sou · H1B335 · 2013-05-28 00:00:00 — Kammarrätten i , dom i mål nr 2029-1994 Moreira (-) avslog anmälan från en man om att som ytter- ligare förnamn lägga till namnet Moreira, som var anmälarens hustrus mellannamn och efternamn som ogift. Länsrätten fann i likhet med skattemyndigheten att namnet Moreira är uppenbart olämpligt som förnamn, eftersom [raderat] hustru har Moreira som mellannamn samt att det var hennes efternamn som ogift. Kam- marrätten ändrade inte länsrättens dom. Kammarrätten i -05-30, dom i mål 4315-1994 (+) avslog föräldrars anmälan om att deras dotter skulle förvärva namnet som ett av tre förnamn. Länsrätten ändrade inte beslutet och anförde som skäl att namnet var av efternamnskaraktär och därför uppenbarligen inte lämpligt som förnamn; den omständigheten att släktingar till barnet hade som förnamn eller att barnet eventuellt hade anknytning till Dan- mark medförde inte annan bedömning. Två nämndemän anmälde skiljaktig mening. Kammarrätten konstaterade att namnet med den alternativa stavningen förekom tämligen ofta som efternamn i landet. Emellertid kunde det inte anses att namnet var av påtaglig efternamnstyp. Då namnet inte heller av annan anledning var uppenbart olämpligt som förnamn förelåg enligt kammarrätten inte hinder mot dess godkännande. Kammarrätten i , dom i mål nr 7525-1994 Filur (-) avslog en förälders anmälan om att hennes son skulle förvärva Filur som ett av flera förnamn, med motivering att namnet skulle kunna medföra obehag för barnet. Länsrätten och kammarrätten gjorde samma bedömning. Kammarrätten i , dom i mål nr 3716-1994 (-) avslog anmälan från en man om att förvärva namnen . Länsrätten, som inte ändrade beslutet, anförde att är namn som inte är förenliga med svenskt namnbruk samt att dessa namn och även Rackartuss uppenbarligen inte var lämpliga som förnamn. Kammarrätten delade länsrättens bedömning och ändrade inte den överklagade domen. Kammarrätten i , dom i mål nr 5074-1994 Summercloud (+) avslog anmälan från en förälder om att dennes dotter skulle förvärva namnet Summercloud som ett av flera förnamn. Länsrätten avslog överklagandet och angav som skäl att namnet var att anse som så främmande för svenskt namnbruk att det uppenbarligen inte var lämpligt som förnamn. Kammarrätten gjorde en annan bedömning och anförde att den omständigheten att Summercloud är ett engelskt ord inte innebär att namnet uppenbarligen inte är lämpligt som förnamn. Med en referens till Regeringsrättens godkännande 1987 av Twilight som förnamn fann kammarrätten att namnet Summercloud inte heller i övrigt kunde anses vara uppenbarligen olämpligt som förnamn. Kammarrätten i , dom i mål nr 7988-1994 G (-) avslog med hänvisning till fast praxis för- äldrars anmälan om att deras son skulle förvärva G som förnamn jämte annat namn (). Familjen var bosatt i men sonen var även svensk medborgare. Länsrätten, i vilken föräldrarna upplyste att namnen i sonens amerikanska födelseattest och i hans amerikanska pass var angivna till , ändrade inte beslutet. Kammarrätten fann i likhet med länsrätten att G uppenbarligen inte var lämpligt som förnamn och lämnade överklagandet utan bifall. Kammarrätten i , dom i mål nr 3688-1993 Skylar (+) avslog anmälan från en kvinna om att förvärva namnet Skylar (då i formen Zkyler) som förnamn. Länsrätten lämnade överklagandet utan bifall. Kammarrätten, i vilken det upp- lystes att namnet var ett förekommande kvinnligt förnamn i , gjorde en annan bedömning och uttalade att det förhållandet att Skylar är ett engelskt namn som kan vålla osäker- het i fråga om uttalet inte innebär att namnet uppenbarligen inte är lämpligt som förnamn. Då namnet inte heller kunde anses ha påtaglig efternamnskaraktär befanns hinder inte föreligga mot att godkänna Skylar som förnamn. Kammarrätten i , dom i mål nr 4431-1993 (+) avslog anmälan från föräldrar om att lägga till namnet som ytterligare förnamn för deras dotter. Läns- rätten lämnade överklagandet utan bifall och anförde som skäl att namnet hade en påtaglig efternamnsliknande karaktär. Beträffande det förhållandet att barnet döpts till i anmärkte länsrätten att namnärenden sedan den 1 prövades av skattemyndigheten och att det namn barnet fått genom dopet därför inte var bindande i fråga om godkännande av namnen som förnamn. Kammarrätten ändrade länsrätten dom och anförde i sina domskäl följande: Namnet förekommer i samt i och andra anglosaxiska länder som såväl förnamn som efternamn. Som förnamn är det bl.a. i både manligt och kvinnligt men i såvitt känt endast manligt. Namnet kan sålunda inte anses vara av påtaglig efternamnstyp och är inte heller av någon annan anledning uppenbart olämpligt som förnamn. Denna bedömning vinner stöd av att namnet av har godtagits som ett av dopnamn. Kammarrätten i , dom i mål nr 8247-1994 De La (+) avslog föräldrars anmälan om att deras son skulle förvärva namnet De La som förnamn. Länsrätten, som inte ändrade beslutet, anförde att namnet var av påtaglig efter- namnstyp och därmed uppenbart olämpligt som förnamn. Kam- marrätten gjorde en annan bedömning och fann att namnet visser- ligen hade viss efternamnskaraktär men inte så påtaglig att hinder mot att godkänna det som förnamn förelåg. Rättens ordförande anmälde skiljaktig mening. Kammarrätten i , dom i mål nr 11267-1994 Rainey (-) avslog föräldrars anmälan om att deras son skulle förvärva Rainey som ett av flera förnamn med motiveringen att namnet var olämpligt som förnamn eftersom pojkens mor bar det som efternamn. Föräldrarna hade anfört att sonen hade många amerikanska släktingar och att anmälan var i enlighet med ameri- kansk namntradition. Länsrätten lämnade överklagandet utan bifall. Kammarrätten ändrade inte länsrättens dom. Kammarrätten i , dom i mål nr 12065-1994 y (-) avslog föräldrars anmälan om att deras dotter skulle förvärva y som ett av flera förnamn. I överklagande för- klarade föräldrarna att bokstaven y inte var ett namn utan en för- stavelse till namnet samt att fadern hade spanska släktingar som hette y . Länsrätten anförde följande: Bokstaven y är på spanska ett bindeord med betydelsen och. Med hänsyn härtill och till att namnkombinationen strider mot svenskt namnskick finner länsrätten att både namnet y och namn-kombi- nationen y uppenbarligen inte är lämpliga som förnamn. Kammarrätten gjorde inte annan bedömning och än länsrätten och avslog överklagandet. Kammarrätten i , dom i mål nr 3138-1995 Mayday (-) avslog anmälan från en kvinna som önskade ändra sitt förnamn till Mayday . Länsrätten fann i likhet med skattemyndigheten att det uppenbarligen inte var lämpligt med en radiotelefonisk nödsignal som förnamn och lämnade överklagandet utan bifall. Kammarrätten gjorde samma bedömning och ändrade inte den överklagade domen. Kammarrätten i , dom i mål nr 3040-1995 del (+) avslog föräldrars anmälan om att deras dotter skulle förvärva förnamnen del , såvitt avsåg namnet del. Länsrätten delade skattemyndighetens uppfattning att namnet del uppenbarligen inte var lämpligt som förnamn. Två nämndemän anmälde skiljaktig mening. I kammarrätten tillstyrkte i yttrande bifall till föräldrarnas överklagande och anförde: Vid tillämpning av 34 § namnlagen - - - måste hänsyn tas till att för- namn från olika främmande kulturer har förts in till genom den stora invandringen. Inte minst bör detta gälla när det anmälda namnet kommer från en kultur där den som skall bära namnet har sitt del är ett förnamn bestående av flera delar där partikeln del förbinder epitetet med huvudnamnet . Flerledade förnamn av denna typ är vanliga i den spansk- språkiga kultur där familjen i detta mål har sitt ursprung. Sådana namn torde också efter den stora invandringen från bl.a. bäras av ett flertal personer bosatta i . På grund av detta och då namnet inte i övrigt kan anses strida mot 34 § namnlagen bör anmälan godtas. Kammarrätten fann i likhet med vad anfört att det inte förelåg hinder mot att godkänna del som för- namn. Kammarrätten i , dom i mål nr 3803-1995 Yskander (+) avslog anmälan från en förälder om att hennes dotter skulle förvärva namnet Yskander som förnamn. Som skäl angavs att namnet hade påtaglig efternamnskaraktär. Länsrätten lämnade överklagandet utan bifall. Kammarrätten fann att även om namnet förde tankarna till ett efternamn var namnet inte uppenbart olämpligt som förnamn. Hinder mot att godkänna Yskander som förnamn förelåg därför inte. Kammarrätten i , dom i mål nr 6613-1995 Höst (-) avslog föräldrars anmälan om att deras dotter skulle förvärva namnet Höst som förnamn. I länsrätten avstyrkte i yttrande bifall till överklagandet och anförde bl.a. att namnet Höst med olika stavningsvarianter bars som efter- namn av drygt hundra personer folkbokförda i . Länsrätten fann med hänsyn till vad som framkommit i yttrandet att namnet fick anses vara av påtaglig efternamnstyp och därmed uppenbart olämpligt som efternamn. En nämndeman anmälde skiljaktig mening. Kammarrätten instämde i länsrätten bedömning och änd- rade inte den överklagade domen. Kammarrätten i , dom i mål nr 4039-1995 Skjellerup (+) avslog anmälan från föräldrar om att deras dotter skulle förvärva namnet Skjellerup som ett av flera förnamn. Beslutet motiverades med att det föreslagna förnamnet hade efter- namnskaraktär. Länsrätten lämnade överklagandet utan bifall. En nämndeman var skiljaktig och ansåg att barnet borde få Skjellerup som förnamn, särskilt som barnets syskon redan bar namnet som förnamn. Kammarrätten gjorde en annan bedömning än länsrätten och framhöll att även om namnet hade en viss efternamnskaraktär kunde det inte anses vara av en påtaglig svensk efternamnstyp. Hinder förelåg därför inte mot att godkänna namnet som förnamn. Kammarrättens ordförande anmälde sig skiljaktig. Kammarrätten i , dom i mål nr 9580-1995 (+) avslog anmälan från föräldrar om att deras son skulle förvärva namnet som ett av två förnamn. Läns- rätten ändrade inte på det överklagade beslutet och anförde som skäl att namnet ostridigt var av efternamnskaraktär. I kammar- rätten avstyrkte bifall till överklagandet medan PRV tillstyrkte under anförande, jämte annat, att det i fanns 546 olika förnamn med slutleden -man. Kammarrätten uttalade att det förhållandet att närmast har karaktären av efternamn i inte innebär att namnet uppenbarligen inte är lämpligt som förnamn. Då namnet ej heller i övrigt kunde anses uppenbarligen olämpligt som förnamn, bifölls föräldrarnas över- klagande. Kammarrätten i , dom i mål nr 340-1996 Jalkeus (+) avslog föräldrars anmälan om att deras dotter skulle förvärva moderns mellannamn Jalkeus som ett av flera förnamn. Föräldrarna var bosatta i och fadern var amerikansk medborgare medan modern var svensk medborgare. Dottern hade dubbelt medborgarskap och namnet var registrerat som förnamn i amerikanska register. Länsrätten uttalade att den starka inter- nationella anknytning som förelåg i förevarande fall inte borde få avgörande betydelse vid prövning av frågan om namnets lämplighet enligt 34 § namnlagen. Med hänsyn härtill och då namn av efter- namnskaraktär inte bör godkännas som förnamn avslog länsrätten överklagandet. Kammarrätten fäste vikt vid att dottern också var amerikansk medborgare och hade hemvist i samt vid intresset av att hon fick samma namn i de båda länderna där hon var med- borgare. Vidare framhölls den omständigheten att namnet hade godkänts som förnamn för hennes äldre syster. Vid en samlad bedömning fann kammarrätten att namnet, trots dess efternamns- karaktär, i detta fall inte kunde anses vara uppenbart olämpligt som förnamn. Hinder mot att godkänna namnet förelåg därför inte. Kammarrätten i , dom i mål nr 10091-1995 (+) avslog en persons anmälan om tillägg av för- namnet med hänvisning till att namnet var av efternamns- karaktär. I sitt överklagande redogjorde anmälaren för hur namnet hade förekommit som förnamn i hans släkt samt ingav en släkt- krönika. Länsrätten gjorde emellertid samma bedömning som skattemyndigheten. Kammarrätten menade däremot att namnet , även om det för tankarna till ett efternamn, inte var uppenbart olämpligt som förnamn. Hinder mot godkännande före- låg därför inte. Kammarrätten i , dom i mål nr 873-1996 (+) avslog anmälan från en person om att lägga till namnet till sina övriga förnamn, med motivering att namnet hade påtaglig efternamnskaraktär. Även i detta fall åbe- ropade anmälaren att nära släktingar bar namnet som förnamn, men länsrätten lämnade överklagandet utan bifall. Kammarrätten upphävde länsrättens dom med samma motivering som i det avgjorda fallet . Kammarrätten i , dom i mål 2502-1996 Höije (-) avslog en kvinnas anmälan om att lägga till namnet Höije som förnamn. Länsrätten avslog överklagandet och kammarrätten gjorde ingen ändring häri. I alla tre instanserna motiverades avgörandet med att Höije hade påtaglig efternamns- karaktär. Två nämndemän i länsrätten var skiljaktiga och fann att namnet inte kunde anses ha påtaglig efternamnskaraktär. Kammarrätten i , dom i mål nr 1560-1996 Silfverstråhle (-) avslog föräldrars anmälan om att deras dotter skulle förvärva namnet Silfverstråhle som förnamn, med hänvisning till namnets efternamnskaraktär. Föräldrarna invände att namnet Silfverstråhle inte burits som efternamn på hundratals år, om ens . Länsrätten anförde i dom följande: Regeringsrätten har godkänt namnet Solstråhle som efternamn. Genom dom av kammarrätten i har därefter som förnamn godkänts Solstråle och Månstråle. Delen Silver- i Silfverstråhle ger en påtaglig efternamnskaraktär och namnet är i sin helhet betydligt mer efternamnslikt än både Solstråle och Månstråle. En bidragande orsak till detta synsätt är förekomsten av de namn som just börjar på Silver- t ex Silverskjöld, Silverstam, Silversten, etc. Utredningen i målet visar vidare att har godkänt Silverstråle som efternamn. Mot bakgrund härav finner länsrätten att Silfverstråhle uppenbarligen inte är lämpligt som förnamn. Kammarrätten fastställde länsrättens dom. Kammarrätten i , dom i mål nr 1986-1996 (+) avslog föräldrars anmälan om att deras son skulle förvärva (med franskt uttal) som ett av tre förnamn, varvid myndigheten anförde bl.a.: Enligt svensk namnsed tolkas som en förkortning av ett patro- nymikon vilket enligt svensk namnlag inte kan godtas. Att ett förnamn skall uttalas på ett visst sätt är ingen motivering för att det skall antecknas i folkbokföringen. På svenska uttalas namnet på ett visst sätt, på franska, tyska eller engelska på ett annat sätt. Länsrätten bedömde att namnet var av påtaglig efternamnskaraktär och avslog överklagandet. Kammarrätten fann emellertid, utan närmare motivering, att namnet inte kunde anses vara av påtaglig efternamnstyp, i följd varav hinder mot att godkänna som förnamn inte förelåg. Kammarrätten i , dom i mål nr 330-1996 (-) Fallet hörde till den återkommande måltyp där ett danskt för- eller mellannamn ifrågasätts som förnamn i på grund av namnets efternamnskaraktär. avslog i förevarande fall föräldrars anmälan om att deras son skulle förvärva som förnamn. Länsrätten hänvisade till kammarrättens i dom 1993 i fallet och avslog överklagandet med motivering att namnet Borregard hade påtaglig efternamnskaraktär. Kammar- rätten fastställde länsrättens dom. Kammarrätten i , dom i mål nr 3191-1996 Kaninen (-) avslog en persons anmälan om att som för- namn lägga till Kaninen till sitt befintliga men enligt anmälaren ej brukade förnamn . Länsrätten lämnade i dom överklagandet utan bifall och anförde: Redan den bestämda formen utgör ett starkt argument mot namnet [Kaninen]. Bestämd form på förnamn är synnerligen ovanligt, men är däremot vanligt bland öknamn. Namnet måste emellertid även i övrigt anses vara ett sådant namn som uppenbarligen inte är lämpligt som förnamn. Kammarrätten instämde i länsrättens bedömning och ändrade inte den överklagade domen. Kammarrätten i , dom i mål nr 1167-1997 Hauberg (-) avslog en anmälan från föräldrar om att deras dotter, som i likhet med modern var dansk medborgare, skulle för- värva Hauberg som förnamn jämte det på samma gång anmälda förnamnet . Länsrätten fann att namnet hade påtaglig efter- namnskaraktär och ansåg det inte visat att namnet kunde bäras i . Hauberg kunde därför inte godkännas som förnamn för dottern. Två nämndemän var skiljaktiga och ansåg att namnet borde godkännas som förnamn. Kammarrätten fann inte skäl att ändra länsrättens dom. Kammarrätten i , dom i mål nr 9134-1996 Krok (+) avslog en anmälan från om att förvärva förnamnet Krok, som denne enligt egen uppgift hade kallats allt sedan födelsen. Länsrätten lämnade överklagandet utan bifall med hänvisning till namnets efternamnsliknande karaktär. vidhöll i kammarrätten sin uppfattning att Krok var olämpligt som förnamn. tillstyrkte där- emot bifall samt anförde: Den utbredda användningen av Krok som efternamn får i och för sig anses ha givit det en prägel av efternamn. Till sin form och karaktär kan emellertid namnet Krok i sig inte anses ha en påtaglig efternamns- karaktär. Också kammarrätten ansåg att namnet hade en viss efternamns- karaktär men att det inte kunde anses vara av påtaglig efternamns- typ. Något hinder mot att godkänna namnet som förnamn förelåg därför inte. Kammarrätten i , dom i mål nr 2845-1997 Ernedotter (-) avslog föräldrars anmälan om att deras dotter skulle förvärva förnamnet Ernedotter jämte ytterligare tre för- namn. Föräldrarna uppgav oemotsagt att skattemyndigheten tidigare hade godtagit att en äldre syster förvärvat förnamnet Länsrätten anförde i dom: I förevarande fall bär fadern bl.a. förnamnet . Det anmälda namnet Ernedotter är inte att anse som ett patronymikon eftersom det inte bildats av faderns fullständiga namn. Det anmälda namnet Ernedotter kan därför inte förvärvas av [den yngre dottern]. Kammarrätten gjorde motsvarande bedömning och kom alltså fram till att undantags- regeln beträffande patronymikon inte var tillämplig. Eftersom namnet fick anses vara av efternamnstyp avslogs därför över- klagandet. Kammarrätten i , dom i mål nr 8971-1997 (-) avslog anmälan från föräldrar om att till deras sons befintliga förnamn få lägga namnet . Länsrätten biföll inte överklagandet och anförde som skäl att namnet var av påtaglig efternamnskaraktär och därför inte lämpligt som förnamn. Kam- marrätten gjorde samma bedömning och ändrade inte den över- klagade domen. Kammarrätten i , dom i mål nr 9301-1997 (-) avslog anmälan från föräldrar om att deras son skulle förvärva namnet som förnamn jämte annat förnamn. Länsrätten fann att förkortningen , i stället för den full- ständiga patronymikonformen av namnet, var uppenbart olämplig som förnamn. Länsrätten påtalade att kammarrätterna tidigare ställt sig avvisande till förnamn som , och T:son och anförde att det saknades anledning att frångå praxis. Det för- hållandet att redan hade godkänts för en bror till barnet för- anledde ingen annan bedömning. Kammarrätten gjorde samma bedömning som länsrätten och ändrade inte på den överklagade domen. Kammarrätten i , dom i mål nr 4836-1997 Tequila (-) avslog föräldrars anmälan om att deras dotter skulle förvärva namnet Tequila som förnamn. Länsrätten, som in- hämtat att Tequila är en spritsort med stor försäljning i , fann att namnet kunde antas leda till obehag för bäraren och därför uppenbarligen var olämpligt som förnamn. En nämndeman an- mälde skiljaktig mening. Kammarrätten delade länsrättens bedöm- ning. Kammarrätten i , dom i mål nr 2501-1998 (-) , länsrätten och kammarrätten var eniga om att en ansökan av en man att till sitt befintliga förnamn lägga kvinnonamnet inte kunde godtagas, eftersom namnet uppenbarligen inte var lämpligt som förnamn för en man. Kammarrätten i , dom i mål nr 3471-1998 (-) , länsrätten och kammarrätten var eniga om att en ansökan av en man att till sina befintliga förnamn lägga namnet inte kunde godtagas, eftersom var ett utpräglat kvinnonamn och uppenbarligen inte lämpligt som förnamn för en man. Kammarrätten i , dom i mål nr 6406-1998 (-) avslog en anmälan från om att som ytterligare förnamn anta namnet , med moti- vering att namnet hade en tydlig maskulin karaktär. I länsrätten uppgav anmälaren att syftet med namntillägget var att hennes son senare skulle kunna anta efternamnet . Länsrätten bedömde att namnet inte hade en så uttalad maskulin prägel att det uppenbarligen inte kunde godkännas för en kvinna och biföll överklagandet. En nämndeman var skiljaktig och instämde i Sedan skattemyndigheten över- klagat förklarade kammarrätten att namnet inte kan anses vara ett kvinnligt förnamn. Mot bakgrund härav och med hänsyn till namnets maskulina prägel befanns namnet uppenbarligen inte vara lämpligt som förnamn för en kvinna. Kammarrätten undanröjde således länsrättens dom och fastställde skattemyndig- hetens avslagsbeslut. Kammarrätten i , dom i mål nr 5657-1999 G (-) avslog föräldrars anmälan om att deras son skulle förvärva G som förnamn jämte annat namn (). Enligt föräldrarna anslöt ansökan till en tradition inom familjen som de var angelägna om att upprätthålla. Länsrätten biföll deras överklagande. Rättens ordförande var skiljaktig och ansåg att en bokstav inte kan utgöra ett förnamn. I kammarrätten framhöll och folkminnen att initialer lika lite som siffer- angivelser och prefix var lämpliga som förnamn och att det i den nordiska namntraditionen inte var etablerat att bilda ett förnamn av en enda bokstav. Mot bokstaven G som förnamn kan riktas invändningar av främst språkliga och namnvårdande skäl. Bokstaven G är inte något namn. Dessutom torde i allmänhet en ensam bokstav uppfattas som förkort- ning av ett förnamn som börjar med den aktuella bokstaven. En sådan uppfattning torde, med undantag för vissa i litteraturen förekom- mande exempel, även vara internationellt vedertagen. Mot denna bak- grund och med hänsyn till den fasta och entydiga praxis som utveck- lats i fråga om en ensam bokstav som förnamn kan kammarrätten inte finna annat än att bokstaven G uppenbarligen inte är lämplig som för- namn. Kammarrätten i , dom i mål nr 989-2000 Mig (+) avslog föräldrars anmälan om utbyte av deras sons tredje förnamn till förnamnet Mig. Länsrätten fann, såsom skattemyndigheten hade gjort, att förnamnet Mig fick anses vara olämpligt med hänsyn bl.a. till att det är ett pronomen. Kam- marrätten ändrade länsrättens dom samt anförde: Enligt förnamnsboken (och : , tredje upplagan, 1995) förekommer t.ex. namnen De, Du, Han, Hon, Min, Mina och Vi som förnamn. Pronomen förekommer således som förnamn för både män och kvinnor om än i mindre utsträckning. – Förutom som pronomen kan Mig enligt kammarrättens mening eventuellt förknippas med ryska jaktflygplan med beteckningen . Det sökta namnet var inte av efternamnskaraktär och det befanns inte heller av någon annan anledning vara uppenbart olämpligt som förnamn. Kammarrätten förklarade därför att klagandenas begäran skulle bifallas. Kammarrätten i , dom i mål nr 2053-2001 (-) avslog anmälan från en man om tillägg av namnet som förnamn till sitt befintliga förnamn . I länsrätten upplystes att anmälaren var transsexuell och att han redan kallades för av många. I avvikelse mot då rådande praxis kom länsrätten fram till att hinder inte mötte mot att klaganden förvärvade kvinnonamnet . Sedan överklagat upphävde kammarrätten länsrättens dom, med moti- vering att namnet uppenbarligen inte var lämpligt som för- namn på en man. Kammarrätten i , dom i mål nr 2630-2001 (+) avslog en persons anmälan om att få ändra ett av sina förnamn till , ett namn som han tidigare hade burit som efternamn. I länsrätten anförde sökanden att han genom namnbytet skulle få namngemenskap med sina barn. Han påvisade också exempel på icke naturliga förnamn som dock godkänts som sådana: , och . Länsrätten delade emellertid skattemyndighetens bedömning. En nämndeman var skiljaktig och menade att klaganden hade rätt att förvärva för- namnet . Kammarrätten kom till samma slutsats som den skiljaktige nämndemannen och fann, mot bakgrund av att namnet hade viss men inte påtaglig efternamnskaraktär samt även förekom som förnamn i , att hinder mot att godkänna namnet som förnamn inte förelåg.