sou · H1B351 · 2013-08-12 00:00:00 — I de tjänster som distribuerar data som anpassats för kartor i olika skalområden byggs ofta in utskriftsfunktioner där användaren själv väljer önskat utsnitt och skapar sin egen karta för utskrift, s.k. print on demand lösningar. Geodata i den senaste versionen kan distribueras till olika applikationer i datorer eller mobiltelefoner etc. som visnings- och Produktion, användning och förmedling av geografisk information Tjänsterna kan bestå i kartbilder (WMS2) eller nedladdade data (WFS3). 5.2Exempel på teknik för lägesbestämning och navigering har det amerikanska satellitpositioneringssystemet GPS byggts upp. Ett ytterligare system för satellitpositionering är det ryska GLONASS (GLObalnaja NAvigatsionnaja Sputnikovaja Sistema). I håller ytterligare ett system för satellitnavigering på att utvecklas, . Arbetet sker på uppdrag av Europeiska unionen (EU) och (). Även och håller på att ta fram egna system med navigationssatelliter. Samlingsnamnet för samtliga system är GNSS. Systemen innebär att användaren har en mottagare som samlar in signaler från satelliterna vilket ger en lägesbestämning. När lägesbestämningen sparas inrättas en databas. Genom GPS-tekniken har lägesnoggrannheten kunnat förbättras avsevärt. Den tekniska utvecklingen har dessutom bidragit till en ökad möjlighet att lagra mer data och att i större utsträckning kunna bearbeta data. Fjärranalys har ett särskilt stort värde inom miljö-, klimat- och säkerhetsarbetet och används som verktyg för övervakning av miljön på global, regional och lokalnivå. Med fjärranalys insamlas och bearbetas data från satellit eller luftburna instrument. På europeisk nivå pågår bl.a. ett program med detta syfte, , som närmare berörts i avsnitt 5.6. Exempel på när privatpersoner kommer i kontakt med GNSS är genom mobila applikationer. Det kan vara fordonsnavigeringssystem och positionering i kartor, i mobila applikationer och s.k. geotagging av bilder i kameror. Alla s.k. smarta telefoner och läsplattor är utrustade med GPS-mottagare och kartor som visar 2WMS står för och är ett protokoll för att publicera georefererad kartinformation i raster format över internet. Det är framtaget av , som är en internationell standardiseringsorganisation för geospatiala tjänster. 3WFS står för och är en standard för en tjänst för direkt åtkomst av datamängder, som även innehåller filtrering via sökkriterier, där informationen oftast är lagrad i en databas och endast är tillgänglig via någon typ av applikation eller tjänst. Produktion, användning och förmedling av geografisk information användarens position i realtid. Positionen kan även sparas ner och lagras i denna typ av utrustning. Det största professionella användningsområdet ligger emellertid hos den offentliga förvaltningen och hos privata företag. Enligt Lantmäteriet är i princip all mätverksamhet som utförs av dessa aktörer baserad på GNSS. Styrning av exempelvis entreprenadmaskiner, jordbruksmaskiner och skogsmaskiner är exempel på verksamheter som är uppbyggda på noggrann positionering med hjälp av GNSS. Förutom de signaler som härrör direkt från satelliterna använder många positioneringssystem korrektionsdata från Lantmäteriets SWEPOS-nät. Nätet består av cirka 250 fasta referensstationer med satellitmottagare utplacerade över hela landet. Dessa registrerar kontinuerligt satellitsignalerna och beräknar korrektionsdata utifrån de noggrant bestämda positionerna för referensstationerna. Användarna kan med hjälp av GNSS-data och korrektionsdata från de fasta mäta eller positionera sig med centimeternoggrannhet var som helst i landet. har i samarbete med våra grannländer och efter IALA4:s rekommendationer etablerat ett referensstationsnät för GPS. Referensstationen beräknar avståndsfelet till varje satellit och via långvåg skickas en korrektion tillsammans med uppgift om stationens tillförlitlighet, korrektionens kvalitet samt om någon satellit inte bör användas. Referensstationerna övervakas av , varvid utsändningarna även loggas och bevaras . Tjänsten är till för sjöfarten och erbjuds utan kostnad5. 4International to Navigation and . 5Uppgifterna har lämnats av . Produktion, användning och förmedling av geografisk information Den dominerande metoden för att samla in information över större arealer är flygfotogrammetri.6 Med begreppet avses teknik att via tolkning och mätning i en eller flera fotografiska bilder fastställa och dokumentera läge, geometrisk form och andra egenskaper hos olika detaljer på jordytan. Mätningen sker tredimensionellt i bilder. Ett exempel är att man har två flygbilder över samma område men som är tagna ur olika vinklar. Med hjälp av ett instrument får man en tredimensionell upplevelse av en bild genererad ur de två bilderna. Tekniken gör att det går att generera höjdkurvor eller en höjdmodell. Bilderna kan sedan samlas in från stationära uppställningar, som ofta kallas terrester fotogrammetri, eller från olika farkoster i rörelse, exempelvis bilar, helikoptrar, flygplan och satelliter. var kommunerna och Lantmäteriet de volymmässigt största producenterna av geografisk information genom flygfotogrammetri. Den kommunala produktionen ger i regel en mer detaljerad lägesangivelse än motsvarande data från Lantmäteriet. Den kommunala geodatan täcker uppskattningsvis av yta medan Lantmäteriets småskaliga data täcker hela landet.7 har fotogrammetrisk mätning i bilder insamlade med hjälp av kameraförsedda fordon på marken börjat ersätta eller komplettera flygfotogrammetri, framför allt för detaljkartering i tätorter. Denna typ av fotogrammetri används främst av aktörer som kommuner och konsultbolag. Laserskanning för kartering på land har omfattande insamling av geografisk information genom laserskanning tillkommit. Laserskanning kan, liksom fotografering, utföras från flygfarkoster, från fordon på marken eller från fasta positioner beroende på användningsområde. 6Ett ortofoto är en flygbild som är geometriskt korrigerad. I en flygbild är det endast centrum – i lodbilden – som är geometriskt korrekt. Finns det en höjd i kanten av en bild gör vinkeln från kameran av att höjden ligger längre ut i bilden än ett lågläge lika långt från lodlinjen. För att korrigera flygbilder används höjddata och den äldre nationella höjdmodellen togs fram för att i första hand på ett bättre sätt kunna genomföra sådana korrigeringar. Med den Nationella höjddatabasen kommer ortofotona att få en ytterligare förbättrad geometri. 7Uppgifterna har lämnats av Lantmäteriet. Produktion, användning och förmedling av geografisk information Lantmäteriet, kommuner och skogsbolag m.fl. använder regelmässigt laserskanning från flygplan eller helikopter för att samla in information om mark, byggnader och vegetation. Ett exempel på sådan insamling är den rikstäckande laserskanning som Lantmäteriet genomför för att skapa en ny nationell höjdmodell av hög och känd kvalité. Fordonsburen laserskanning används, liksom motsvarande fotografering, främst för insamling av information i tätortsmiljö eller längs infrastruktur av olika slag. Laserskanning från fasta positioner, s.k. terrester skanning, används för dokumentation av komplicerade industrimiljöer och byggnader samt för kartering av bergrum och tunnlar. Informationsinsamling med hjälp av laserskanning resulterar i högupplösta, lägesbestämda punktmoln där man kan mäta noggranna positioner. har insamling och sammanställning av djupinformation varit en omständlig och kostsam process. I och med att allt fler privatpersoner har fått tillgång till dator samt att GNSS-systemen har utvecklats är det numera möjligt att utan en större kostnad utrusta enkla fartyg, exempelvis en fritidsbåt, eller undervattensfarkoster med kvalificerad utrustning för insamling och lagring av djupinformation med hög upplösning och god positionsnoggrannhet. I ett femtontal år har flygburna lasersystem använts för lasermätning. Det innebär att det är nödvändigt att färdas på vattenytan eller i vattenvolymen för att samla in djupdata. Med ett lasersystem mäts djupet med grön laser som kan tränga djupare ner i vattnet än vanligt ljus (cirka djupare). I innebär det att det under goda siktförhållanden går att mäta ner till cirka tio under vattenytan. Genom att titta på två flygbilder tagna ur olika vinklar, s.k. stereofotogrammetri, kan ett tränat öka tolka ut djupinformationen ur dessa bilder. Vid goda siktförhållanden i vattnet finns det möjlighet att tolka djupinformation ur kommersiella satellitbilder ner . Förbättrade ekolod bidrar även till att ge en mer detaljerad Produktion, användning och förmedling av geografisk information bild av havsbottenytan.8 Som framgått ovan sker mätningar från fartyg eller båtar och från flygplan eller helikopter. För en utförligare beskrivning av olika typer av insamlingstekniker (se Statskontorets rapport, Sjögeografisk information till båtnad för samhället, samverkan, samordning och struktur 2006:10 och rapportserie A 2006-1, Sjökartläggning i samtid och framtid). 5.3Producenter av geografisk information Enligt Lantmäteriet sker den största produktionen av rikstäckande geografisk information av myndigheten själv samt av andra statliga myndigheter som , , och . När det gäller Lantmäteriet, och framgår det uttryckligen av respektive myndighetsinstruktion att en av uppgifterna är att ansvara för insamling av geografisk (eller geologisk) information inom sitt verksamhetsområde9. En annan stor producent av geografisk information är och det (). Även kommunerna producerar geografisk information. Universitet och högskolor är användare av geografisk information. De samlar också i viss utsträckning in data på egen hand inom ramen för forskningsprojekt men har, enligt Lantmäteriet, ingen omfattande egenproduktion. Vid sidan av den offentliga produktionen av geografisk information sker numera också en mycket stor produktion av privata aktörer som exempelvis Google. köpte Google den större delen av sin geografiska data från de nationella myndigheterna men numera samlar företaget in egen data. Ett exempel på detta är att företaget fotograferar vägar, gator och byggnader för att bygga upp en s.k. Street view. Dessutom har företaget egna satelliter för framställning av flygbilder. Vidare byggs databaser upp med information om exempelvis verksamheter genom automatisk avläsning av skyltar i det material som tagits fram för Street View. Realtidstjänster har skapats som bygger på registrering av positioner för alla smarta android-telefoner som är utrustade med GPS. Det finns även andra företag som exempelvis Navteq och , som arbetar 8Informationen bygger på Försvarsmaktens delredovisning till Försvarsdepartementet (Fö 2008/1180/MIL). 9Se 4 § förordningen (2009:946) med instruktion för Lantmäteriet, 2 § punkten 6 förordningen (2007:1161) med instruktion för och 2 § förordningen (2008:1233) med instruktion för geologiska undersökning. Produktion, användning och förmedling av geografisk information på liknande sätt. Enligt Lantmäteriet är det oklart var företagen lagrar sin information. Dessa företags insamling av geografisk information bedöms som mycket omfattande av Lantmäteriet och troligtvis i samma storleksordning som de statliga myndigheterna tillsammans.10 OpenStreetMap är ett exempel på ett ideellt projekt för framtagning av geografisk information. Exempel på inhemska mindre producenter av geografisk information är orienteringsklubbarna. Svenska kryssarklubben är också en aktör som i sin verksamhet utför sjömätningar och flygfotograferingar för att producera hamn- och farledsbeskrivningar för fritidsbåtslivet. När det gäller sjögeografisk information är Hydrographica ett exempel på en privat aktör som producerar storskaliga sjökort (som inte är officiella) för fritidsbåtslivet med hjälp av flygbildstolkning och fältrekognosering. är ett exempel på aktör som skapar produkter för navigation och kommunikation inom exempelvis vägnavigation, flyg, marin, friluftsliv och mobiltelelektronik. 5.3.1Närmare om Lantmäteriets produktion av geografisk information Av 2 § förordningen (2009:946) med instruktion för Lantmäteriet framgår att Lantmäteriet är förvaltningsmyndighet för frågor om fastighetsdelning, om grundläggande geografisk information och fastighetsinformation, om inskrivning enligt jordabalken och om geodetiska referenssystem. Lantmäteriet har enligt 4 § myndighetsinstruktionen ett nationellt samordningsansvar för produktion, samverkan, tillhandahållande och utveckling inom området geografisk information och fastighetsinformation (geodataområdet). I 5 § stadgas bl.a. att Lantmäteriet ska ansvara för uppbyggnad, drift, uppdatering och tillhandahållande av grundläggande geografisk information och fastighetsinformation. Lantmäteriets produktion av allmänna kartor och specialanpassade produkter med sjögeografisk information avsedda för Försvarsmakten är omfattande. Landkartorna trycks och ges ut i sex olika skalor från 1:12 500 till 1:1,2 miljoner. 10 Uppgifterna är lämnade av Lantmäteriet. Produktion, användning och förmedling av geografisk information finansieras i sin helhet av avgifter. Den geografiska informationen finansieras till av anslag och resten avgifter. När det gäller övriga översiktskartor av småskalig art produceras sådana kommersiellt både i och utomlands. Denna typ av kartor används främst för samfärdsel, turism och undervisning.11 fick Lantmäteriet i regeringsuppdrag att inleda uppbyggnaden av en ny förtätad höjdmodell (regleringsbrev för avseende Lantmäteriet). arbetar myndigheten med att laserskanna landet enligt en plan där de krav som ställs för användning inom klimatanpassnings- och andra miljöändamål särskilt beaktas. Syftet med höjdmodellen är bland annat att förbättra beredskapen för översvämningar och för att planera framtida infrastruktur och byggande på ett klimatsäkert sätt. Ambitionen är att fram framställa en rikstäckande höjdmodell med ett medelfel i höjd som är bättre än för en grid, dvs. höjdvärden i ett regelbundet rutnät över landskapet med två meters rutstorlek. Lantmäteriet uppdaterar löpande grundläggande geografisk data, vilket sker med hjälp av flygbilder. Sådan information ligger bland annat till grund för de kartografiska databaserna för fastighets-, terräng- och vägkartorna samt de internetbaserade söktjänsterna och . Myndigheten avser att flygfotografera en tredjedel av yta, vilket sker med digitala bildsensorer. Materialet används inom sektorer som exempelvis skog och miljö. 5.3.2Närmare om produktion av geografisk information Sjömätningar utförs av men även av andra myndigheter och privata aktörer. har i uppgift att svara för sjökartläggning inom ansvarsområde samt att samordna arbetet med sjögeografisk information inom (se 2 § punkterna 6 och 7 förordningen [2007:1161] med instruktion för ). tillhandahåller sjögeografisk information genom att vara utgivare av officiella sjökort, elektroniska sjökort (ENC-Electronic Navigational Chart enligt IHO-standard), båtsportkort och andra publikationer. 11 Informationen är lämnad av Lantmäteriet. Produktion, användning och förmedling av geografisk information enligt instruktionen är att verka för att de transportpolitiska målen uppnås (1 §). Mot denna bakgrund sker produktionen av nautiska produkter och tjänster (sjökort och uppdateringstjänster) i huvudsak för att tillhandahålla säkra sjövägar när det gäller utomskärs- och inomskärsfarleder. Inom myndigheten pågår ett arbete med att skapa en heltäckande nationell djupdatabas. Det sker genom att data som tas fram genom sjömätning samlas i en databas och genom digitalisering av analoga djupkartor som sker i projektet . Informationen som läggs in i databasen måste vara av viss kvalitet. Det är ett problem eftersom många aktörer som framställer djupdata inte använder sådana metoder och instrument som ger en tillräckligt god kvalitet. Informationen i databasen förbättrar möjligheterna till biologisk analys och modellering. har finansiering kommit från Havs- och vattenmyndigheten12 för att påskynda uppbyggnaden av den nationella djupdatabasen och ett arbete pågår bl.a. med att digitalisera analoga djupkartor. Djupuppgifterna som lagras i djupdatabasen har en betydligt högre detaljeringsgrad än sjökorten, vilket kan medföra att vissa uppgifter omfattas av sekretess enligt 15 kap. 2 § OSL. Innehållet i djupdatabasen omfattar av svenska kust- och havsområdena inklusive de , och , som är modernt uppmätta. Ytterligare täcks in av digitaliserade äldre djupkartor med en mycket varierad kvalitet (de äldsta kartorna är ). 5.3.3Närmare om SGU:s produktion av geografisk information SGU är en förvaltningsmyndighet för frågor om landets geologiska beskaffenhet och mineralhantering. Myndigheten förvaltar anläggningar och annan egendom som tidigare använts för statens civila beredskapslagring av olja. Av 2 § i SGU:s myndighetsinstruktion13 framgår att myndigheten även ska tillhandahålla geologisk information för samhällets behov . Myndigheten ska i detta syfte bedriva en behovsstyrd insamling av grundläggande geo- 12Tidigare skedde finansieringen från men flyttades över till Havs- och vattenmyndigheten i samband med att ansvaret för havsmiljöfrågor överfördes dit. 13Förordningen (2008:1233) med instruktion för geologiska undersökning. Produktion, användning och förmedling av geografisk information logisk information och förvalta och utveckla insamlad information i syfte att göra den tillgänglig och lätt att använda. Grunden för produktionen är en traditionell kartering där geologer ute i fält observerar geologi ur olika aspekter som sedan lagras ned i databaser. Traditionellt har myndigheten också alltid skapat kartor för att visuellt visa geologin och så görs även . Databaserna har blivit mer komplexa och även mer detaljerade. Detta gör att det finns möjlighet att ur samma databaser skapa en mängd olika produkter allt från enkla presentationer av exempelvis jordarters utbredning till tolkningar och beräkningar av grundvattens sårbarhet för förorenande utsläpp. Till stora delar är det olika behov i samhället som driver utvecklingen av produkter. Geologisk information utgörs av information om berggrund, jordarter och grundvatten, både på land och på havsbotten. Olika metoder används och SGU utför exempelvis även geofysiska mätningar och kemiska analyser av jord och berg. Informationen kombineras och skapar olika teman. Från att ha publicerat den geologiska informationen på tryckta kartor och i rapporter arbetar SGU mer fokuserat på att tillgängliggöra information via olika typer av tjänster på sin hemsida och via . Bland annat tillhandahålls en tjänst i form av Kartvisare, som är ett enkelt tittskåp där förenklade kartor eller teman med kombinerad information presenteras. Bakomliggande information på angivna punkter kan också visas i informationsrutor. Ett annat exempel på tjänst som tillhandahålls är Kartgenerator, som ger användaren möjlighet att skapa egna kartor utifrån ett antal grundteman som sedan kan laddas ned. Kartorna innehåller ingen bakomliggandeinformation. Myndigheten arbetar också med att distribuera informationen genom WMS och WFS- tjänster. Myndighetens mål är att göra informationen mer tillgänglig och användbar vilket ställer stora krav på databaserna samt på en kunskap om vilken typ av information som behövs. De användargrupper som främst har identifierats är länsstyrelser, kommuner, gruv- och prospekteringsindustrin, byggindustrin och andra myndigheter. För länsstyrelser och kommuner handlar det om att geologisk information används som underlag i planeringsarbete, exempelvis vid framtagning av översiktsplaner. Dessa är användare där kunskapen och kompetensen är mycket varierande. Ofta är de fokuserade på att få svar på en specifik fråga, som var man kan anlägga Produktion, användning och förmedling av geografisk information energibrunnar, hur ser grundvattensituationen ut eller var finns det skredkänsliga områden. De använder inte rådata i så stor utsträckning. SGU arbetar aktivt med att öka användningen av geologisk information hos just länsstyrelser och kommuner. Prospekteringsindustrin är ett exempel på ofta mer avancerade användare som hellre använder rådata för att göra egna tolkningar och beräkningar. För dessa räcker inte SGU:s översiktliga information så långt utan de gör mer detaljerade undersökningar i egen regi. Tjänsterna för tillhandahållande är resultat av ny teknik och en medvetenhet om att användarna vill ha enkel åtkomst till anpassad information. Den tekniska utvecklingen ställer också nya krav på kvaliteten på informationen. Vid den tidigare produktionen av en tryckt karta var lägesnoggrannheten anpassad för en fix skala och kartografiska korrigeringar, som flytt av symboler, kunde göras utan att kvaliteten i informationen gick förlorad. använder många GIS-verktyg i sin hantering av landskapsinformation vilket ställer helt andra krav på lägesnoggrannhet. Inom myndigheten pågår därför arbete med att rätta till misspassningar, som beror på att information tagits fram på äldre underlag, i syfte att informationen ska fungera tillsammans med annan lägesbunden information i GIS. 5.3.4Närmare om produktion av geografisk information14 är förvaltningsmyndighet på miljöområdet i frågor om klimat och luft, mark, biologisk mångfald, förorenade områden, kretslopp och avfall, miljöövervakning samt miljöforskning. Myndigheten har en central roll i miljöarbetet och ska vara pådrivande, stödjande och samlande vid genomförandet av miljöpolitiken. I ansvarsuppgifterna ingår bl.a. att ta fram underlag för beslut att inrätta nationalparker samt förvärva och förvalta värdefulla naturområden för statens räkning.15 Processen att bilda reservat ska vara en öppen process och samråd ska ske mellan kommun, länsstyrelse och andra berörda myndigheter. Markägare och andra sakägare ska ges möjlighet att vara delaktiga. Enligt 33 § förordningen (1998:1252) om områdesskydd 14Uppgifterna är lämnade av . 15Se förordningen (2012:989) med instruktion för . Produktion, användning och förmedling av geografisk information enligt m.m. ska föra ett register, naturvårdsregister, över beslut enligt 7 kap. . ska föra ett sammanfattande nationellt register. De länsvisa och det nationella registren är desamma och förs i databasen . Arbetet med att bilda och förvalta skyddade områden kräver god tillgång till geografisk information kring gällande gränser, naturtypers utbredning, viktiga strukturer och funktioner samt artförekomster. Geografiska data är även viktigt för att ta fram statistik och genomföra rapportering enligt olika direktiv. I sitt arbete använder tillgänglig information från andra myndigheter men mycket geografisk information produceras på beställning. Exempel på data som produceras och underhålls är kontinuerlig naturtypskartering av skyddade områden. Det är en satellitbaserad kartering av samtliga skyddade områden som bland annat används för att skapa enhetlig statistik för naturtyper (t.ex. trädslag) i våra skyddade områden. Ett annat exempel är en naturtypskarta med information om utbredningen av de naturtyper som ingår i Rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, bilaga 1. Denna databas med naturtyper används för arbetet med bevarandeplaner och uppföljning av Natura 2000-områden. De metoder som används vid produktionen av geografiska data varierar beroende på vad det är som karteras. För karteringar av naturtyper är utgångspunkten ofta Lantmäteriets databas med grundläggande geografiska data som kompletteras med hjälp av satellitbilder, flygbilder, ortofoton samt skoglig och geologisk information. För att bedöma naturtyper och dess status behövs i många fall fältbesök. Några av databaserna uppdateras och kompletteras kontinuerligt av respektive länsstyrelse, som genom sitt löpande arbete samlar in ny information och kompletterar den befintliga informationen. Genom databasen har , länsstyrelserna och Lantmäteriet en gemensam plattform för reservatsbildning, skötsel och förvaltning av skyddade områden.