sou · H1B317d2 · 2013-04-03 00:00:00 — De beräkningar som vi har gjort förutsätter antaganden om hur mål kommer att hanteras i den nya ordningen och sådana uppskattningar kan inte göras med någon exakthet eftersom det är omöjligt att med någon högre grad av säkerhet förutse alla olika situationer som kan uppkomma. Därtill måste kostnaderna för den nuvarande handläggningen av mål i olika former beräknas och uppskattningar göras av kost- naderna för den av oss föreslagna hanteringen. I vissa delar handlar det om att uppskatta kostnader för arbetsuppgifter som utförs av någon av rättsväsendets myndigheter. I andra delar rör det sig om nya inslag, som t.ex. rådgivning av advokat. De förändringar som vi föreslår kommer att genomföras först och även det måste beaktas. för genomförandet av våra förslag kan det inträffa saker som på- verkar kostnaderna för brottmålsprocessen. ligt ett lagstiftningsarbete som påverkar rättegången i brottmål och det finns externa faktorer, som exempelvis hur brottslighetens struktur och omfattning utvecklas samt vilka satsningar och priori- teringar som görs för att minska brottsligheten, som påverkar ut- fallet av den nya brottmålsprocessen. Dessa och andra förändringar av angivet slag går inte att förutse. Vi har alltså inte vid våra beräk- ningar gjort någon prognos avseende framtida ärendemängder och måltillströmning. Sammantaget måste analysen av de ekonomiska konsekvenserna av våra förslag till stor del bygga på antaganden och bedömningar. Den analys som vi har gjort kan därför inte ses som något annat än en uppskattning av de kostnadsmässiga effekterna av ett genom- förande av förslagen. För att beräkna de kostnadsmässiga konsekvenserna av att genom- föra våra förslag har vi utgått från den officiella kriminalstatistik som (Brå) tagit fram . Vi har också beaktat den officiella domstolsstatistiken från Domstols- verket. I vissa avseenden har vi hämtat in uppgifter från Domstols- verkets statistiksystem och från åklagarmyndighetens ärende- hanteringssystem Cåbra. Vi har i samarbete med genomfört en under- sökning av tingsrätternas handläggning av brottmål för att få ett bättre underlag för våra uppskattningar, se bilaga 3. Undersök- ningen har begränsats till ett från statistiskt synsätt representativt urval av tingsrätter och mål. Uppgifterna i undersökningen har hämtats ur domstolarnas målhanteringssystem samt tagits fram genom aktgranskning. Med utgångspunkt i den officiella statistiken och resultaten av vår målundersökning har Statskontoret för vår räkning gjort an- taganden och beräknat de kostnadsmässiga konsekvenserna av våra förslag. Statskontoret har inhämtat ytterligare underlag från Dom- stolsverket, , Kriminalvården och Rikspolis- styrelsen och tagit fram beräkningarna i dialog med nämnda myn- digheter. 18.4.3Konsekvenser av våra förslag En effektivare inledning av processen Som vi beskrivit i avsnitt 18.3.3 innebär våra förslag nya och ändrade arbetsuppgifter för åklagarväsendet. Det handlar om att åklagaren ska göra överväganden om straffmätning och påföljdsval samt framställa påföljdsyrkande i åtalet i alla mål, inhämta person- utredning från Kriminalvården, hantera enskilda anspråk som åklagaren inte för talan om, samt därtill förelägga den tilltalade att svara på åtalet till rätten. De tillkommande och ändrade arbets- uppgifterna beräknas enligt uppskattningar sammantaget innebära att handläggningstiden hos Åklagarmyndig- heten ökar med omkring och i genomsnitt per ärende, varav avser tid för åklagare och för administratör. Med utgångspunkt i officiell statistik och vår målundersökning har behov av ytterligare beredning antagits upp- komma i omkring 40 000 ärenden. Vi har vid beräkningarna utgått från att den genomsnittliga kostnaden för en årsarbetskraft, inklu- sive sociala avgifter, är för en åklagare och för en administratör. Det betyder att våra förslag i denna del medför en kostnadsökning för åklagarväsendet om . Därtill kommer kostnader för utskrifter av förundersökningsprotokoll och portokostnader som belastar domstolarna. Vi redogör för den kostnaden i avsnitt 18.4.4. Även Kriminalvårdens arbetssätt påverkas av våra förslag i denna del. Förslagen innebär att Kriminalvården ska avge ett första yttrande till åklagaren , till vilket det ska göras en kompletterande personutredning till rätten om så behövs. ska frivården på begäran av domstolen lämna personutredningen . Det förändrade arbetssätt som våra förslag innebär för frivården kan komma att leda till ett behov av organisatoriska för- ändringar. Något egentligt merarbete i förhållande till vad som redan görs blir det inte fråga om. De ekonomiska konsekvenserna av våra förslag för Kriminalvården har inte gått att bedöma i nu- läget. Våra förslag i dessa delar kan dessutom förväntas innebära minskade kostnader för Domstolar. Det beror på att stäm- ning inte längre ska utfärdas av domstolarna, att arbetsuppgiften att förelägga den tilltalade att svara till rätten överflyttas till åklagar- väsendet och att behovet av beredningsåtgärder i domstol kan för- väntas minska med förslagen. Förslaget att den tilltalade ska ha rätt till kostnadsfri rådgivning av advokat i maximalt i alla mål, med undantag för bötes- mål, innebär ökade utgifter för ersättning till advokaterna. Med utgångspunkt i officiell statistik om antalet avgjorda brott- mål och resultatet av vår målundersökning kan rådgivning aktuali- seras i uppskattningsvis omkring 40 000 mål . I vissa av dessa mål lämnas rådgivningen av en offentlig försvarare som är förord- nad för den tilltalade. Beräkningarna utgår från att den genomsnittliga rådgivnings- tiden är och samt ett antagande om att rådgiv- ning kommer att utnyttjas i samtliga fall då det är möjligt. För att göra det enkelt har vi vidare antagit att rådgivning till den som har en offentlig försvarare förordnad för sig inte medför några tillkommande kostnader. Vi har då utgått från att återbetalningen av rättegångskostnader i aktuella mål är mycket blygsam. Ytter- ligare kostnader för rådgivning skulle då uppkomma i totalt 17 000 mål. Med utgångspunkt i ett advokatarvode enligt tim- kostnadsnorm skulle det sammantaget innebära tillkommande kostnader för rådgivning om . Enligt våra förslag ska den tilltalade informeras om sin rätt till rådgivning av advokat. Den tilltalade och den rådgivande advokaten ska vidare ha rätt att på begäran få del av förundersökningen. Förslaget i denna del innebär en ny arbetsuppgift för åklagarna som medför ökade kostnader för åklagarväsendet att administrera ut- skick samt portokostnader. Omfattningen av den kostnaden har inte kunnat uppskattas. Genom vårt förslag till ett särskilt förfarande för att avgöra erkända brottmål kommer antalet huvudförhandlingar i tingsrätt att minska. Det innebär att de mål som kan avgöras på det sättet kan hand- läggas mer kostnadseffektivt. Det påverkar både domstolarna, åklagarväsendet och kostnaderna för offentliga försvarare. taget uppskattar vi att införandet av ett sådant förfarande innebär minskade kostnader för Domstolar med omkring 44 mil- joner kronor. Med hänsyn till målundersökningens resultat och de erfaren- heter som kunnat dras från jämförelser med det skriftliga för- farandet för avgörande av brottmål i har vi gjort ett rimligt antagande att det är ungefär 10 000 mål som kommer att kunna avgöras genom det särskilda förfarandet. Med utgångspunkt i att den genomsnittliga huvudförhandlingstiden i brottmål är har vi antagit att det i första hand är mål med kortare huvudförhandlingstider som kommer att avgöras i den nya ord- ningen. Vi har vidare antagit att den genomsnittliga förhandlings- tiden i mål som kommer att avgöras i det särskilda förfarandet hade varit . I det ingår även tid för överläggning. Vi har be- räknat att det skulle krävas knappt 17 domarårsarbetskrafter för att med nuvarande ordning avgöra målen efter huvudförhandling. Till varje domararbetskraft har vi räknat tillkommande kostnader för en årsarbetskraft notarie samt en och en halv årsarbetskraft domstols- sekreterare. Den sammanlagda kostnaden för varje domararbets- kraft är då . En minskning med 10 000 huvud- förhandlingar skulle med våra antaganden innebära minskade kostnader med . Kostnaderna för att avgöra dessa mål i det särskilda förfarandet uppgår enligt våra uppskattningar till . Vi har då utgått från att varje mål skulle ta för en domare att avgöra i det särskilda förfarandet, vilket motsvarar . Till det har vi gjort motsvarande tillägg för tillkommande kostnader som enligt nuvarande ordning. Enligt underlag till rapporten lingar i brottmål, RiR 2010:7, är kostnaden för en nämndeman per dag. Våra förslag till ett särskilt förfarande i erkända brottmål bör med ovanstående antaganden leda till minskade kostnader för nämndemän i tingsrätt med . Vi har uppskattat att den kostnadsminskning för åklagar- väsendet som uppkommer till följd av minskad huvudförhandlings- tid enligt vårt förslag i denna del, uppgår till . Då har vi i kostnadsberäkningen enbart utgått från den besparing det innebär att en åklagare inte behöver inställa sig i rätten. Härtill kommer eventuellt minskade kostnader för administration. De minskade utgifterna för rättsligt biträde har vi i denna del uppskattat till . Utifrån resultatet i vår målundersökning har vi räknat med kostnader för offentligt försvar i av målen. Ersättningen har beräknats med utgångspunkt i brottmålstaxan för mål med en förhandlingstid mellan . Eftersom vår målundersökning visar att målsägandebiträde förordnats enbart i någon enstaka procent av dessa mål, har vi bortsett från eventuella kostnadsminskningar i detta hänseende. Våra förslag om förändringar om när strafföreläggande kan ut- färdas, vad ett sådant ska innehålla och att åtal kan väckas genom att ett inte godkänt strafföreläggande ges in till rätten, kommer att leda till ett ökat antal utfärdade strafförelägganden samt påverka den tid åklagarna behöver lägga ner i dessa fall. Enligt vår bedöm- ning kommer det också att leda till ett ökat antal godkända strafförelägganden och därmed ett minskat antal inkommande mål i tingsrätt. utfärdades cirka 50 000 strafförelägganden. Utifrån uppgifterna i målundersökningen om andelen mål där påföljden bestämdes till böter skulle våra förslag kunna komma att innebära att ungefär 30 000 fler strafförelägganden utfärdades. Det ska dock poängteras att det förutsätter att åklagare skulle utfärda strafföre- lägganden för bötesstraff i de fall där påföljden i domstol bestämts till böter enligt målundersökningen. har uppskattat att förändringarna av vad ett strafföreläggande ska innehålla och de ändrade rutinerna vid hanteringen kommer att innebära att det i genomsnitt kommer att uppstå ett merarbete motsvarande per ärende, förut- satt att verksamhetsstödet anpassas till det nya förfarandet. Baserat på det antal strafförelägganden som utfärdades och den ovan angivna uppskattningen om ökningen till följd av vårt förslag skulle det innebära att åklagarväsendets kostnader för beredningen av strafförelägganden kan komma att öka med . Den ökade volymen strafförelägganden och förändringarna av vad dessa ska innehålla kommer också att påverka kostnaderna för utskrift av strafförelägganden. har uppskattat den ökade kostnaden till . En kraftigt ökad volym strafförelägganden kan också leda till att Polisen behöver anställa fler personer för att hantera ärendena i det nationella system som administrerar. Dessa kostnader faktureras emellertid . Av uppgifterna i målundersökningen framgår att den tilltalade erkände i drygt hälften av de mål där påföljden bestämdes till böter av domstol. Vi har utgått från att en stor del av dessa mål hade kunnat avgöras genom strafföreläggande om den misstänkte hade fått möjlighet att godkänna ett bötesstraff i ett föreläggande. Hur stor andel detta rör sig om beror dock bl.a. på om den misstänkte är aktiv genom att godkänna föreläggandet. Utifrån antagandet att 30 000 fler strafförelägganden kommer att utfärdas uppskattar vi att omkring 10 000 av dessa bör kunna lagföras av åklagaren utan inblandning av domstol. Ett sätt att uppskatta de minskade kostnader detta innebär, är att göra antag- anden om de årsarbetskrafter som krävs när målen avgörs i dom- stol. Det rör sig om relativt enkla mål, som i stor utsträckning avgörs av notarier. Vi utgår från antagandet att en notarie igenom- snitt kan avgöra 25 sådana mål , dvs. cirka 1 000 mål per notarie och år. Det motsvarar 10 årsarbetskrafter. Till det kommer kostnader för beredning av domstolssekreterare. Vi utgår även i den beräkningen från 10 årsarbetskrafter. Den genomsnittliga kost- naden för en notarie är och för en domstols- sekreterare . Det innebär att det är ett rimligt antagande att kostnadsminskningen för Domstolar mot- svarar . Till det kommer att det i en del av bötesmålen finns kostnader för nämndemän (en tredjedel av målen enligt uppgift från ). Vi har dock valt att inte ta hänsyn till detta i uppskattningen av de minskade kostnaderna, eftersom det i samman- hanget rör sig om en begränsad kostnad. För åklagarnas del minskar tiden för att närvara vid huvud- förhandlingar om fler ärenden kan avgöras genom strafförelägg- ande. Med hänsyn till att bötesmål kan avgöras utan huvudförhandling är det dock svårt att närmare uppskatta hur stor lättnad detta innebär för åklagarnas del. Förslagen om förändrade delgivningsregler, ökade möjligheter att avgöra mål i utevaro och mer flexibla deldomsregler kommer enligt vår bedömning leda till att färre huvudförhandlingar behöver ställas in. I avsnitt 11.7.1 har vi redogjort för statistik om orsaker och kostnader för inställda förhandlingar. Varje förhandling som kan genomföras i stället för att ställas in innebär en inte obetydlig kostnadsminskning för det allmänna. Av statistiken i nämnda avsnitt framgår att det i en undersökning har framkommit att orsaken till att huvudförhandlingar ställts in i av fallen var att den tilltalade inte var delgiven eller att en delgiven tilltalad uteblev. En annan orsak kan vara att det väckts ett tilläggsåtal före huvudförhandlingen. De förändringar vi föreslår bör alltså ha en positiv effekt på antalet inställda förhandlingar. Hur många färre inställda förhandlingar som våra förslag kommer att leda till är svårt att uppskatta. Med utgångspunkt från uppgifter i målundersökningen och våra förslag om alternativa avgörandesätt kan det totala antalet huvudförhandlingar där den aktuella påföljden är maximalt fängelse uppskattas till drygt 30 000. Av den statistik som vi redogjort för i avsnitt 11.7.1 framgår att av alla huvudförhandlingar ställs in och att det i nära hälften av fallen beror på att den tilltalade inte är delgiven eller att en delgiven tilltalad inte kommer till förhandlingen. Om förslagen om förändrade delgivningsregler och utökade möjligheter att avgöra mål i utevaro skulle få full effekt skulle det innebära att ungefär 3 500 av de förhandlingar där den aktuella påföljden är max fängelse inte skulle behöva ställas in. Det ska dock framhållas att en viss del av dessa mål ändå inte kommer att kunna avgöras pga. annat hinder för huvudförhandlingen. Av om inställda förhandlingar framgår att kostnaderna för en inställd förhandling bl.a. beror på när förhandlingen behöver ställas och hur omfattande förhandlingen är. Den genomsnittliga kostnaden för att ställa in en förhandling som den skulle ha hållits är . För en för- handling som ställs in en i förväg är den genom- snittliga kostnaden . Den övervägande delen av de förhand- lingar som påverkas av våra förslag bör vara sådana som ställs in som huvudförhandlingen skulle ha hållits eller någon dag . Sammanfattningsvis är det svårt att med någon närmare säkerhet bedöma hur stor kostnadsminskning som kommer att uppstå till följd av det minskade antalet inställda huvudförhandlingar. Ett rimligt antagande är att våra förslag innebär att rättsväsendets kostnader för inställda förhandlingar bör kunna minska med mellan En tredjedel av kostnaderna för inställda förhandlingar avser direkta kostnader för tingsrätten. Resterande del avser minskade kostnader för offentliga försvarare, målsägandebiträden, åklagar- väsendet och övriga relaterade kostnader. Förberedande åtgärder i huvudförhandlingsmål Vi föreslår flera åtgärder som syftar till att förbättra förberedelsen av brottmål som ska avgöras genom huvudförhandling. Ett sådant är att det som huvudregel ska hållas förberedande sammanträde i omfattande mål. Det kommer till följd av detta uppstå ökade kostnader under förberedelsen av målen, bl.a. genom arvoden till offentliga försvarare. Ett av de viktigaste syftena med det förbered- ande sammanträdet är emellertid att målet ska förberedas så att huvudförhandlingen kan hållas så koncentrerad som möjligt. Rätten får också ett tydligare ansvar för att se till att rättegångarna inte blir mer omfattande än vad som är nödvändigt genom de ändrade bestämmelserna om gemensam handläggning av åtal. Det ska också poängteras att våra förslag om en behovsanpassad process syftar till att mer tid ska kunna ägnas åt de krävande brottmålen. Som framgår av de samlade konsekvenserna av våra förslag bör det, även med beaktande av behovet av omfördelning av resurser mellan domstolarna och åklagarväsendet, skapas en arbets- lättnad vid domstolarna som gör det möjligt för domarna att leva upp till de ökade kraven under förberedelsen. De förberedande åtgärderna beräknas leda till kortare huvud- förhandlingstider. Vi bedömer därför att förslagen i denna del sammantaget i varje fall inte kommer att leda till kostnadsökningar. Vi bedömer att våra förslag om förändringar i hovrättsprocessen kommer att innebära en förändring av hovrätternas arbetssituation. Färre antal mål kommer att avgöras genom huvudförhandling till följd av förslaget om ett generellt prövningstillstånd och ut- ökade möjligheter att avgöra mål utan huvudförhandling. Å andra sidan bör, som vi redogjort för i avsnitt 12.3.8, prövningstillstånd komma att meddelas i en relativt stor andel av de överklagade brottmålen. Det tillkommer också arbete för att göra en tillstånds- prövning i alla mål och mer tid bör läggas på att bereda målen inför avgörandet genom att klargöra parternas ståndpunkter och bevis- uppgifter. Det sagda innebär att det är svårt att närmare uppskatta de eko- nomiska konsekvenserna av våra förslag. Om förslagen innebär att kostnaderna minskar till följd av färre huvudförhandlingar eller om domarresurser omfördelas från huvudförhandlingsskedet till åtgär- der tidigare i handläggningen är dock svårt att bedöma. Till det kommer det behov av ytterligare en domare som uppkommer när tingsrätten avgjort målet med tre domare. Att antalet huvudförhandlingar i hovrätt blir färre och att huvudförhandlingarna kan hållas mer koncentrerade genom att hänvisning används i ökad utsträckning, innebär att kostnaderna för offentliga försvarare i hovrätt bör minska. uppgick kostnaden för offentliga försvarare i hovrätt till . En försiktig uppskattning är att kostnaderna för offentliga försvarare i hovrätt bör kunna minska . Det skulle i så fall innebära minskade kostnader med . Även för åklagarnas del kommer det att frigöras tid som kan läggas på andra arbetsuppgifter om tiden för huvudförhandlingar i hovrätten minskar. En uppskattning är att det motsvarar en tredje- del av de minskade kostnaderna för offentliga försvarare. Det skulle innebära minskade kostnader med . Vi återkommer till kostnaderna för målsägandebiträden i hov- rätten i samband med att vi behandlar konsekvenserna som rör målsägandens personliga stöd. Om våra förslag om ändrade sammansättningsregler i tingsrätt genomförs kommer kostnaderna för nämndemän att minska. Den genomsnittliga kostnaden för en nämndeman uppgår till per dag. Till det kommer att tingsrätterna har administrativa kostnader för nämndemannahanteringen. Utifrån uppgifter från kan de administrativa kostnaderna uppskattas till totalt . Antalet mål som enligt vårt förslag skulle kunna avgöras efter huvudförhandling av en lagfaren domare i tingsrätt uppskattas till drygt 20 000 stycken. Det rör sig om mål där den yrkade påföljden som högst är fängelse och det bör i huvudsak vara fråga om mål där i varje fall någon åtalspunkt är förnekad. Utifrån ett antagande om att den genomsnittliga förhandlingstiden för dessa mål är skulle det innebära att antalet förhand- lingsdagar där nämndemän inte behöver delta kan uppskattas till 4 300.2 Det skulle innebära en uppskattad kostnadsminskning om Vårt förslag att tingsrätten kan avgöra mål efter huvudförhand- ling med tre lagfarna domare kommer att leda till att ytterligare domarresurser tas i anspråk för de mål som avgörs på det sättet. Å andra sidan deltar i sådana fall inte nämndemän. Vi utgår från att de mål där denna sammansättning kommer att användas framförallt är sådana där tingsrätten dubblerar sitsen, dvs. att rätten består av två lagfarna domare och ofta fyra nämndemän. Kostnaden för en huvudförhandlingsdag med tre nämndemän (dvs. i genomsnitt per dag) är något högre en motsvarande kostnad för en rådman. Den tillkommande domaren bör också kunna vara en fiskal. Även om det är svårt att uppskatta i vilken utsträckning sammansättningen med tre lagfarna domare kommer att användas bedömer vi därför att detta förslag inte kommer att leda till ökade kostnader. Det gäller även om det tillkommer det visst förberedelse- och efterarbete för den tredje domaren. Genom att fler mål kan avgöras utan nämndemän kommer även tingsrätternas administrativa kostnader för nämndemannahanteringen 1Riksrevisionens underlag till rapporten i brottmål, RiR 2010:7. Vi uppskattar att den, med hänsyn till det antal mål det gäller, bör kunna halveras. Det skulle innebära en kostnadsminsk- ning om . Förslaget att nämndemannasystemet inte ska tillämpas när hovrätten avgör brottmål innebär att hovrätternas kostnader för nämndemän minskar med . Kostnaden för nämndemän i hovrätterna var . Till det kommer administrativa kostnader för nämndemannahanteringen, som enligt uppgift från uppgår till totalt . I nämnda belopp ingår även kostnader för nämndemän i familjemål, men de kost- naderna är försumbara i förhållande till kostnaderna för nämnde- män i brottmål.3 I de mål där tingsrätten avgjort målet med tre domare kommer det att krävas en ytterligare domarresurs i hovrätten. Vi bedömer att den kostnaden mer än väl bör rymmas inom den omfördelning av resurserna i hovrättens arbete som våra förslag innebär. Konsekvenser som rör målsägandens personliga stöd Om det, som vi föreslår, ska ske en förnyad prövning av behovet av målsägandebiträde när ett mål överklagats, kommer det att leda till att kostnaderna för målsägandebiträde kommer att minska. Den nuvarande kostnaden för målsägandebiträde i hovrätt uppgår till . Det är givetvis svårt att närmare uppskatta i vilken utsträckning målsägandebiträde kommer att förordnas på nytt. Mot bakgrund av det förändrade behov av målsägandebiträde i hovrätt som EMR-reformen har lett till be- dömer vi dock att ett rimligt antagande är att kostnaden kan komma att minska med omkring tre fjärdedelar. Det innebär att kostnadsminskningen kan uppskattas till . Vi föreslår att en stödperson som följer med målsäganden till en huvudförhandling ska kunna få ersättning för kostnader till följd av 3 Av de 2 833 tvistemål som avgjordes i hovrätt 2011 avgjordes med nämnd jämfört av de 9 404 avgjorda brottmålen. inställelsen om det finns särskilda skäl för det. Ersättningen ska bestämmas på samma sätt som ersättningen till målsäganden enligt förordningen (1982:805) om ersättning av allmänna medel till vittnen, m.m. Enligt vår bedömning är det inte möjligt att göra några närmare antaganden kring vilka kostnader detta kan komma att ge upphov till. Det beror i huvudsak på att det är mycket sällsynt att en målsägande har med sig en stödperson enligt . När det sker är det ofta någon som ersätts för kostnader på annat sätt, t.ex. en person från eller en brottsofferjour.