sou · H1B352 · 2013-06-25 00:00:00 — 1992/93:159 ska vara ett varaktigt boende med hemlika förhållanden med ett mycket begränsat antal boende. tillsyn har uppmärksammat att kommuner byggt upp boendeenheter intill skolor och betraktat dessa som bostad med särskild service enligt 9 § 8 LSS, trots att dessa inte är jämförbara med de 9 § 8 boenden som beskrivs i förarbetena till LSS. En trolig orsak är att kommunerna tolkat skollagen som att detta är en möjlig ekonomisk lösning på elevernas bostadsbehov då eleverna inte får inackorderingsbidrag. Detta förhållande är olyckligt på många sätt och rättsosäkert, då elever får en insats som inte stämmer med lagstiftarens avsikt.5 I förtydligar myndigheten det upplevda problemet med att låta LSS täcka det behov av ekonomiskt stöd för elever i gymnasiesärskolan som studerar på annan ort och behöver ett internatboende: Att bevilja bostad med särskild service till elever som ingår i person- kretsen för LSS, men som inte behöver insatsen i den form som lagen föreskriver, är således delvis ett sätt att lösa vem som ska betala för ett boende i samband med skolgång på annan ort. Det kan innebära att vissa elever som beviljats insatsen 9 § 8 LSS inte har det stora behov av stöd och service i boendet som den målgrupp som insatsen egentligen är tänkt för. 5Socialstyrelsen 2011, Remissyttrande på SOU 2011:8. 6Socialstyrelsen, 2012, s. 122. bedömning tycks dock vara att detta problem kommer att upphöra genom att även elever i gymnasiesärskolan blir berättigade till inackorderingsstöd/-tillägg.7 Precis som gör gällande finns det en del som talar för att det inte är lagstiftarens avsikt att alla elever i gymnasie- särskolan som studerar på annan ort ska ha rätt till bostad med särskild service, även om lagens bokstav tycks uttrycka detta. Så sent som genomförde t.ex. regeringen en ändring i skollagen som innebar att den hänvisning som tidigare fanns till 9 § 8 LSS nu togs bort. Motivet till förändringen angavs vara att hänvisningen kan ha gett elever och andra den felaktiga uppfattningen att alla elever i gymnasiesärskolan har rätt till sådant stöd och boende, vilket inte är fallet.8 Behov av ett kompletterande bidrag Problemet som identifierats av får inte sin lösning fullt ut när elever i gymnasiesärskolan får rätt till inackorderings- stöd/-tillägg. Det kommer alltjämt att finnas en grupp elever i gymnasiesärskolan som har ett behov av stöd som är större än det som kan tillgodoses av inackorderingsstödet/-tillägget, men mindre än vad insatserna via LSS är utformade för att täcka. Det handlar om en grupp elever vars boende utanför föräldrahemmet på grund av funktionsnedsättning medför vissa merkostnader som inackorderingsstödet/-tillägget inte täcker. Detta torde även gälla andra elever med funktionsnedsättning än de som omfattas av rätten till förlängt barnbidrag och aktivitetsersättning. Slutligen kan konstateras att det via LSS inte finns något särskilt stöd till resor. 6.2.2Vem har rätt till stöd enligt socialtjänstlagen? Av 1 kap 1 § andra och tredje styckena socialtjänstlagen (2001:453) framgår att under hänsynstagande till människans ansvar för sin och andras sociala situation ska inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser. 7Socialstyrelsen, 2012, s. 122–123. 2011/12:50, s. 116–117. SOU 2013:52 Stöd för inackordering ska bygga på respekt för människors självbestämmande och integritet. Enligt 4 kap 1 § socialtjänstlagen har den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt rätt till bistånd av försörjning och för sin livsföring i övrigt9. Den enskilde ska genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet ska utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. (tidigare Regeringsrätten) har i ett avgörande funnit att en socialnämnd är skyldig att utge bistånd för att ett barn på grundskolenivå, som har haft speciella behov i form av undervisning och skolmiljö, skulle kunna gå i fristående skola när kommunens skolförvaltning inte tillgodosett och inte heller visats kunna tillgodose de särskilda behoven (RÅ 1986 ref 90). I ett annat avgörande har Kammarrätten i (mål 4722-04) beviljat en kvinna med särskilda behov bistånd för gymnasiestudier på internat. Följaktligen är det möjligt att bevilja bistånd för kostnader som uppstår på grund av inackordering under vissa omständigheter. Bedömningen är dock av sådant slag att långt ifrån alla som omfattas av rätten till förlängt barnbidrag och aktivitetsersättning kan få bistånd via socialtjänstlagen för att möjliggöra val av utbildning på likvärdiga grunder som andra gymnasieelever. För det första måste studierna bedömas vara viktiga för att den enskilde ska kunna tillförsäkras en skälig levnadsnivå. I nästa led måste det uteslutas att kommunen till ett lägre pris kan tillhandahålla utbildning som tillgodoser den enskildes behov i detta hänseende, eller om ekonomiskt bistånd till inackordering vid en specifik skola är nödvändig för att den enskilde ska anses tillförsäkrad en skälig levnadsnivå. Sammanfattningsvis kan konstateras att socialtjänstlagen kan täcka merkostnader som uppstår i en inackorderingssituation och för resor för vissa personer med funktionsnedsättning, men långtifrån för alla. Omständigheterna måste vara mycket specifika för att rätt till bistånd ska föreligga. 9 För den som tillhör personkretsen i 1 § 3 LSS prövas först om hans eller hennes behov kan tillfredsställas, t.ex. via insatsen bostad med särskild service, innan bistånd via social- tjänstlagen kan komma ifråga. 6.2.3Vem har rätt till stöd enligt förordningen om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan? Det finns ytterligare ett bidrag som kan täcka merkostnader som uppstår i en inackorderingssituation, det så kallade Rg-bidraget, som regleras i förordningen (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan. Rg-bidraget avser att täcka kostnader för mat och boende på studieorten samt för dagliga resor och resor till och från studieorten för vissa elever på de riksrekryterande gymnasieskolorna (Rg). Ungdomar med funktionsnedsättning ska i första hand ges möjlighet att få sin utbildning i eller i anslutning till sin hem- kommun, med möjlighet att bo hemma med sin familj. För en liten grupp ungdomar med omfattande funktionsnedsättningar låter sig detta inte alltid göras med en tillfredsställande kvalitet. De riksrekryterande gymnasieskolorna för elever med vissa funktions- nedsättningar är då det enda alternativet för denna grupp. Dit räknas den Rh-anpassade gymnasieutbildningen i , , och för elever med omfattande rörelsehinder (RgRh) och gymnasieutbildningen för elever med dövhet, hörselskada, dövblindhet och språkstörning i (RGD/RGH). Knappt 700 elever deltog i någon av nämnda utbildningar /10.10 Elever på dessa utbildningar kan ansöka om Rg-bidraget hos CSN om han eller hon inte kan bo hemma . Bidraget ska betraktas som en kompensation för att den studerande inte kan erbjudas adekvat utbildning i sin hemkommun. För den som bor i någon av kommuns boendeformer kommer CSN och kommunen överens om den summa som anses vara skälig för kostnader för boende, mat och annan service. Den som är elev på RGD/RGH och bor inackorderad får inackorderingsstöd från sin hemkommun. Rg-bidraget täcker kostnader som går utöver inackorderingsstödet. För den som har en annan form av boende, utgår Rg-bidrag för boendekostnader om dessa bedöms skäliga med hänsyn till prisläget på orten. Om mat inte ingår i hyran eller avgiften, beräknar CSN kostnaden till . Som studerande på Rh-gymnasium är det inte möjligt att få inackorderingsstöd eller inackorderingstillägg. Stat, hemkommun och hemlandsting ersätter i stället de Rh-anpassade skolornas huvudman för kostnader för boende, omvårdnad och habilitering. 10 Statskontoret, 2010. För den som är elev vid ett Rh-gymnasium utgår också ersättning för mat och boende i form av Rg-bidrag. Elevavgiften, som täcks av Rg-bidraget, är , varav avser kost och logi. Rg-bidraget täcker högst 18 tur och returresor mellan den ordinarie bostadsorten och studieorten under ett läsår. Resorna kan utnyttjas av eleven eller någon anhörig. Bidraget täcker också eventuella kostnader för dagliga resor mellan bostaden på studie- orten och skolan om dessa inte finansieras på annat sätt. Om den enskilde behöver ledsagare för att resa kan han eller hon få ersättning för ledsagarens resekostnad. Om den enskilde uppbär aktivitetsersättning ska pengarna i första hand användas till boende och service. Om aktivitets- ersättningen inte täcker kostnaden för boende, service, hemresor och mat utgår Rg-bidrag för mellanskillnaden. Om den enskilde får inackorderingsstöd och/eller bostadstillägg minskas Rg-bidraget med motsvarande belopp. Sammanfattningsvis kan Rg-bidraget täcka merkostnader som uppstår i en inackorderingssituation och för resor för vissa personer med funktionsnedsättning, men långtifrån för alla elever. Bara personer som deltar i utbildning på någon av de riks- rekryterande gymnasieskolorna för elever med vissa funktions- nedsättningar kan få del av Rg-bidraget. Det finns en rad olika system som elever med funktionsnedsättning kan få stöd från när de studerar på annan ort. Det handlar då om stöd för behov som går utöver de som kan täckas av inackorderingsstödet/-tillägget. Långt ifrån alla elever med funktionsnedsättning täcks emellertid av dessa system och dagens system är inte alltid anpassade till den nivå av stöd som det finns behov av. 6.3.1Möjligheten att utvidga Rg-bidraget Utredningen har mot denna bakgrund övervägt en utvidgning av Rg-bidraget, men bedömer att en sådan utvidgning inte är lämplig. Rg-bidraget är ett utfyllnadsbidrag som avräknas mot andra ersättningar och bidrag. Rg-bidraget är också helt individanpassat vad gäller t.ex. resor. Sammantaget medför detta att administrationen av Rg-bidraget blir mycket arbetsintensiv och därmed mycket kostsam. Enligt CSN:s årsredovisning kostar varje Rg-bidragsärende att administrera. Detta kan jämföras med andra bidrag som också kräver handläggning. Inackorderingstillägget och extra tillägget är sådana bidrag och kostar 460 respektive per ärende.11 De höga administrativa kostnaderna för Rg-bidraget talar emot en utvidgning av mottagargruppen. Vidare finns det principiella invändningar mot en utvidgning. Rg-bidraget vänder sig till en liten grupp ungdomar med omfattande funktionsnedsättningar vars hemkommuner inte kan anordna gymnasieutbildning för dem. De är hänvisade till dessa specialanpassade utbildningar. Att full kostnadstäckning utgår för de merkostnader som uppstår på grund av att studierna förläggs till en annan kommun är därför helt naturligt. Andra gymnasieungdomars situation, oavsett om de har en funktionsnedsättning eller inte, kan därför inte likställas med situationen för denna specifika grupp. Detta talar emot en utvidgning av Rg-bidraget, men talar också emot ett avskaffande av Rg-bidraget till förmån för ett mer schabloniserat och lätt- administrerat bidrag. Ställningstagandet att behålla Rg-bidraget i sin nuvarande form aktualiserar frågan om vilka justeringar som måste göras för att anpassa bidragets utformning till övriga förslag som lämnas i betänkandet. Med dagens regelverk har elever på den riksrekryterande gymnasieutbildningen för elever med dövhet, hörselskada, dövblindhet och språkstörning i (RGD/RGH) rätt till inackorderingsstöd från sin hemkommun. Det statliga Rg-bidraget täcker kostnader för boende, mat och annan service som går utöver inackorderingsstödet. I kapitel 4 föreslås att det kommunala inackorderingsstödet avskaffas och att det statliga inackorderings- tillägget utvidgas till att även omfatta studerande på skolor med offentlig huvudman. Det nya enhetliga stödet föreslås heta inackorderingsstöd. Två lösningar står till buds. Antingen övertas de kostnader som täcks av det kommunala inackorderingsstödet av det statliga inackorderingsstödet eller så får Rg-bidaget överta kostnaden. 11 , 2012b. Den generella utgångspunkten är att elever med funktions- nedsättningar i görligaste mån ska omfattas av samma bestämmelser och regler som alla andra elever och därför få statligt inackorderingsstöd. Det finns ett egenvärde i att bli behandlad som alla andra. Det finns dock uppenbara fördelar med en utvidgning av Rg-bidraget i detta sammanhang. När CSN föreslås ha hand om allt stöd för inackordering, är det onödigt besvärligt att eleverna ska ansöka om Rg-bidrag som sedan ska avräknas mot inackorderings- stödet som eleven också ansöker om hos CSN. Enkelhet, såväl ur ett studerande- som myndighetsperspektiv, talar för en utvidgning av Rg-bidraget för elever på RGD/RGH. Eftersom elever på RGD/RGH redan omfattas av en rad specialregler och undantag förespråkas en utvidgning av Rg- bidraget i detta avseende. Med dagens regelverk har elever på de Rh-anpassade gymnasie- utbildningarna i , , och (RgRh) inte rätt till inackorderingsstöd från kommunen. Detta regleras i 15 kap 32 § skollagen. Dessa elever får istället sitt uppehälle bekostat dels med verksamhetsbidrag från hem- kommunen och från staten, dels med Rg-bidrag. Som ett resultat av förslaget att staten ska ta över ansvaret för allt stöd till inackordering, ska bestämmelserna om hem- kommunens ansvar tas bort i skollagen. I och med detta bör undantagsbestämmelsen i 15 kap 32 § första stycket punkten 3, om att elever vid Rh-anpassad utbildning inte kan få inackorderings- stöd, föras över till studiestödsförordningen så att statligt inackorderingsstöd inte heller kan utgå till elever på RgRh framgent. Mitt förslag: Elever på RGD/RGH ska få hela kostnaden för boende, mat och annan service bekostad via Rg-bidraget när det kommunala inackorderingsstödet avskaffas. Elever på Rh-anpassad utbildning ska inte ha rätt till statligt inackorderingsstöd, utan även fortsättningsvis få sitt uppehälle bekostat med verksamhetsbidrag från hemkommunen och från staten, samt med Rg-bidrag. 6.3.2Extra inackorderingsstöd för studerande med funktionsnedsättning Eftersom Rg-bidraget inte låter sig utvidgas till att omfatta mer än en mycket specifik grupp är min bedömning att det behövs ett nytt kompletterande bidrag till de elever som studerar på annan ort och som har merkostnader för boende och resor till följd av sina funktionsnedsättningar. Att skol- och boendemiljön är tillgänglig för elever med funktionsnedsättning är en förutsättning för att de ska kunna delta i utbildningen på samma villkor som alla andra. Tillgängliggörande kan dels handla om hur den fysiska miljön utformas, dels om tillgången till stöd och assistans för dem som behöver det. Oavsett form kan tillgängliggörandet medföra kostnader. Frågan är vem som bär kostnaderna och på vilka områden den rådande ordningen föranleder införandet av ett kompletterande bidrag till elever med funktionsnedsättning. Merkostnader för assistans och/eller stödperson De behov unga med funktionsnedsättningar har av särskilt stöd i skolan ska i princip tillgodoses inom ramen för den kommunala verksamheten. Det är huvudmannens uppgift att se till att de resurser som krävs med hänsyn till den enskildes behov tillförs verksamheten, till exempel genom höjd personaltäthet, special- pedagogiskt stöd eller elevassistans. Med skola avses i detta sammanhang sådan utbildning som enligt 1 kap 1 § skollagen ingår i skolväsendet. I begreppet skola ingår därmed inte t.ex. folkhögskola och universitet då dessa inte regleras av skollagen. Särskilt utbildningsstöd/stödperson finns reglerat i förord- ningen (2011:1163) om statligt bidrag till särskilt utbildningsstöd och erbjuds personer med omfattande rörelsehinder eller andra funktionsnedsättningar. Stödet ges endast i vissa utbildnings- sammanhang. Det gäller studier vid folkhögskola, högskola och universitet. Särskilt utbildningsstöd/stödperson finansieras genom ett statligt bidrag som administreras av Specialpedagogiska skol- myndigheten. Stödet är kostnadsfritt för användaren och det är hans eller hennes behov som styr dess utformning. Flera folkhög- skolor har byggt upp en organisation med egna stödpersoner. Deltagarna i folkhögskolekurser kan få stödperson oberoende av typ av funktionsnedsättning. Vid högskolekurser ges stödperson endast till studerande med rörelsehinder. Bara om det finns särskilda skäl ska personlig assistans beviljas den enskilde i samband med skolgången. Kommunen har enligt LSS ett ansvar för att tillgodose de grundläggande behoven av personlig assistans . För den som har behov av assistans kan det statliga bidraget assistansersättning betalas ut av . Huvudregeln säger dock att det inte går att få personlig assistans när en person vistas i eller deltar i barnomsorg, skola eller daglig verksamhet enligt 9 § 10 LSS. Elever som är inackorderade på studieorten och bor i student- hem eller liknande boendeformer där omvårdnad inte ingår har däremot rätt till personlig assistans. Om rätt till assistansersättning och/eller personlig assistans enligt LSS föreligger kan den som är inackorderad och studerar på annan ort alltså ha rätt till personlig assistans under vistelsen där och då han eller hon bor hemma. Även särskilt utbildningsstöd kan ges inom ramen för gemensamma aktiviteter på folkhögskolan t.ex. på internatet, vid studieresor, vid kulturaktiviteter samt för deltagare som bor på skolan. Dagens system för att tillhandahålla assistans eller stöd till personer med funktionsnedsättningar och som studerar på annan ort bedöms därför vara fullgoda. De elever som bor på studieorten och har behov av stöd kan få detta kostnadsfritt. Merkostnader för anpassat boende och lagad mat Nästa fråga är om det uppstår någon form av merkostnader för elever med funktionsnedsättning till följd av anpassningar i den fysiska miljön. Om detta finns ingen samlad kunskap. Med hjälp av skickades därför en förfrågan om kostnader för inackordering ut till fem folkhögskolor som bedriver verksamhet för deltagare med funktionsnedsättning. Utredningen fick in svar från samtliga tillfrågade folkhögskolor. Bilden är inte entydig och kostnaderna för boendet varierar kraftigt. Tre av de tillfrågade folkhögskolorna uppger att alla rum som är till uthyrning är anpassade så att alla, oavsett funktionsnedsättning, ska kunna bo där. Kostnaderna är därför densamma för elever med eller utan funktionsnedsättning. Från två av dessa folkhögskolor har utredningen fått detaljerade uppgifter om avgifter. Den ena uppger att ett enkelrum med toalett och dusch kostar . Detta motsvarar en månatlig kostnad om per studiemånad om dessa beräknas till nio per läsår. I denna summa ingår emellertid tre mål mat som värderas till per läsår. Rummen har inte kök och därför blir kostanden för maten i praktiken obligatorisk. Den andra folk- högskolan som har inkommit med exakta uppgifter är betydligt billigare. Där kostar eget rum med toalett och dusch . Även här ingår obligatorisk frukost, lunch och middag. De andra två folkhögskolorna har differentierade avgiftssystem som i praktiken medför merkostnader för elever med funktions- nedsättning. På dessa folkhögskolor kan så kallat anpassat boende erbjudas. I det första exemplet består denna anpassning i första hand av att eleven har en egen lägenhet, jämförbart med att hyra ett rum med delat kök som är standard på denna folkhögskola. En egen lägenhet/anpassat boende kostar här 6 040 och kan jämföras med ett rum med delat kök som kostar . Detta ger en merkostnad för elever med särskilda behov på per läsår. Vidare tillkommer ytterligare kostnader för de elever som inte kan laga mat själva om för helpension. I det andra exemplet på en folkhögskola med differentierade avgifter erbjuds en rad olika boendeformer. Ett enkelrum där eleven delar toalett, dusch och kök kostar . Ett enkelrum med egen toalett och dusch, men med delat kök, kostar . Ingen av dessa boendeformer är dock speciellt anpassade för elever med funktionsnedsättning. Rum som utrustats med t.ex. höj- och sänkbar säng samt andra anpassningar (för fysiska funktions- nedsättningar) kommer i två storlekar. Ett litet anpassat rum kostar , medan ett stort anpassat rum kostar . Alla elever betalar för den obligatoriska lunchen (). För den som inte kan eller vill tillreda egen mat kan frukost och kvällsmat köpas till för fem (/mån) eller (/mån) . Av de redovisade exemplen framgår det att det kan förekomma merkostnader av två slag, dels merkostnader för att få måltiderna tillredda, dels merkostnader för ett anpassat boende. Det är därför rimligt att elever som på grund av sin funktionsnedsättning inte förmår tillreda sin egen mat och/eller inte förstår när han eller hon behöver äta ska kompenseras för de merkostnader som uppstår till följd av funktionsnedsättningen. Enligt kostar livsmedel för personer i åldern 18–, som äter alla måltider förutom lunch i hemmet, i genomsnitt . För ungdomar som går i gymnasieskolan och är gamla ska vårdnadshavaren stå för dessa kostnader. Det är en kostnad som försörjningsansvarig haft även om eleven i veckorna varit bosatt i föräldrahemmet. I de exempel som redovisas ovan får eleven som högst betala för helpension . I flertalet exempel ligger dock kostnaden runt . Jag föreslår därför att den elev som drabbas av merkostnader på grund av att han eller hon inte kan tillreda sin egen mat ska kunna ansöka om ett kompletterande schablonbidrag om , räknat prisnivå. Månadsbeloppet motsvarar då läsåret beräknas bestå av . CSN föreslås administrera det nya bidraget som bör utformas som en behovsprövad del av inackorderingsstödet. Den enskilde ska genom läkarintyg eller på annat sätt kunna styrka behovet av att få sin mat tillredd. Däremot ska eleven inte behöva styrka att en faktisk merkostnad uppstår. Det skulle bli en onödig administrativ börda då bidraget ska utgå som schablonersättning till personer som endast kan söka sig till skolor som kan tillhandahålla helpension. Den andra typen av merkostnad som kan uppstå är att eleven på grund av sin funktionsnedsättning måste hyra ett speciellt anpassat rum. Merkostnaden utgör då skillnaden mellan priset för ett anpassat rum och priset för ett standardrum. Det är i detta sammanhang lätt att konstatera att exemplen ovan ger dålig vägledning för att uttala sig om denna skillnad. I ett av exemplen uppgår skillnaden till medan det i flera av de andra exemplen inte finns någon skillnad alls. Å ena sidan ska staten kompensera elever för merkostnader som uppstår på grund av funktionsnedsättning. Å andra sidan får det extra inackorderingsstödet för studerande med funktions- nedsättning inte bli så frikostigt att det uppmuntrar skolor till att ta ut så mycket som möjligt i hyra. I detta sammanhang finns det dessutom ett visst mått av valfrihet för eleven då han eller hon kan välja bort att gå på en skola som har höga avgifter för anpassade rum. Därför behöver bidraget inte eftersträva full merkostnads- täckning som i fallet med den del av bidraget som avser att täcka merkostnader för tillredda måltider. Även i detta sammanhang föreslås därför införandet av ett sökbart, till inackorderingsstödet kompletterande schablonbidrag om , eller (prisnivå), för de elever som kan styrka att de är i behov av en anpassad bostad. Utöver detta tillkommer motsvarande i vanligt inackorderingsstöd. För att det extra inackorderingsstödet för studerande med funktionsnedsättning ska behålla sitt reella värde är det av stor vikt att bidragsbeloppen sedan regelbundet anpassas till kostnadsutvecklingen. Beloppen bör därför fastställas av regeringen för ett läsår i sänder förslagsvis i en särskild förordning. Inackorderingsstödet föreslå således kompletteras med ett merkostnadstillägg för inackorderade elever med funktionsned- sättning. CSN kommer att ansvara för administrationen av de nya bidragen. Mitt förslag: En elev som uppfyller villkoren för rätt till inackorderingsstöd och kan visa att han eller hon till följd av funktionsnedsättning är i behov av 1.hjälp med sina måltider, eller