sou · H1B329en · 2013-04-29 00:00:00 — En av orsakerna till att så få vårdnadshavare gör anmälan om medborgarskap kan vara att denna möjlighet är relativt okänd (se vidare avsnitt 8.6.1). Ett automatiskt förvärv av medborgarskap kan bidra till att säkerställa att barn som föds i och som kan förutses få samhörighet med landet blir svenska medborgare, även om deras vårdnadshavare inte känner till möjligheten att göra en anmälan. En annan orsak till de få anmälningarna kan vara att en del föräldrar vill undvika att barnet förlorar medborgarskap i ett annat land (se vidare avsnitt 8.6.1). Ett automatiskt förvärv kan innebära bättre möjligheter för barnet att förvärva både föräldrarnas och födelselandets medborgarskap än vad som är fallet vid ett anmälnings- förfarande. Stater som försöker undvika dubbelt medborgarskap har i regel bestämmelser om förlust av statens medborgarskap vid frivilligt förvärv av ett annat medborgarskap, medan dubbelt medborgarskap genom automatiskt förvärv (t.ex. på grund av födelse) accepteras. Medborgarskapsförvärv genom anmälan ses av många stater som frivilligt. Det finns givetvis fler möjliga orsaker till varför många föräldrar inte gör en anmälan om svenskt medborgarskap. I sammanhanget bör därför understrykas att det även vid ett automatiskt förvärv står föräldrarna fritt att för barnet ansöka om befrielse från svenskt medborgarskap. Befrielse ska medges den som saknar hemvist i . Den som har hemvist i får vägras befrielse endast om det finns särskilda skäl. Är sökanden inte redan utländsk medborgare ska som villkor för befrielsen från svenskt medborgarskap dock krävas att han eller hon förvärvar medborgarskap i ett annat land. Med beaktande av möjligheterna till befrielse från svenskt medborgarskap framstår risken för att ett barn växer upp med ett svenskt medborgarskap i strid med föräldrarnas önskemål som begränsad. Mot denna bakgrund bör barn som föds i och som kan förväntas växa upp här förvärva svenskt medborgarskap automatiskt vid födelsen, oavsett om barnets föräldrar är svenska medborgare. Barn som kan förväntas växa upp i Redan den omständigheten att ett barn föds i talar starkt för att barnet kommer att växa upp här och få samhörighet med landet. Det kan dock finnas ett antal olika skäl till varför ett barn som föds i sedan inte växer upp här i landet. För att barnet automatiskt ska förvärva svenskt medborgarskap vid födelsen bör det därför, utöver själva födelsen i , finnas ytterligare omständigheter som talar för att barnet kommer att växa upp här. I de flesta fall är denna fråga beroende av barnets föräldrar. Det förefaller klart mer sannolikt att ett barn som föds i också kommer att växa upp här om barnet har åtminstone en förälder som är väl förankrad i landet. För att ett barn vid födelsen i automatiskt ska förvärva svenskt medborgarskap bör därför en förälder till barnet vara bosatt här. En period om direkt föregående barnets födelse framstår som motsvarar även det hemvistkrav som normalt gäller för naturalisering av en vuxen enligt 11 § MedbL. En förutsättning för att barnet ska bli svensk medborgare automatiskt vid födelsen bör vidare vara att den förälder som är bosatt här har, och kan förutses ha, rätt att bo i landet. Eftersom det rör sig om ett automatiskt förvärv av svenskt medborgarskap bör en utgångspunkt vara att bedömningen av om barnet förvärvat medborgarskapet ska kunna göras på ett enkelt och rättssäkert sätt som inte kräver något handlande från barnets föräldrar. När det gäller en förälders bosättning framstår det därför som lämpligt att utgå från hans eller hennes folkbokföring. Folkbokföringen är den grundläggande registreringen av befolkningen i . Uppgifterna i folkbokföringen ska spegla befolkningens verkliga bosättning, identitet och familjerättsliga förhållanden så att olika samhällsfunktioner får ett korrekt underlag för beslut och åtgärder. Uppgifter om en individs folkbokföring i finns vidare registrerade och kan enkelt kontrolleras. Vissa nackdelar finns dock med att utgå från folkbokföring. Den som är folkbokförd och avser att flytta till utlandet ska anmäla detta. Det förekommer emellertid att personer som utvandrar inte anmäler det. En persons folkbokföring i återspeglar därför inte alltid en faktisk bosättning i landet. Ett tänkbart alternativ är att i stället utgå från om en förälder haft hemvist i landet . Uppgifter om en individs hemvist i finns dock inte registrerade och en individuell bedömning måste därför göras i varje enskilt fall. Vid den hemvistprövning som sker exempelvis när det gäller frågor om naturalisation, görs en sådan bedömning bl.a. utifrån uppgifter som finns hos och uppgifter som tas in från sökanden. Som konstaterats ovan, bör dock utgångs- punkten vara att bedömningen av om barnet förvärvat svenskt medborgarskap ska kunna göras på ett enkelt och rättssäkert sätt, som inte kräver något handlande från barnets föräldrar. Sammantaget framstår det därför som klart mer lämpligt att utgå från förälderns folkbokföring. För att barnet ska bli svensk medborgare automatiskt vid födelsen bör alltså krävas att en av barnets föräldrar har varit folkbokförd här i landet . Som nämnts tidigare bör en ytterligare förutsättning för automatiskt förvärv vara att den förälder som varit bosatt i har, och kan förutses ha, rätt att bo här i landet. För att barnet ska förvärva svenskt medborgarskap vid födelsen bör därför denna förälder, utöver att ha varit folkbokförd , som utgångspunkt även ha permanent uppehållstillstånd. En förutsättning för att en person ska få permanent uppehållstillstånd är att han eller hon har för avsikt att varaktigt bosätta sig i . Det permanenta uppehållstillståndet ska vidare som huvudregel återkallas för den som är bosatt i landet. Sammanfattningsvis bör ett barn som föds i förvärva svenskt medborgarskap vid födelsen om en förälder till barnet dels är folkbokförd här i landet , dels har permanent uppehålls- tillstånd. Frågor om föräldrar som har rätt att vistas i utan uppehållstillstånd behandlas i nästa avsnitt. Föräldrar som är EES-medborgare m.fl. För vissa personer som inte är svenska medborgare krävs inte uppehållstillstånd för att de ska ha rätt att vistas i landet. Det rör sig om nordiska medborgare och under vissa omständigheter medborgare i övriga länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).1 Detsamma gäller vissa familjemedlemmar till dessa personer. När det gäller frågan om svenskt medborgarskap anges i 20 § första stycket MedbL att vad som föreskrivs i MedbL om krav på permanent uppehållstillstånd inte gäller för den som är medborgare i , , eller . I 20 § andra stycket stadgas att i fråga om övriga EES-medborgare och sådana familjemedlemmar som avses i 3 a kap. 2 § utlänningslagen (2005:716) (fortsättningsvis benämnda endast familjemedlemmar) ska vid tillämpningen av MedbL permanent uppehållsrätt likställas med ett permanent uppehålls- tillstånd. Med begreppet uppehållsrätt avses en rätt för EES- medborgare och familjemedlemmar att, under vissa förutsättningar, vistas i mer än utan uppehållstillstånd. Utredningen har föreslagit att 20 § andra stycket ska ändras så att uppehållsrätt (i stället för permanent uppehållsrätt) ska likställas med ett permanent uppehållstillstånd. (Se vidare avsnitt 9.3.) Av 20 § följer att beträffande det nu aktuella förslaget om automatiskt förvärv av medborgarskap för barn som föds i kommer, när det gäller föräldrar som är nordiska medborgare, kravet på permanent uppehållstillstånd inte att gälla för att barnet ska bli svensk medborgare vid födelsen. 1 EES omfattar EU:s medlemsstater samt , och . och familjemedlemmar kan i och för sig ansöka om och få permanent uppehållstillstånd. De kommer således att behöva ha antingen permanent uppehållstillstånd eller uppehållsrätt för att barnet ska förvärva svenskt medborgarskap vid födelsen. När ett nyfött barn registreras i folkbokföringen gör en bedömning av barnets medborgarskap. Ett barn som i enlighet med gällande regler förvärvar svenskt medborgarskap automatiskt vid födelsen registreras som svensk medborgare i folkbokföringen. kommer på motsvarande sätt att kunna registrera svenskt medborgarskap för barn som förvärvat medborgarskapet vid födelsen enligt utredningens förslag. Det kan i sammanhanget särskilt uppmärksammas att registreringen i folkbokföringen inte har betydelse för medborgarskapsförvärvet som sådant. Om förutsättningarna för förvärv är uppfyllda blir barnet svensk medborgare vid födelsen oavsett om registrering sedan sker. När det gäller frågan om barnets föräldrar har permanent uppe- hållstillstånd finns denna uppgift registrerad hos och kan hämtas in av . Vissa frågor om sekretess och behandling av personuppgifter måste beaktas när det gäller inhämtning av uppgifter. Dessa frågor diskuteras i nästa avsnitt. Beträffande barn med åtminstone en förälder som är EES- medborgare (men inte nordisk medborgare) eller familjemedlem kommer att behöva kontrollera om föräldern i fråga har permanent uppehållstillstånd eller uppehållsrätt. Även i dessa fall gör sig förstås intresset av en enkel och rättssäker hantering gällande. Till skillnad från när det gäller permanent uppehållstillstånd finns dock uppgifter om en persons uppehållsrätt vid ett visst tillfälle inte registrerade. Uppehållsrätt kontrolleras visserligen i samband med folkbokföring, men uppehållsrätten kan därefter ha upphört. Det är därför nödvändigt att från föräldrar som är EES-medborgare eller familjemedlemmar hämta in uppgifter för att kontrollera uppehållsrätten. I dessa fall kommer det alltså inte att kunna konstateras om barnet blivit svensk medborgare vid födelsen utan ett handlande från barnets föräldrar. Ett alternativ till ett system där uppgifterna hämtas in är att i detta avseende jämställa EES- medborgare och familjemedlemmar med nordiska medborgare och varken kräva att föräldrarna i fråga har uppehållsrätt eller permanent uppehållstillstånd för att barnet vid födelsen ska bli svensk medborgare. Det kan antas att en person som varit folkbokförd i i de allra flesta fall även är väl förankrad i landet och har rätt att vistas här. Ett sådant alternativ framstår dock enligt utredningens mening som mindre lämpligt eftersom det innebär att barn i vissa fall skulle kunna förvärva svenskt medborgarskap även om föräldern i fråga vistas i utan att ha laglig rätt till det. Som framgått i föregående avsnitt förutsätter utredningens förslag att från kan hämta in uppgifter om huruvida barnets föräldrar har permanent uppehållstillstånd. Uppgiftsutbytet mellan myndigheterna är en form av behandling av personuppgifter och regleras bl.a. i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) (OSL), i personuppgiftslagen (1998:204) (PuL) och i den särlagstiftning som finns för behandling av personuppgifter i vissa verksamheter. För att detta uppgiftsutbyte mellan och ska vara möjligt förutsätts dels att den personuppgiftsbehandling detta innebär är tillåten, dels att sekretess inte förhindrar utbytet. Behandlingen av bl.a. uppgifter om uppehållstillstånd i verksamhetsregister regleras i förordningen (2001:720) om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen. Denna gäller utöver PuL vid automatiserad behandling av personuppgifter i bl.a. verksamhet enligt utlännings- och medborgarskaps- lagstiftningen. Endast sådan behandling av personuppgifter som sker för något av de i 3 § uppräknade ändamålen är tillåten. Tillåtna ändamål är bl.a. myndighetens handläggning av ärenden i enlighet med vad som föreskrivs i lag eller annan författning och fullgörande av underrättelseskyldighet som följer av lag eller annan författning. Detta innebär att om det inte finns någon bestämmelse om underrättelse- skyldighet som innefattar som uppgiftslämnare till får utlämnande inte ske. Någon sådan underrättelse- skyldighet finns inte i förordningen i fråga. För att möjliggöra aktuellt uppgiftsutbyte och för att tydliggöra uppgift att bistå med information i dessa ärenden bör en bestämmelse om uppgiftsskyldighet införas. I många fall omfattas uppgifter om enskildas personliga förhållanden av sekretess. Sekretess innebär ett förbud att röja en uppgift, vare sig det sker muntligen, genom utlämnande av allmän handling eller på något annat sätt. Sekretess i verksamhet regleras i flera bestämmelser. Enligt 37 kap. 1 § OSL gäller sekretess i verksamhet för kontroll över utlänningar och i ärende om svenskt medborgarskap för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Beträffande beslut i ärenden gäller sekretessen endast för uppgifter i skälen. Beträffande uppgift om en person har permanent uppehållstillstånd gäller i stället den generella bestämmelsen om sekretess till skydd för utlänningar i 21 kap. 5 § OSL. Enligt denna bestämmelse gäller sekretess för uppgift som rör en utlänning, om det kan antas att röjande av uppgiften skulle medföra fara för att någon utsätts för övergrepp eller lider annat allvarligt men, som föranleds av förhållandet mellan utlänningen och en utländsk stat eller myndighet eller organisation av utlänningar. Om en uppgift omfattas av sekretess gäller sekretessen som huvudregel även mellan myndigheter (8 kap. 1 § OSL). Det finns dock ett antal bestämmelser i som innebär att sekretess inte hindrar ett utlämnande. En sådan bestämmelse är 10 kap. 28 § av vilken följer att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. En bestämmelse om uppgiftsskyldighet för i förhållande till innebär att får en sådan uppgiftsskyldighet som avses i 10 kap. 28 §. När uppgifterna överlämnats omfattas de hos av bestämmelsen i 22 kap. 1 § OSL. Enligt denna gäller sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs. Den generella utlänningssekretessen enligt 21 kap. 5 § OSL gäller emellertid för alla myndigheter. Därför är även denna bestämmelse tillämplig på uppgifterna i fråga hos . Vid konkurrens mellan flera tillämpliga sekretess- bestämmelser i ett enskilt fall är huvudregeln att den eller de bestämmelser enligt vilka uppgiften är sekretessbelagd har företräde framför bestämmelser enligt vilka uppgiften ska lämnas ut. När det gäller var en bestämmelse om uppgiftsskyldighet bör införas kan det konstateras att förordningen om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen helt SOU 2013:29 Medborgarskap för barn och unga saknar bestämmelser om uppgiftsskyldighet. Däremot finns det i 7 kap. 15 a § utlänningsförordningen (2006:97) en uppgiftsskyldighet för i förhållande till och . Det framstår därför som lämpligt att uppgiftsskyldigheten för även i förhållande till regleras i denna förordning. 8.3.2Överväganden och förslag avseende automatiskt förvärv av medborgarskap för vissa statslösa barn som föds i Förslag: Ett barn som föds i och inte vid födelsen förvärvar ett annat medborgarskap ska förvärva svenskt medborgarskap vid födelsen om en förälder till barnet dels är folkbokförd här i landet , dels har permanent uppehållstillstånd. De grundläggande skäl för ett automatiskt förvärv av svenskt medborgarskap vid födelsen som anförts i avsnitt 8.3.1 beträffande barn som även får ett annat medborgarskap vid födelsen gäller naturligtvis också statslösa barn. Vidare är undvikande av statslöshet en grundprincip i svensk medborgarskapslagstiftning. har också genom att ansluta sig till ett antal internationella konventioner (bl.a. , FN:s konvention om begränsning av statslöshet och europeiska konventionen om medborgarskap [SÖ 2001:20]) förbundit sig att undvika statslöshet, särskilt i fråga om barn. Även när det gäller statslösa barn anfördes i förarbetena till MedbL som skäl mot införandet av ett automatiskt förvärv att ett sådant inte alltid skulle överensstämma med föräldrarnas vilja (prop. 1999/2000:147 s. 36). I detta avseende är en skillnad mellan statslösa barn och barn som förvärvat ett annat medborgarskap att när det gäller de förstnämnda är det inte alltid möjligt för barnet att efter ansökan beviljas befrielse från svenskt medborgarskap. För befrielse krävs att barnet förvärvar medborgarskap i ett annat land (se 15 § MedbL). Barnets rätt till ett medborgarskap från födelsen och målet att undvika statslöshet måste dock anses väga tyngre än föräldrarnas eventuella önskan att barnet inte ska bli svensk medborgare. Någon rätt för föräldrar att låta ett barn förbli statslöst bör inte finnas, lika lite som det finns en rätt för vuxna att beviljas befrielse från sitt svenska medborgarskap om detta skulle leda till statslöshet. Genom att barn som annars skulle ha fötts statslösa förvärvar svenskt medborgarskap vid födelsen, undviks vidare den period av tillfällig statslöshet som enligt gällande rätt inträffar mellan ett barns födelse och tidpunkten för anmälan om svenskt medborgarskap enligt 6 §. På så sätt kan bättre respektera barnets rätt enligt bl.a. artikel 7 i att förvärva ett medborgarskap vid födelsen. Sammanfattningsvis finns när det gäller barn som föds i och inte förvärvar ett annat medborgarskap vid födelsen, ännu starkare skäl att dessa automatiskt ska bli svenska medborgare. Även när det gäller statslösa barn bör för förvärv av svenskt medborgarskap vid födelsen krävas att åtminstone en av barnets föräldrar är folkbokförd här i landet och, som utgångspunkt, har permanent uppehållstillstånd. Mot bakgrund av intresset av att undvika statslöshet, bör den tid som föräldern ska ha varit folkbokförd dock vara kortare än i fråga om barn som även förvärvar ett annat medborgarskap. Utredningen anser att är en lämplig tid. Det som anförts i avsnitt 8.3.1 om permanent uppehållstillstånd och föräldrar som är nordiska medborgare, medborgare i övriga EES-stater eller familjemedlemmar gäller även beträffande föräldrar till de barn som avses. 8.3.3Överväganden och förslag avseende medborgarskap för barn enligt 6 § MedbL Förslag: Möjligheten till förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan för ett barn som har fötts i och sedan födelsen är statslöst samt har permanent uppehållstillstånd och hemvist här i landet, ska gälla till dess att barnet har fyllt . Ett ogift barn som inte har fyllt och som har hemvist i ska förvärva svenskt medborgarskap när vårdnadshavaren eller vårdnadshavarna blir medborgare enligt detta anmälnings- förfarande. Detsamma ska gälla när en vårdnadshavare blir svensk medborgare enligt detta anmälningsförfarande och den andra vårdnadshavaren redan är svensk medborgare. Ett barn som föds i och som inte vid födelsen förvärvar ett annat medborgarskap ska, enligt utredningens förslag i föregående avsnitt, förvärva svenskt medborgarskap vid födelsen om en förälder till barnet dels är folkbokförd här i landet , dels har permanent uppehållstillstånd. Förslaget omfattar alltså inte alla statslösa barn som föds i . Barn som är födda i och som sedan födelsen är statslösa samt har hemvist och permanent uppehållstillstånd, kan i stället förvärva svenskt medborgarskap genom anmälan enligt 6 § MedbL. Anmälan ska ske innan barnet har fyllt . I förarbetena till bestämmelsen angavs att eftersom syftet med denna var just att underlätta förvärv av svenskt medborgarskap för statslösa barn som föds i , bör möjligheten till anmälan begränsas på så sätt att anmälan ska göras innan barnet har fyllt (prop. 1999/2000:147 s. 37). Det är angeläget att underlätta för barn som föds i och som förblir statslösa att förvärva svenskt medborgarskap genom anmälan. Ett sätt att underlätta förvärv genom anmälan är att förlänga den tid under vilken anmälan kan ske. Anmälan enligt 6 § bör därför kunna ske till dess att barnet har fyllt . Detta innebär att åldersgränsen för anmälan enligt 6 § kommer att stämma överens med vad som gäller enligt 7 §, vilket framstår som lämpligt. Enligt 10 § förvärvas svenskt medborgarskap av barn till den som blir svensk medborgare enligt 5, 7, 8 eller 9 § om barnet är ogift, har hemvist här i landet och inte har fyllt . Som ytterligare förutsättning gäller att den förälder som förvärvar svenskt medborgarskap ska ha ensam vårdnad om barnet eller ha gemensam vårdnad med den andre föräldern och denne är svensk medborgare. Barnet blir, under samma omständigheter i övrigt, också svensk medborgare om barnets båda föräldrar förvärvar svenskt medborgarskap genom anmälan och barnet står under föräldrarnas gemensamma vårdnad. Om anmälan enligt 6 § kan ske till dess att den anmälan gäller har fyllt , är det möjligt att personen i fråga själv har fått barn. Under de förutsättningar som i övrigt gäller enligt 10 § bör svenskt medborgarskap därför förvärvas även av barn till föräldrar som förvärvar medborgarskap enligt 6 §. 8.4Barn med hemvist i Förslag: Ett barn ska kunna förvärva svenskt medborgarskap genom anmälan om barnet har permanent uppehållstillstånd i och hemvist här i landet eller, om barnet är statslöst, . Enligt 7 § MedbL förvärvar ett barn som har permanent uppehålls- tillstånd i svenskt medborgarskap genom anmälan av den eller dem som har vårdnaden om barnet, om barnet har hemvist här i landet eller, om barnet är statslöst, . En betydande andel av de barn som kan förvärva svenskt medborgarskap genom anmälan enligt bestämmelsen, förväntas omfattas av utredningens förslag om automatiskt förvärv av svenskt medborgarskap vid födelsen för barn som föds i (se avsnitt 8.3.1 och 8.3.2). Om utredningens förslag genomförs kommer en anmälan enligt 7 § främst vara aktuell när det gäller barn som inte är födda i . Även barn vars föräldrar inte har svenskt medborgarskap, och som föds i innan någon av föräldrarna uppfyller förutsättningarna för att barnet ska bli svensk medborgare vid födelsen, enligt utredningens ovan nämnda förslag, kommer emellertid att omfattas av bestämmelsen. Enligt förslaget i avsnitt 8.3.1 ska ett barn som föds i förvärva svenskt medborgarskap vid födelsen om en förälder till barnet dels är folkbokförd här i landet , dels har permanent uppehållstillstånd. För barn som i annat fall skulle bli statslösa vid födelsen ska den tid det krävs att föräldern varit folkbokförd vara (se avsnitt 8.3.2). Det kan ifrågasättas om de nu gällande hemvistkraven i 7 § är helt ändamålsenliga. Som huvudregel är hemvistkravet för medborgarskapsförvärv genom anmälan enligt bestämmelsen detsamma som för naturalisering av vuxna enligt 11 §. Barn som växer upp i kan dock i allmänhet än förväntas ha en sådan samhörighet med landet att de bör kunna bli svenska medborgare. Detta gäller särskilt barn som är födda i eller som har bott här sedan låg ålder. I förarbetena till 7 § anförde regeringen bl.a. att genom att underlätta villkoren för förvärv av svenskt medborgarskap visar att barnen är välkomna och betraktas som fullt ut tillhöriga den svenska samhällsgemenskapen 1999/2000:147 s. 43). Nuvarande regler kan vidare medföra att barn har mycket olika förutsättningar att bli svenska medborgare. Utredningens förslag om automatiskt förvärv av medborgarskap för vissa barn som föds i kan dessutom i vissa situationer innebära ytterligare skillnader i detta avseende. Så stora skillnader framstår ofta som omotiverade. Ett barn kommer att vara svensk medborgare från födelsen även om barnet föds precis efter det att någon av barnets föräldrar uppfyller kraven för att barnet automatiskt ska förvärva medborgarskapet. Däremot kommer ett barn som fötts i kort innan föräldern uppfyllde kraven, som huvudregel behöva vänta innan han eller hon kan bli medborgare genom anmälan. Skillnaderna framstår som särskilt otillfredsställande när det rör sig om syskon i en familj. Ett minskat hemvistkrav för anmälan enligt 7 § skulle innebära att dessa skillnader minskas. Därigenom skulle även den samhörighet med som dessa barn kan förväntas ha betonas.