhetssynpunkt. Om en annan ordning före- slås, ska för- och nackdelar med denna redovisas. Utgångspunkten för kommitténs överväganden ska vara intresset av en effektiv ordning och en mer enhetlig tillämpning. I sammanhanget ska kommittén även ta ställning till om språk- och namnexpertis bör medverka i större utsträckning i handlägg- ningen av mål och ärenden enligt namnlagen. Arbetets bedrivande och redovisning av uppdraget Kommittén ska lägga fram förslag till författningsändringar och andra förbättringsåtgärder som översynen ger anledning till. Kommittén ska redovisa gällande rätt och eventuellt pågående lagstiftningsarbete i andra nordiska länder och i övrigt göra de internationella jämförelser som anses befogade. Vikt ska fästas vid intresset av nordisk rättslikhet. Kommittén ska i den utsträckning som det är nödvändigt inhämta synpunkter från berörda myndigheter och organisationer. Kommittén ska i sitt arbete beakta de förslag som lämnas avseende den internationellt privaträttsliga regleringen av namn- frågor. Kommittén ska hålla sig informerad om det arbete som pågår med en ny varumärkeslag. Kommittén ska även hålla sig informerad om beredningen av betänkandet Ändrad köns- tillhörighet – förslag till ny lag (SOU 2007:16), som innehåller namnrättsliga överväganden. Kommittén ska analysera vilka konsekvenser de förslag som lämnas får för barn. Kommittén ska redovisa de ekonomiska konsekvenserna av de förslag som läggs fram. Om förslagen leder till kostnadsökningar för det allmänna, ska kommittén föreslå hur dessa ska finansieras. Uppdraget ska redovisas . (Ju 2009:17) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om en översyn av namnlagen (dir. 2009:129). Den parlamentariska kommittén har antagit namnet . Kommittén skulle redovisa sitt uppdrag . Uppdraget ska i stället redovisas . Namnlagen (1982:670) Förvärv av efternamn vid födelsen Förvärv av efternamn vid Byte till förälders efternamn, m.m. Byte till makes efternamn Byte till andra efternamn Ändring av efternamns genusform Särskilt skydd för egenartade efter- Föräldraskap enligt 1 kap. 9 § - (jfr ikraftträdande- och § andra stycket, 26 § Förfarandet i mål och ärenden § första och tredje stycket (38 §) Ansökan hos patent- och SOU 2013:35 Bilaga 3 Bilaga 3 SOU 2013:35 Namnlagen (1982:670) Förvärv av efternamn genom §, 14 § första stycket Förvärv av efternamn genom §, 14 § första stycket §, 14 § första stycket Byte till förälders efternamn m.m. §, 14 § första stycket §, 14 § första stycket Byte till makes efternamn Byte till andra efternamn §, 15 § 16-19 §§, 23 a § Särskilt skydd för efternamn §, 34 § andra stycket 31–33 §§ SOU 2013:35 Bilaga 3 Förfarandet i mål och ärenden § första och andra stycket §, 42 § första stycket §, 47 § första stycket Personnamn – En undersökning av svenska folkets inställning attitydundersökning 2012 på uppdrag av I Missiv och frågeblankett1 II Resultattabeller 1 För att förenkla läsningen har kommittén i frågeblanketten fört på siffror som visar den totala andelen svarande, dvs. utan fördelning efter kön, ålder, utbildning och bakgrund. Fråga 1 Vad tycker du om det förnamn som är ditt tilltalsnamn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 2 Skulle du vilja byta eller ändra ditt tilltalsnamn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 3 Varför vill du byta ditt tilltalsnamn? Jag vill ha ett 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 4 Vad tycker du om ditt efternamn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 5 Skulle du vilja byta ditt efternamn? Ja, jag skulle Ja, byta till Ja, men bara Nej, jag har 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 6 Varför vill du byta efternamn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 7 Tycker du att myndigheterna ska säga nej till namn (förnamn eller efternamn) som kan väcka anstöt hos omgivningen? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 8 Tycker du att myndigheterna ska säga nej till namn (förnamn eller efternamn) som kan leda till obehag för den som ska bära namnet? Ja, men bara 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 9 Tycker du att föräldrar ska ha rätt att ge sina söner flicknamn och sina döttrar pojknamn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 10 Hur viktigt är det att makarna i ett äktenskap har samma efternamn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Hur viktigt är det att alla medlemmar i en familj har 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Tycker du att borde ha rätt att byta till efternamnet 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 13 Ska man oberoende av medgivande kunna byta till ett vanligt förekommande efternamn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Ska extremt ovanlig stavning tillåtas i namn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 14b Ska stora och små bokstäver tillåtas blandade i namn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Ska siffror tillåtas i namn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 14d Ska mycket okonventionella förnamn tillåtas? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Ska mycket svåruttalade nya efternamn tillåtas? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 15 Tycker du att mellannamn ska kunna föras vidare som ett vanligt efternamn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 16 Ska namnlagen tillåta dubbelnamn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 17 Bör det vara tillåtet att bilda nya dubbelnamn även då det inte behövs för att visa samhörighet med familj eller släkt? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 18 Tycker du att det ska vara tillåtet att byta till historiskt kända svenska efternamn som ingen längre bär? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 19 Vet du till vilken/vilka myndigheter du ska vända dig om du vill ändra ditt namn? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år Fråga 20 Har du vänt dig till en myndighet i en fråga om namn som avsett dig själv eller din familj? 18 - 30 år 31 - 50 år 51 - 70 år En beskrivning av genomförande och metoder En undersökning av svenska folkets inställning vid () genom‐ förde mars – en enkätundersökning på uppdrag av . Syftet med undersökningen var att få reda på vilka åsikter svenska folket har i namnfrågor. Kommitténs uppdrag är att göra en allmän översyn av namnlagen. Kommittén ska undersöka och beskriva hur lagen tillämpas och mot bakgrund av undersökningen ta ställning till vilka förbättringar som kan åstadkommas, samt föreslå författningsändringar som bedöms vara nödvändiga eller lämpliga. Populationen utgjordes av individer i åldern 18‐70 år. Urvalet bestod av 3 000 personer och det var totalt 1 533 personer som besvarade frågeblanketten, vilket var av urvalet. Resultatet i form av tabeller i Excel‐format samt en datafil i Word‐format med svar på en öppen fråga levererades vecka 22 enligt överenskommelse. Undersökningsledare på var , ansvarade för tabellframställningen och var metodstatistiker. Namn‐ lagskommitténs kontaktperson gentemot SCB var . Populationen, d.v.s. de objekt som man vill kunna dra slutsatser om, utgjordes av personer . För att kunna dra ett urval från populationen skapades en urvalsram som avgränsade, identifierade och möjliggjorde koppling till objekten i popula‐ tionen. Urvalsramen i undersökningen skapades med hjälp av data från Registret över totalbefolkningen (RTB), version 2011‐12‐31. Antalet perso‐ ner i urvalsramen var 6 445 215. Urvalsramen stratifierades efter kön, ålder, utbildning och utländsk/svensk bakgrund. Totalt bildades 36 strata. Från urvalsramen drogs ett stratifierat obundet slumpmässigt urval om 3 000 personer (se tabell 1 nedan). Ett stratifierat obundet slumpmässigt urval innebär att alla objekt inom ett stratum har samma sannolikhet att komma med i urvalet. Urvalsstorleken bestämdes i samråd mellan SCB och kontaktperson. Tabell 1 Population och urval fördelat på stratum Siffra 1 = Kön Siffra 2 = Ålder Siffra 3 = Utbildning Siffra 4 = Utländsk/svensk bakgrund Utländsk/svensk bakgrund 1 Född utomlands eller född i med två utlandsfödda föräldrar 2 Född i med minst en svenskfödd förälder Stratum 1111 = män, 18‐30 år, förgymnasial utbildning, utländsk bakgrund Därefter genomfördes en snabbgranskning av mätteknisk expertis i syfte att minska risken för mätfel. Grundläggande för bra kvalitet i en undersök‐ ning är kvaliteten på de data som samlas in. För att säkerställa att frågorna fungerar så bra som möjligt och enligt den intentionen har blanketten genomgått ett mättekniskt test. Blanketten bestod av 21 numrerade frågor, en av dem hade delfrågor vilket genererade totalt 25 antal frågor. Förutom de variabler som samlades in via frågeblanketten hämtades föl‐ jande variabler från register: Kön, ålder, utbildning och utländsk/svensk bakgrund Referensperiod för enkätfrågor, se bifogad frågeblankett. Med referens‐ period menas vilken tidpunkt svaren avser, t.ex. , , . Frågeblanketterna skickades ut med post. I ett informationsbrev ombads personen att besvara frågorna och skicka svaret till SCB. Det första utskick‐ et genomfördes . Sedan skickades tre påminnelser till dem som inte besvarat frågeblanketten. Ett tack‐ och påminnelsekort (ToP‐kort) skickades . En första påminnelse med ny enkät skickades och en andra påminnelse med ny enkät . Insamling‐ en avslutades . Tabell 2 Beskrivning av inflödet. Uppgiftslämnaren kunde välja att besvara frågorna via pappersblanketten eller via webb. Totalt inom 349 svar via webb. I informationsbrevet kunde uppgiftslämnarna läsa om undersökningens bakgrund, syfte och att undersökningen genomfördes i samarbete mellan och . informerade också om att uppgifter hämtades från Registret över totalbefolkningen (RTB) och att tabeller skulle levereras till för fortsatt bearbetning. Brevet informerade även om personuppgiftslagen samt offentlighets‐ och sekretesslagen och att det var frivilligt att medverka i undersökningen. För att SCB ska kunna lämna ut data från en enkätundersökning krävs informerat samtycke av uppgiftslämnarna. Det innebär att de genom att besvara blanketten och skicka in den godkänner att deras svar komplette‐ ras med de bakgrundsvariabler, och behandlas på det sätt, som beskrivs i informationsbrevet. Datainsamlingen genomfördes av enkätenheten vid SCB. De enkäter som kommit in via post registrerades med hjälp av skanning. Kontroller har genomförts bland annat för att säkerställa så att endast va‐ lida värden förekommer i materialet. SCB kan inte garantera att den utvalda personen själv besvarat frågeblan‐ ketten. Någon kontroll av att rätt person har besvarat frågeblanketten har inte gjorts. Bortfallet består dels av objektsbortfall, som innebär att frågeblanketten inte är besvarad alls, och dels av partiellt bortfall som innebär att vissa frågor i blanketten inte är besvarade. Om bortfallet skiljer sig från de sva‐ rande, med avseende på undersökningsvariablerna, så kan skattningarna som grundar sig på enbart de svarande vara skeva. För att reducera bort‐ fallsskevheten har vikter beräknats med hjälp av kalibrering (se bilaga). Objektsbortfall kan bland annat bero på att uppgiftslämnaren inte är villig att delta i undersökningen, att uppgiftslämnaren inte går att nå eller att uppgiftslämnaren är förhindrad att medverka.