sou · H1B310 · 2013-05-15 00:00:00 — Genom det GEOdatasamverkansavtal har med Lantmäteriet finns möjlighet att det i registret finns uppgifter om berörda fastigheter, lagfaren ägare etc. Vid registrering av uppgift om åtgärdandeförsäkring söker registrator upp rätt fastighet och registrerar aktuella uppgifter. Försäkringsgivaren utför denna registrering. Energideklarationssystemet behöver anpassas med nya fält för de uppgifter som ska registreras, direktåtkomst och behörighetshantering m.m. har översiktligt bedömt kostnaden för detta till (engångskostnad) och en årlig kostnad på 100 000–. och utredningen förordar anslagsfinansiering framför avgiftsfinansiering, dvs. ingen kostnad tas ut av försäkringsbolagen eller av fastighetens eller byggnadens ägare. Motivet är att minimera de administrativa kostnaderna. Exempelvis vid 10 000 registreringar uppgår kostnaden till 10–per registrering. 9.3.5Konsekvenser för husleverantörer och entreprenörer Husleverantörer och entreprenörer ansvarar inte för att teckna den föreslagna åtgärdandeförsäkringen, förutom i de fall de har rollen som byggherre. Eftersom konsumenten ges möjlighet att påverka försäkringsskydd och premie bör det vid val av försäkringsskydd och diskussioner med försäkringsgivare kunna framkomma uppgifter om entreprenörer som är till fördel för seriösa entreprenörer med goda referenser. En konsekvens för husleverantörer och entreprenörer kan dock bli att de i samband med reklamationsärenden möter en aktivare och starkare motpart eftersom byggherren företräds av försäkringsgivare i den nya roll som lagen ger. Här bör påpekas att civil- rättsliga avtalsförhållanden vid byggande inte påverkas av utredningens förslag. För produktion av flerbostadshus som är avsett för hyresrättslägenheter finns inget krav på åtgärdandeförsäkring. Möjligheten att teckna en frivillig försäkring finns dock. Utredningens bedömning är att förslagen inte innebär några konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet eller sysselsättning i olika delar av landet. Förslaget innebär heller inte några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. Den föreslagna regleringen överensstämmer vidare med de skyldigheter som följer anslutning till Europeiska Unionen. 10Frågor som inte behandlats av utredningen Under utredningens gång har vi mött några frågor som vi vill uppmärksamma men inte går närmare in på i utredningen. Vi sammanfattar dessa frågor för fortsatta överväganden. Det kan också vara intressant att få remissinstansernas synpunkter även på detta. Tekniska egenskapskrav i byggregler (BBR) är till stor del uttryckta som funktionskrav. Det innebär att en viss angiven funktion eller egenskap ska uppnås men att den som bygger kan välja vilken teknisk lösning som tillämpas. Tanken är att BBR inte ska hindra utvecklingen av nya tekniska lösningar. ger rådstexter, i anslutning till funktionskraven, vissa råd och exempel på lösningar som normalt medför att avsedd funktion kan uppnås. En byggherre är således fri att välja teknisk lösning så länge denna uppfyller kraven i BBR. I många fall är det dock inte enkelt att bedöma om en annan teknisk lösning än vad som anges i rådstexten kommer att uppfylla ett funktionskrav. Det finns inte heller något prövningsförfarande i PBL för att i tidigt skede inför projektering klargöra om en viss teknisk lösning är godtagbar med hänsyn till samhällets krav. Det som ligger närmast är bedömning inför startbesked om att kraven i PBL med följdförfattningar kan antas bli uppfyllda. Här förefaller dock lagstiftaren ha avsett en mer översiktlig bedömning som tar sikte på uppenbara svårigheter att uppfylla kraven. I avsaknad av en tydlig förhandsprövning kan en byggherre som väljer en annan teknisk lösning än vad som finns i rådstext till funktionskrav, riskera att i ett sent Frågor som inte behandlats av utredningen skede av byggprocessen, eller efter byggnadens färdigställande, få denna lösning underkänd av . För att inte riskera detta väljer byggherren att följa rådstexten, som därmed tenderar att bli normerande på ett sätt som motverkar syftet med funktionskrav. Skulle det vara möjligt att utforma ett system där kraven är utformade som funktionskrav (för att inte hämma utvecklingen av nya tekniska lösningar) men där nya lösningar kan bli föremål för förhandsprövning av en myndighet? Om detta skulle anförtros uppstår frågor om resurser och kompetens hos kommunerna. Dessutom riskerar man att få olika bedömningar hos olika byggnadsnämnder. Det skulle finnas en uppenbar risk för kommunala särkrav i fråga om att tolka BBR – utöver särkrav som innebär att kommunerna ställer andra/högre krav än vad som är reglerat i BBR (se utredningens delbetänkande SOU 2012:86). finns problem med att kommunerna i sin rådgivande och upplysande roll tolkar BBR:s funktionskrav på olika sätt.1 Mot denna bakgrund vore det önskvärt att hitta en form där samhället i förväg kan ge tydliga ställningstaganden till nya tekniska lösningar för att uppfylla gällande funktionskrav – och att dessa besked inte skulle var en fråga. Under utredningens arbete har framförts en idé om att byggherrar skulle kunna få en viss teknisk lösning prövad hos och att där skulle skapas ett register över godkända lösningar. Ett sådant register skulle vara tillgängligt för alla varmed det successivt byggs upp ett urval av godkända lösningar som byggherrar kan ta del av. Detta skulle även underlätta för byggnadsnämnderna som inte skulle behöva ställas inför ibland byggnadstekniskt svåra bedömningar. Omfattningen och utformningen av ett sådant system kräver dock särskild utredning vilket inte varit möjligt inom ramen för vårt arbete. 1 SOU 2012:86. Ökat bostadsbyggande och samordnade miljökrav – genom enhetliga och förutsägbara byggregler. Se bilaga 4 frågorna 16 a och 16 b. Frågor som inte behandlats av utredningen 10.2Krav på kompetens vid byggande/certifiering av entreprenörer I finns inga formella krav på kunskaper, förmåga och lämplighet hos de som anlitas för att utföra byggnadsarbeten. I diskussioner och utredningar kring offentlig reglering av byggande och frågor om kvaliteten hos det som byggs, har framförts idéer om formella kompetenskrav vid byggande. I betänkande Bygg – helt enkelt! (SOU 2008:68) diskuteras ett förslag att en arbetsansvarig skulle ha dokumenterad kunskap, i första hand kännedom om byggregler. Även under arbetet med föreliggande utredning har frågan tagits upp, bland annat vid diskussioner med vår referensgrupp. I bilaga 5 till föreliggande slutbetänkande ger från referensgruppen några reflexioner kring frågan om krav på kompetens hos de som bygger. Införande av någon form av formella kompetenskrav vid byggande kan se ut på många sätt. En variant kan vara krav på certifiering av de som utför byggnadsarbeten. Oavsett hur ett system för kompetenssäkring skulle se ut krävs en särskild utredning utöver det som varit möjligt i vårt arbete. Dessutom kan det vara rimligt att en eventuell sådan utredning inte beslutas förrän det har skett en utvärdering av de ändringar som infördes i PBL avseende byggkontroll. 11.1Förslag till lag om ändring i (2010:900) 1 kap. Syfte, innehåll och definitioner ansvarig entreprenör: Näringsidkare som anlitas av byggherre och som redovisas i kontrollplan och som kan rikta rättelseföreläggande mot. byggkonsument: Byggherre som är fysisk person och som låter utföra byggnadsarbeten för eget boende eller bostadsrättsförening. Förslagen behandlas i avsnitt 4.2. Till paragrafens definitioner förs ansvarig entreprenör och byggkonsument. Med ansvarig entreprenör avses en näringsidkare som har avtal direkt med byggherren och som godtar att kan rikta ett rättelseföreläggande mot sig själv enligt bestämmelserna i 11 kap. 20 § PBL och som i den egenskapen är upptagen i den kontrollplan som fastställs för aktuell byggnadsåtgärd. Av detta följer att en underentreprenör aldrig kan vara ansvarig entreprenör enligt PBL. Begreppet byggkonsument omfattar två olika kategorier av Dels fysisk person som anlitar entreprenörer för att utföra byggnadsarbeten avsedda för personens egna boende, dels bostadsrättsförening som anlitar entreprenörer för att utföra arbeten åt föreningen. Genomförandet av bygg-, rivnings- och markåtgärder Byggherren ska se till att det finns en plan för kontrollen av en bygg- eller rivningsåtgärd som avses i 3 § (kontrollplan) med uppgifter om 1.vilka kontroller som ska göras och vad kontrollerna ska avse, 2.vem som ska göra kontrollerna, 3.vilka anmälningar som ska göras till , 4.vem eller vilka som i förekommande fall har godkänt att vara ansvarig entreprenör för byggnadsarbeten eller för förtillverkade byggelement, 5.vilka arbetsplatsbesök som bör göra och när besöken bör ske, 6.vilket farligt avfall som rivningsåtgärder kan ge upphov till, 7.hur farligt avfall och annat avfall ska tas om hand. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.2. En förutsättning för att rättelseföreläggande ska kunna riktas mot entreprenör är att denne godkänt att så får ske genom att anta funktionen som ansvarig entreprenör samt att detta framgår av kontrollplanen. Byggherren ansvarar för att i förekommande fall redovisa detta i förslaget till kontrollplan som läggs fram till inför kommande tekniskt samråd och beslut om startbesked. I de fall entreprenör(er) inte är utsedd eller anlitade entreprenörer inte åtagit sig rollen som ansvarig entreprenör enligt PBL kommer kontrollplanen inte att innehålla sådan uppgift. För att det ska råda klarhet i ansvarsförhållanden vad gäller rättelse av eventuella byggfel (avvikelser från samhällets krav enligt PBL och föreskrifter meddelade med stöd av PBL) ska byggherren se till att kontrollplanen tydligt visar vilka moment som en viss ansvarig entreprenör är ansvarig för. Vid byggande med förtillverkade byggelement som levereras till byggplatsen kan den som tillverkat byggelementen ikläda sig funktionen som ansvarig entreprenör för enbart dessa byggelement, alternativt för byggelementen och montering av dessa eller enligt annan specificering av ansvarsområdet. Enligt definitionen på ansvarig entreprenör i 1 kap. 4 § följer att kontrollplanens ansvariga entreprenörer inte kan utgöras av underentreprenörer. Vid delad entreprenad så kan kontrollplanen innehålla flera ansvariga entreprenörer vilka var för sig som sidoentreprenörer har sitt definierade ansvarsområde. Vid det tekniska samrådet ska man gå igenom 1.arbetets planering och organisation, 2.byggherrens förslag till kontrollplan, ansvarig entreprenörs skriftliga godkännande och de handlingar i övrigt som byggherren har gett in, 3.hur förekomsten av tänkbart farligt avfall har inventerats, om samrådet avser en rivningsåtgärd, 4.behovet av att gör arbetsplatsbesök eller av andra tillsynsåtgärder, 5.behovet av en åtgärdandeförsäkring eller ett färdigställandeskydd, 6.behovet av utstakning, 7.byggnadsnämndens behov av ytterligare handlingar inför beslut om kontrollplan eller startbesked, och 8.behovet av ytterligare sammanträden. Bestämmelsen behandlas i avsnitten 4.2 och 8.2. Med ansvarig entreprenörs godkännande avses här skriftligt godkännande från entreprenör att ett eventuellt rättelseföreläggande från kan riktas mot denne i fråga om det arbete som entreprenören är anlitad för. Dessa uppgifter som lämnas under samrådet kommer senare att vara styrande för agerande vid beslut om rättelseföreläggande enligt 11 kap. 20 §. Skriftligt godkännande från ansvarig entreprenör som anges i kontrollplan kan ha ingetts med förslaget till kontrollplan eller så upprättas skriftligt godkännande under det tekniska samrådet. På motsvarande sätt som för tidigare byggfelsförsäkring ska vid det tekniska samrådet gå igenom behovet av åtgärdandeförsäkring enligt bestämmelserna i lagen om försäkring för åtgärdande av vissa byggfel. ska med ett startbesked godkänna att en åtgärd som avses i 3 § får påbörjas om, 1.åtgärden kan antas komma att uppfylla de krav som gäller enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, 2.en åtgärdandeförsäkring finns registrerad hos och ett bevis om färdigställandeskydd som avses i 16 § har visats upp för nämnden, om det krävs en sådan försäkring eller ett sådant skydd, Bestämmelsen i 23 § 2 behandlas i avsnitt 8.2. kontroll av att åtgärdandeförsäkring finns görs genom egen tillgång till registret eller att byggherren lämnar ett registerutdrag. 1. fastställa den kontrollplan som ska gälla för åtgärderna enligt byggherrens förslag och det som kommit fram i det tekniska samrådet eller annars i handläggningen av ärendet, med uppgift om vem eller vilka som är sakkunniga, kontrollansvariga eller ansvariga entreprenörer, Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.2. Om byggherren i sitt förslag till kontrollplan angett ansvarig entreprenör för visst arbete och senast vid tekniskt samråd visat upp skriftligt godkännande från entreprenören att denne åtar sig denna roll, ska dokumentera detta i startbeskedet. ska inte göra någon prövning i fråga om ett åtagande från entreprenör att vara ansvarig entreprenör. Till arbetsplatsbesöket ska kallas byggherren, kontrollansvariga och ansvariga entreprenörer. Bestämmelsen är ny och behandlas i avsnitt 4.2. För att byggherre, kontrollansvariga och ansvariga entreprenörer ska få möjlighet att närvara vid besök på arbetsplatsen ska dessa kallas. Detta innebär inte att byggherre eller ansvarig entreprenör har skyldighet att närvara. För kontrollansvarig däremot finns enligt 10 kap. 11 § en skyldighet att närvara vid nämndens arbetsplatsbesök. ska föra protokoll över arbetsplatsbesöket. Protokollet ska skickas till byggherren, kontrollansvariga och ansvariga entreprenörer. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.2. För att ansvariga entreprenörer ska få kännedom om iakttagelser och bedömningar vid besöket ska protokollet skickas till dessa i samma omfattning som till byggherre och kontrollansvariga. En kallelse enligt 30 § ska vara skriftlig och skickas till 2.den eller de kontrollansvariga, 3.den eller de ansvariga entreprenörerna, och 4.övriga som enligt bör ges tillfälle att delta. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.2. kallelse till slutsamråd ska skickas till samtliga sådana entreprenörer som enligt fastställd kontrollplan godtagit att vara ansvarig entreprenör. Tillsyn, tillträde, ingripanden och påföljder För att fullgöra ett rättelseföreläggande enligt denna lag som riktas mot en ansvarig entreprenör ska besluta om tillträde till fastighet och byggnad för den ansvarige entreprenör som ska vidta de åtgärder som avses i föreläggandet. Bestämmelsen är ny och behandlas i avsnitt 4.2. Ett rättelseföreläggande mot ansvarig entreprenör förutsätter enligt 11 kap. 20 § andra stycket att fastighetens eller byggnadens ägare har godkänt att så får ske. Om efter ett sådant medgivande beslutar att förelägga ansvarig entreprenör att vidta rättelse ska besluta att ansvarig entreprenör ska ha tillträde till den fastighet och byggnad som föreläggandet avser. Med beslutet om tillträde ska säkerställas att ansvarig entreprenör har befogenhet att fullgöra rättelsen. Enligt 11 kap. 20 § fjärde stycket ska ägare till fastighet eller byggnad som berörs av ett rättelsebeslut mot ansvarig entreprenör informeras om beslutet. Med samtida beslut om tillträde enligt 11 kap. 8 a § får fastighetens och byggnadens ägare vetskap om att entreprenören har rätt att vistas på platsen. Om det på en fastighet eller i fråga om ett byggnadsverk har vidtagits en åtgärd i strid mot denna lag eller föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, får förelägga den som äger fastigheten eller byggnadsverket att vidta rättelse inom (rättelseföreläggande). Om åtgärden har vidtagits vid nybyggnad av bostadshus för byggkonsument eller vid tillbyggnad, ombyggnad eller annan ändring av bostadshus för byggkonsument ska efter godkännande från den som äger fastigheten eller byggnaden i stället förelägga ansvarig entreprenör enligt kontrollplan. Ett föreläggande mot ansvarig entreprenör förutsätter att enkelt kan fastställa vilken ansvarig entreprenör som vidtagit den åtgärd som ska rättas och att det kan antas att denne kan nås med skälig arbetsinsats. Ägare av fastigheten eller byggnaden ska informeras om beslutet att rikta föreläggandet mot ansvarig entreprenör. Kan inte efter föreläggande mot ansvarig entreprenör få till stånd rättelse inom skälig tid får rikta föreläggandet mot den som äger fastigheten eller byggnaden. får inte besluta om ett föreläggande om det har förflutit från överträdelsen. Den tioårsgräns som anges i sjätte stycket gäller inte om överträdelsen är att någon olovligen har tagit i anspråk eller inrett en bostadslägenhet för ett väsentligen annat ändamål än bostadsändamål. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.2. Av paragrafens andra stycke framgår i vilka situationer ett rättelseföreläggande mot ansvarig entreprenör kan bli aktuellt. I och med definitionen av begreppet bostadskonsument i 1 kap. 4 § blir innebörden av 11 kap. 20 § andra stycket att beslut om rättelse kan riktas mot ansvarig entreprenör i följande olika fall; a)fysisk person låter uppföra bostadshus för eget boende b)fysisk person låter flytta bostadshus för eget boende till ny plats c)fysisk person låter vidta tillbyggnad, ombyggnad eller annan ändring av en- och tvåbostadshus d)bostadsrättsförening låter uppföra bostadshus e)bostadsrättsförening låter flytta bostadshus till ny plats f)bostadsrättsförening låter utföra tillbyggnad, ombyggnad eller annan ändring av bostadshus Paragrafens andra stycke klargör även huvudregeln att ska rikta ett föreläggande mot ansvarig entreprenör enligt fastställd kontrollplan om fastighetens eller byggnadens ägare medger detta. Om sådant medgivande inte lämnas ska beslutet om rättelse riktas mot ägaren. I paragrafens tredje stycke anges tillåtna undantag från nyssnämnda huvudregel. Första undantaget är att byggfelet är av sådan art att det är svårt att fastställa ett ensidigt ansvar från en viss ansvarig entreprenör. Det kan vara svårt att klargöra vilken av flera entreprenörer som orsakat byggfelet eller så är felet en samlad effekt av flera entreprenörers arbeten. Syftet med denna regel är dels att skapa en rättssäker situation för entreprenören, dels att begränsa utredningsarbete. Andra undantaget avser situationen då det visserligen kan fastställas vilken ansvarig entreprenör som vidtagit åtgärden och orsakat felet men att denne i praktiken är svår att nå. Avsikten med denna andra undantagsregel är att begränsa arbete med att nå fram till svårfunnen entreprenör för att i stället snabbt kunna rikta föreläggandet mot fastighetens eller byggnadens ägare. I fjärde stycket stadgas att ägare av den fastighet eller byggnad som föreläggandet avser ska underrättas om beslutet att rättelseföreläggande riktas mot ansvarig entreprenör. Detta ska ske trots att ägaren – som förutsättning för beslutet – tidigare lämnat sitt medgivande. Det är först i och med rättelsebeslutet som ägaren ser den exakta innebörden av föreläggandet. Trots tidigare medgivande om att rikta föreläggandet mot ansvarig entreprenör kan ägaren överklaga det slutliga rättelsebeslutet om ägaren anser att det sakliga innehållet i rättelsekravet inte kan godtas. Femte stycket tillåter att ett föreläggande riktas om från ansvarig entreprenör till fastighetens eller byggnadens ägare om det framstår som sannolikt att entreprenören inte kommer att vidta rättelse inom den tid som krävs. Entreprenören kanske inte visar några tydliga tecken på att vidta rättelse trots att har förenat föreläggandet med vite enligt 11 kap. 37 § eller har förvarnat om beslut att genomföra åtgärden på den försumliges (ansvarige entreprenörens) bekostnad enligt 11 kap. 27 §. Ändringen i sjunde stycket är endast redaktionell. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller för ärenden som har påbörjats före den De nuvarande bestämmelserna i ska gälla i ärenden som har inletts före lagens ikraftträdande. 11.2Förslag till lag om försäkring för åtgärdande av vissa byggfel Tillämpningsområde, definitioner m.m. En åtgärdandeförsäkring ska finnas vid nybyggnad, tillbyggnad och ombyggnad av en- och tvåbostadshus samt vid nybyggnad av flerbostadshus som är avsett för bostadsrättsförening eller för ägarlägenhetsfastigheter. En åtgärdandeförsäkring ska även finnas när byggnad som huvudsakligen används eller har använts för annat ändamål än bostad, inreds för eller ianspråktas som en- och tvåbostadshus eller flerbostadshus som är avsett för en bostadsrättsförening eller för ägarlägenhetsfastigheter. Trots första stycket behöver en åtgärdandeförsäkring inte finnas om byggkostnaden inte överstiger tio prisbasbelopp beräknat enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken (2010:110) eller för nybyggnad, tillbyggnad och ombyggnad av en- och tvåbostadshus där byggnadsarbetet huvudsakligen utförs av byggherren själv för det egna boendet. När åtgärdandeförsäkring krävs enligt första och andra styckena ska denna vara registrerad enligt 3 § för att startbesked ska kunna ges i enlighet med 10 kap. 23 § (2010:900). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.2. Paragrafen anger i vilka situationer en åtgärdandeförsäkring ska finnas. För nyproduktion eller om- och tillbyggnad av flerbostadshus för hyresbostäder behövs inte åtgärdandeförsäkring tecknas. Däremot krävs åtgärdandeförsäkring vid nyproduktion av flerbostadshus avsedda för bostadsrättsföreningar och för nyproduktion för ägarlägenhetsfastigheter. I bestämmelsen görs ingen skillnad mellan fritidshus och permanentboende utan i stället införs i tredje stycket en beloppsgräns avseende byggkostnaden för att fastslå i vilka situationer försäkring krävs. För ägarlägenhetsfastigheter och bostadsrättsföreningar är huvudregeln att åtgärdandeförsäkring krävs vid nyproduktion, men inte vid ombyggnad eller tillbyggnad. När byggnad som använts för annat än bostadsändamål byggs om till bostadsrätter eller ägarlägenhetsfastigheter krävs dock åtgärdandeförsäkring. Exempel på sådana ombyggnationer är när parkeringshus, industribyggnader och liknande byggs om till bostadsrättslägenheter eller ägarlägenhetsfastigheter. Däremot krävs inte försäkringen om den övervägande delen av den befintliga byggnaden redan används för bostadsändamål. I tredje stycket anges vid vilken kostnadsnivå kravet på åtgärdandeförsäkring inträder. Dessutom ges undantag för kravet på försäkring vid nyproduktion av en- och tvåbostadshus där byggnadsarbetet utförs av byggherren själv för sitt eget boende. Kravet är dock att merparten av det praktiska byggnadsarbetet utförs av byggherren personligen. I fjärde stycket tydliggörs att den obligatoriska åtgärdandeförsäkringen måste ha tecknats och vara registrerad för att startbesked ska kunna ges enligt plan- och bygglagens bestämmelser. I denna lag avses med byggherre: den som för egen räkning utför eller låter utföra projek- terings-, byggnads-, rivnings- eller markarbeten, byggkostnad: den sammanlagda kostnaden för markarbete, byggnadsarbete, material och projektering, exklusive kostnad för markförvärv och kommunala avgifter, försäkringsgivare: den som tillhandahåller och tecknar åtgärdandeförsäkring, försäkringshavare: den som äger bostadshus, ägarlägenhetsfastighet eller gemensamhetsanläggning för ägarlägenhetsfastigheter för vilket det finns åtgärdandeförsäkring registrerad, nybyggnad: uppförande av en ny byggnad, ombyggnad: ändring av en byggnad som innebär att hela byggnaden eller en betydande och avgränsbar del av byggnaden påtagligt förnyas, tillbyggnad: ändring av en byggnad som innebär en ökning av byggnadens volym. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.2. Definitionerna av begreppen byggherre, nybyggnad, ombyggnad och tillbyggnad är desamma som i PBL, förutom begreppet ny- byggnad där bestämmelsen till skillnad från PBL:s definition inte omfattar flyttning av byggnad. Byggherren ska se till att det finns en åtgärdandeförsäkring om det krävs en sådan enligt denna lag.