sou · H1B366 · 2013-09-11 00:00:00 — största dagstidning är Neue Kronenzeitung, som trycks i cirka en miljon exemplar , varav ungefär 820 000 säljs till fullpris. Volymen innebär att tidningen enskilt kontrollerar av marknaden för betalda dagstidningar. Återstående av den nationella upplagan fördelas på 15 titlar, vilket inkluderar all dagstidningsutgivning på nationell, regional och lokal nivå (se tabell 4.11). De viktigaste tillskotten till den österrikiska dagstidnings- marknaden är gratistidningarna (2004) och Österreich (2006). Tidningarna har överlevt på en hårdnande annonsmarknad och deras upplagor är med vardera drygt 500 000 dagliga exemplar ungefär hälften så stora som Neue Kronenzeitung. Österreich, som särskilt riktar sig mot en yngre publik , trycks i färg och distribuerar en stor del av sin upplaga gratis i stadskärnorna. Dess grundare och ägare, bröderna , är bland annat kända för att tidigare ha förnyat den österrikiska magasinsmarknaden genom sitt tidskriftsförlag som är sålt till tyska . I skiljer man mellan nationell och regional dagspress. Den nationella pressen består av sju titlar (inklusive Österreich), alla med huvudstaden som utgivningsort. Fyra av dessa är tabloider medan återstående tre placeras i ett kvalitetssegment som liknar den svenska morgonpressen (Die Presse, , ). I kvalitetssegmentet sägs konkurrensen mellan tidningarna ha höjt den journalistiska nivån och lansering av den , (modellerad efter ) sägs även ha höjt den ekonomiska nyhetsbevakningen. är det österrikiska tidningshuset majoritetsägare i Wirtschaftsblatt. Den regionala pressen agerar, liksom i , på tydligt avgränsade geografiska marknader. I endast två regioner kan man finna ägarkonkurrens, så i typscenariot finns en regional utgivare i varje provins (Bundesland) där denna aktör ger ut en, två eller tre olika tidningstitlar. Många av de mindre titlarna har upplagor under 10 000 exemplar och ses främst som medel att hindra konkurrenter från att etablera sig. Den regionala pressen utmanas främst av största tidning, Neue Kronenzeitung, som har börjat ge ut regionala editioner. I åtta av totalt nio provinser har dessa editioner lyckats matcha den tidigare regionala marknadsledaren. Källa: WAN-IFRA, 2012a. Marknadskoncentrationen i den österrikiska dagspressen ses som bekymmersam. I synnerhet är det Neue Kronenzeitungs stabila grepp om både läsar- och annonsmarknaderna som begränsar möjligheterna för konkurrerande tidningsprodukter att etableras.78 Dagspressen dominerar den österrikiska annonsmarknaden där den fick mer än en fjärdedel av de totala annonsinvesteringarna 2011.79 Merparten av dessa går till den nationella pressen medan regionala tidningar och gratistidningar får nöja sig med en mindre del. Tv har en annonsmarknadsandel på medan 78Seethaler & Melischek, 2006. 79Media , 2012; VÖZ, 2011. onlineannonseringen i fortfarande visar blygsamma siffror (). har dagspressen tappat kraftigt i sin totala upplaga (-). Trots detta är räckvidden fortfarande bland den vuxna befolkningen (). I upplagenedgången har den regionala pressen klarat sig bäst, men precis som i flera av de nordiska länderna är den generella trenden att prenumererade och hemburna tidningar (av totalupplagan) klarar sig bättre än lösnummersålda. De senare har tappat . Onlinemediernas tillväxt har tilltagit och den genomsnittliga dagliga internetanvändningen har ökat från av befolkningen 2011. public service-operatör är den nyhetssajt som har störst månatlig räckvidd (). Dagspressens sammanlagda internet-räckvidd är , men deras digitala närvaro, särskilt i mobila medier, utökas i takt med att fler och fler använder läsplattor och smartphones. Det ekonomiska stödet till pressen introducerades av den socialdemokratiska majoritetsregeringen ledd av förbundskansler . har systemet modifierats vid ett flertal tillfällen: 1976, 1980, 1985, 1992 och 2004. Den nuvarande regleringen reflekterar på så vis både pressens nuvarande situation och dess historiska utveckling under närmare . De största systemförändringarna har skett . Presstödssystemet skapades 1975. Behovet motiverades mot bakgrund av det nya mervärdesskattesystem som införts. Mervärdesskatteuttaget skapade nya kostnader för dagspressen, vilken redan hade ekonomiska problem och med sjunkande upplagor och tidnings- nedläggning som följd. Från politiskt håll ansågs därför att en ekonomisk kompensation var nödvändig. Det regionala mångfaldsstödet infördes . Trenden, som gick mot ökad marknadskoncentration, uppköp och samman- slagningar, skapade en oro över bristen på framtida mångfald inom pressen. Det stöd som infördes riktades mot de regionala tidningarna och tog sikte på deras icke marknadsledande andra- tidningspositioner gentemot storstadspressen både med avseende på läsare och annonsörer. fanns ett mindre stöd för journalistisk utbildning och pressklubbar. Detta utvecklades till ett mer omfattande anställningsstöd där tidningar kompenserades med en tredjedel av lönen för nyexaminerade journalister () och halva lönen för utrikes- korrespondenter (). Dessutom instiftades ett stöd för att stödja dagstidningsläsning i skolor samt ett forsknings- stöd. Forskningsprojekt som fått stöd av kostnaderna har bland annat behandlat frågor om självreglering, copyright och elektroniska arkiv samt journalistiska arbets- förhållanden. trädde den nuvarande österrikiska presstödslagen i kraft. I samband med detta flyttades den administrativa makten över det finansiella stödet till tryckta medier från federal nivå till Österrikes kommunikationsmyndighet.80 Sammanfattningsvis finns det tre olika stöd: ett generellt distributionsstöd till fler- och fådagarstidningar, ett särskilt stöd som syftar till att bevara den regionala mångfalden i pressen samt ett åtgärdsprogram som syftar till att höja dagspressens framtida kvalitet och konkurrenskraft. Kvalitetsstödet innehåller i sin tur ett antal olika verktyg: -Stöd för utbildning av nya journalister, som kan sökas av utgivare av fler- och fådagarstidningar. -Ett stöd för anställning av utrikeskorrespondenter. -Stöd för tidningsanvändning i skolor (av ordinarie försäljningspris), vilket ges till tidningar som förser skolor med friexemplar. -Stöd för tillämpad forskning inom dagspressområdet. delades ut i presstöd. Ungefär hälften av detta belopp delas mellan de sju regionala titlarna inom ramen för mångfaldsstödet. Distributionsstödet uppgick till strax 80 KommAustria, 2012. fördelat på 49 titlar, medan 65 mottagare av kvalitetsstöd kvitterade ut sammanlagt . Man kan därmed säga att det österrikiska stödet är tämligen generellt till sin karaktär där i stort sett alla nyhetsmedier inom ett utvalt målsegment kvalificerar sig för stöd. Officiellt tillämpas inget indirekt presstöd i . Däremot gäller kulturmervärdesskatt, , på nyhetstidningar. Källa: KommAustria, 2012. 4.5.4Den presspolitiska utvecklingen i har presstödssystemet i genomlysts i ett flertal utredningar och utvärderingar, t.ex. KommAustria 2006. En fråga som debatterats är pressens fria ställning gentemot staten och i synnerhet ett behov av ökad insyn i de reklaminvesteringar som staten och myndigheter gör i medieföretagen. röstade parlamentet igenom en ny lagstiftning med syfte att säkra en ökad transparens i den offentliga upphandlingen av kommersiella kommunikationsprodukter och medietjänster. Bakgrunden är en utbredd åsikt att den offentliga sektorns annonsköp kan ha skapat konkurrensstörningar och att det dessutom kan ha påverkat det redaktionella oberoendet inom de berörda mediehusen. ska därför alla offentliga institutioner och företag ägda av dessa kvartalsvis offentliggöra kostnaden för sina annonsköp, samt antalet offentlig- göranden som publicerats mot denna betalning. Lagen reglerar också att innehållet i dessa publiceringar ska falla inom den offentliga institutionens verksamhetsramar och därmed inte kunna användas för att stödja enskilda politiker eller deras partier. Presstödssystemet är under pågående utredning. Den social- demokratiske (SPÖ) statssekreteraren för mediefrågor tillsatte en expertgrupp ledd av , professor vid , för att utvärdera systemets funktioner och deras effektivitet. Syftet med gruppens arbete är att föreslå eventuella förändringar eller kompletteringar till presstödslagstiftning. Gruppens slutrapport ska publiceras . Baserat på rapporten förväntas regeringen presentera ett nytt lagförslag . presenterade expertgruppen en delrapport som gav indikationer om slutrapportens riktning.81 Den ekonomiska analysen fastslår att den österrikiska marknaden är starkt konsoliderad, vilket tar sitt uttryck i hög ägarkoncentration på utgivarsidan och en låg utbudsmångfald mätt i antalet tidnings- titlar. Studien förklarar detta med de etableringshinder i form av höga fasta kostnader som möter nya tidningar i kombination med en mättad konsumentmarknad. Resultatet är enligt studien att konkurrens alltmer sker på det logistiska och affärsstrategiska planet snarare än på den journalistiska, innehållsmässiga. I rapporten föreslås att stöd även bör ges till digitala tidningar. I likhet med de slutsatser som dragits i flera andra länder anser man att mångfaldsbegreppet måste breddas till att inbegripa kvalitets- journalistik i olika distributionskanaler. Det noteras även att det kan vara aktuellt att stödja specifika projekt som är av demokratisk relevans, vilket exempelvis kan inkludera olika former av medborgarjournalistik. Sammanlagt föreslås en stödnivå på i systemet, vilket är en höjning på från dagens nivåer. Vidare anser expertgruppen att ett övergångsstöd för dagspressens digitalisering ska införas . Detta skulle innebära en kostnad på ytterligare . Trots att inga slutliga rekommendationer har presenterats har aktiviteten höjts hos många intressegrupper. Från vissa håll har realismen i de föreslagna stödbeloppen ifrågasatts. Statssekreteraren har kommenterat expert- gruppens delrapport i försiktigt positiva ordalag, men fasthåller att finansieringen egentligen inte är det största hindret. Man måste hitta en modell som har ett brett stöd och som kan vinna enkel majoritet i . Snarare än en kostnadsfråga är 81 , 2012. det således en principiell fråga om mediestödets framtida roll och inriktning. Flera av de branschintressenter inom dagspressen som kommenterat rapporten har varit positiva till ökningen i presstöds- anslaget och har välkomnat ett ökat fokus på branschutveckling, med transparens och effektivitet som ledord.82 har uttryckt sitt gillande för den presstödsmodell som föreslagits i , vilken bland annat innebär ökat stöd till digitala medier. Bland riksdagspartierna är det , De gröna, som tydligast drivit frågan om ett medieneutralt stöd som lika gärna kan gå till att stödja redaktionellt innehåll även i kommersiella etermedier, onlinemedier och gratis- tidningar. Det konservativa partiet har pekat på avsaknaden av ett stöd till tryckta minoritetsmedier. Överlag har en rad observatörer pekat på att mediestödsfrågan bör breddas och att det finns en rad områden som inte inkluderats i debatten. Däribland finns den årliga finansieringen av public service (ORF) på , de som offentliga institutioner lägger på reklamköp i kvällspressen (boulevardpressen), samt de som tidningarna betalar i reklamskatt. Den franska tidningsmarknaden brukar delas in i tre segment.83 Den nationella pressen som består av 24 titlar, däribland Le Monde (334 000), (325 000) och sporttidningen (296 000) (se tabell 4.13). Det nationella segmentet hade 2010 en sammanlagd upplaga på 2,7 miljoner exemplar. Den regionala dagliga pressen består av 61 tidningar och hade en sammanlagd upplaga på 5,14 miljoner exemplar. Däribland finns största tidning med en upplaga på 767 000 exemplar och över 2,4 miljoner läsare samt Sud (294 000). Vad gäller den nyhetsinriktade veckopressen inbegriper marknadssegmentet totalt 22 nationella titlar och ett stort antal lokala tidningar, specialtidningar och fackpress. 82Murschetz, 2013. 83WAN-IFRA, 2012a; Pasquier & Lamizet, 2010. Källa: WAN-IFRA, 2012a. Utöver de betalda dagstidningarna finns även dagliga gratistidningar, 20minutes utkommer i 13 editioner (över 1 miljon exemplar), Direct i 12 editioner (918 000) och Metro i 10 editioner (747 000).84 Framtiden för den franska dagspressen uppmålas ofta som mörk.85 Tidningsläsandet sjunker i , om än inte i samma takt som i många andra länder (se tabell 4.2). Värst drabbad är den nationella pressen som har en viktig symbolfunktion i . Den ledande dagstidningen i det nationella segmentet, le Figaro, gjorde 2007 en förlust på . Flera andra tidningar söker nya ägare, men processen går trögt då många dras med hög skuldsättning. har den regionala pressen klarat sig bättre och därmed gradvis stärkt sin position på den franska tidnings- marknaden gentemot den parisbaserade och opinionsbildande nationella pressen. Bäst går det för den nationella delen av veckopressen som har trotsat den generella branschutvecklingen och visat upplageökningar 20062011. Trots upplagenedgången har antalet dagstidningstitlar varit totalt sett oförändrat , medan antalet fådagarstidningar har sett en relativt kraftig ökning av antalet titlar. har observatörer noterat svårigheter för den franska pressen att utveckla digitala verksamheter.86 Detta har bland annat 84WAN-IFRA, 2012a. 85Till exempel Medioni & Truffy, 2011. 86Medioni & Truffy, 2011. härletts till tidningsledarna, journalisternas utbildning och ett motstånd från starka fackförbund. Överlag har en ökad internationell närvaro noterats på den franska marknaden, men det är särskilt de digitala aktörerna, som Google, som dragit till sig uppmärksamheten. Röster har höjts för att lagstiftningsvägen skydda den franska dagspressen även i den digitala världen. är känt för att ha mest komplexa och finansiellt största presstöd. Detta innefattar ett 20-tal olika stödformer till ett sammanlagt årligt värde av över en miljard euro.87 I motsats till det svenska selektiva presstödet är inga dagstidningar uteslutna från stödsystemet i . Stödets huvudsakliga målsättning är att tillgängliggöra information för medborgarna, att stimulera deras deltagande i det offentliga samtalet, samt att stödja en mångfald av tidningstitlar och åsikter i medielandskapet.88 Det franska presstödet har en 70-årig historia, vilket gör det äldre än de nordiska motsvarigheterna. Det infördes därmed redan innan man började tala om pressdöd eller marknadskoncentration i tidningsbranschen. började man understryka vikten av pressens oberoende och mot bakgrund av detta beslutades om olika former av finansiella lättnader. Till en början handlade det om olika former av distributionsstöd och subventionerade portotariffer som skulle hjälpa dagspressens utgivning och spridning. därefter fick tidningarna också sina första indirekta stöd i form av skattelättnader. I samband med införandet av direkta presstöd i och fick även 1973 sitt direktstöd som motiverades som en mångfalds- främjande åtgärd. ökade stöden stadigt, både i antal och omfång, för att nå fram till den så kallade Sarkozy-planen som med stora punktinsatser var ämnad att avvärja den kris dagspressen, trots stödet, befann sig i. Det direkta och indirekta presstödet omfattade 2010 sex olika åtgärdskategorier, vilka kan brytas ned i 20 olika stödinstrument. I tabell 4.14 redovisas hur dess stöd har utvecklats 20082010. 87Truffy, 2011. 88Cardoso, 2010. Källa: Cardoso, 2010. Av tabellen framgår att distributionsstödet var , pluralismstödet , moderniseringsstödet och övriga direkta stöd . av de indirekta stöden uppgick till för den reducerade mervärdesskatten och för övriga skattelättnader. 4.6.3Den presspolitiska debatten i Den franska staten har varit mycket aktiv i att ingripa på medieområdet, vilket förutom pressen även inkluderar tv, radio och internet. På initiativ av president anordnade tidningsbranschen och regeringen samtal för att komma till rätta med pressens problem (Etats généraux de la presse). De rundabordsdiskussioner, analyser och rapporter som följde samlades i en grönbok89 och resulterade i ett särskilt åtgärds- program för dagspressen värt utöver det ordinarie presstödet. Åtgärderna inkluderade sänkta distributionsavgifter och portokostnader samt stora offentliga annonsinvesteringar i dagspressen.90 Man lanserade inom ramen för programmet gratis- prenumerationer på dagstidningar en gång till cirka 100 000 unga i åldrarna . Kritiker varnade för hur detta påverkade oberoendet mellan staten och pressen i tider då marknaden fortsatte att koncentreras och då presidenten hade personliga relationer till ägarna av några av de största nationella tidningarna (Lagardère) och (). Trots att åtgärdsprogrammet lanserades som en livlina för pressen har det inte lyckats hejda den negativa utvecklingen. Med andra ord har inte enskilda stödåtgärder kunnat lösa de problem för pressen som är av en mer strukturell karaktär med tekniska förändringar och förändrade konsumtionsmönster. Efter Etats Généraux de la Presse gav president uppdraget till , konsult och tidigare ordförande för , att göra en översyn av det statliga presstödet och föreslå reformåtgärder. Hans rapport levererades och innehöll skarp kritik av det befintliga systemet. slog fast att pressen genom stödet har hållits i ett permanent artificiellt livsupprätthållande tillstånd.91 Nära 80 89Spitz, Frappat, de Puyfontaine, Patino, & Dufour, 2009. 90Chrisafis, 2009. 91Cardoso, 2010. procent av stödet används för att täcka driftskostnader och används till investeringar. Inom den breda opinions- bildande pressen hade inga nya titlar skapats som inte var beroende av presstöd. I likhet med flera tidigare utredningar drogs därför slutsatsen i att statsstödet hade eliminerat dagspressens incitament att hitta nya och mer bärkraftiga finansiella strategier. Cardoso föreslog 15 åtgärder som skulle minska presstödets omfattning och ställa högre krav på innovation och förnyelse i pressektorn. I huvudsak kretsade utredningens förslag kring att innovation blir ett grundläggande krav för presstöd, att stöd ges för olika former av förnyelseprojekt, samt att staten ställer högre krav på transparens och redovisnings- skyldighet i hur stödpengar används och vilka resultat som åstadkoms. Kort sagt ansåg utredningen att staten måste lägga större ansvar på tidningarna själva att förnya sina affärsmodeller. Efter Cardosorapporten har tillträtt som president. Indikationerna tyder på att han har mindre reformvilja än sin företrädare. presenterade Hollandes social- demokratiske partikollega, parlamentsledamoten , en rapport om presstödet. Även han slog fast att systemet var ineffektivt, men gjorde bedömningen att det var svårt att minska stödet eftersom pressens stödbehov var så stort. Hans rekommendation var ändå att göra en omprioritering av stöd- behovet i pressektorn och gynna de områden som är särskilt viktiga för mångfalden, exempelvis medborgarjournalistiken.92 Dagspressens nedgång är ett fenomen som är gemensamt för i stort sett hela den industrialiserade världen. De stora upplage- nedgångarna har skett främst i länder med starka dagstidnings- traditioner där dagspressen länge har haft en central position i medielandskapet. De nordiska länderna är just sådana marknader där fallhöjden är hög när publiken ändrar sitt mediekonsumtions- mönster. Mot bakgrund av denna utveckling har den samtida press- politiska utvecklingen granskats i ett fem länder: , , , och . I grunden står länderna inför liknande problem, men i sina överväganden har varje land haft 92 Françaix, 2012. att förhålla sig till sin egen specifika marknad och sin egen presspolitiska historia. Redan i vårt nordiska närområde har detta lett till vitt skilda vägval. I anser man att staten har ett stort ansvar att även fortsättningsvis stödja tidningsbranschen med relativt stora presstöd. I har man gjort en omfattande omläggning av presstödssystemet då man anser att staten bör ta ett stort och aktivt ansvar genom att stödja redaktionell nyhets- produktion oavsett publiceringsform. har valt att i stort sett avveckla det statliga stödet till kommersiell medieproduktion. Alla de tre nordiska grannländerna har gjort eller kommer att genomföra stora förändringar i sina presstödssystem . Det är ännu för tidigt att uttala sig om några effekter eller praktiska erfarenheter av dessa förändringar. Här följder en kort sammanfattning av de breda mediepolitiska trender och frågeställningar som sammanlänkar den mediepolitiska debatten i de studerade länderna, samt hur tolkningarna av och lösningarna på dessa problem skiljer sig länderna emellan. Presstödsdebattens tidigare fokus på lokal och regional mångfald har varit grundläggande i de flesta länders presstödssystem. I takt med den breda upplagenedgången inom dagspressen har detta fokus gradvis bytts mot en diskussion om vem som säkrar framtidens kvalitetsjournalistik och nyhetsbevakning ur ett mer generellt perspektiv. I exempelvis , och har landsortspressen en viktig funktion, vilket innebär att mönstret för dagstidningskonsumtionen till stor del har varit geografiskt betingat. Ur detta perspektiv har nordiskt presstöd historiskt haft en uttrycklig målsättning att stödja och bevara en mångfald av konkurrerande tidningstitlar på regional och lokal nivå. Även har utformat ett speciellt stöd för regionala titlar, men då med syftet att bevara en handfull regionala röster som kan balansera de nationella titlarnas starka marknadsdominans. Detta till trots har den regionala mångfalden försvagats. Den block- bildning och ägarkoncentration som vi i sett under ett drygt decennium har pågått på ett liknande sätt i exempelvis och . De lokala och regionala mediemarknaderna håller på att få en annan karaktär med ett fåtal ägare som kontrollerar större marknadsområden genom alltmer samproducerade tidningstitlar. takt med denna utveckling mot marknadskonsolidering har frågan om regional tidningsmångfald gradvis övergått till bransch- övergripande frågeställningar. Är papperstidningen viktigare att stödja än andra kommersiella nyhetsmedier? Om inte tidningarna själva klarar av att förnya sina intäktsmodeller – vilken roll har då staten framgent att trygga tidningarna och/eller den demokratiska funktion som deras arbete fyller? I grunden finns frågan vem som ska säkra framtidens kvalitetsjournalistik. Bland de studerade länderna är det danska redaktionsstödet den tydligaste rörelsen i denna riktning, där man i första hand avser att stödja journalistisk verksamhet snarare än tidningars spridning. Även den norska pressutredningen lade ett förslag om ett redaktionsstöd, vilket delade ledamöterna i två läger. I har man ett särskilt kvalitetsstöd som syftar till att anställa fler reportrar och utlandskorrespondenter inom dagspressen. 4.7.2Transparens, effektivitet och ökat fokus på branschutveckling I takt med att läsarna överger papperstidningen har annons- intäkterna minskat och tidningarna har haft allt svårare att hålla uppe prenumerationsintäkterna. Trots att många tidningar numera attraherar stora läsarskaror i digitala kanaler har man haft svårt att kapitalisera på dessa. De flesta länder värjer sig mot tanken på presstödet som ett generellt branschstöd för att hålla tidningarna vid liv. Allra tydligast uttrycks dessa tankar i den franska Cardoso- utredningen. På en mer teknisk nivå förs diskussioner om hur presstödet kan bli mer effektivt, utvecklingsinriktat och demokrati- främjande snarare än konserverande (t.ex. och ). I flera länder (, och ) har utredningar pekat på att både det direkta och indirekta presstödet genom sin konstruktion och fokus på tryckta tidningar har försvårat en nödvändig anpassning till publikens nya konsumtions- mönster. Mervärdesskattesatser har gynnat fortsatt pappers- tidningsutgivning, presstöd har baserats på distribuerade pappersupplagor och innovationsstöd har begränsats till att gälla enbart pappersbaserad tidningsutveckling. I finns nu ett beslut på att framtidens innovationsstöd ska vara riskvilligt och våga låta tidningar ge sig ut på oprövad mark.