sou · H1B381 · 2013-12-16 00:00:00 — Materialet samlar en historisk respektive aktuell kunskapsbild över våldsbejakande extremistiska miljöer i – dess ideologiska budskap, grupperingar/nätverk och rekryteringsmetoder. Det beskriver och problematiserar olika vägar in i radikalisering och exemplifierar möjliga bakgrundsfaktorer och strukturella förklaringsmodeller som kan utlösa riskbeteenden hos unga. Sammantaget en viktig kunskapsbas som utgör grunden för ett förebyggande arbete. Genom ljudklipp gestaltas delar av intervjuer med unga som har varit aktiva i olika miljöer. Resterande delar av intervjuerna löper som en röd tråd genom utbildningswebben i syfte att levandegöra behov, idéer, handlingar och tvivel. Intervjuerna lyfter fram röster som påminner oss om att det handlar om människor. De bidrar till förståelsen kring varför och hur riskbeteenden kan utvecklas, hur vägar in i radikalisering kan se ut och vad det kan vara som gör det möjligt att bryta upp och lämna miljön. Filmade intervjuer med praktiker på fältet beskriver olika aspekter av relevant, förebyggande arbete. De speglar olika yrkesgruppers möjligheter att arbeta förebyggande, ger inspiration och exemplifierar olika lokala utmaningar och framgångsfaktorer. Med kunskapsbilden och intervjuerna som bas, innehåller utbildningswebben även beskrivningar av och utgångspunkter för samverkan. Slutligen erbjuds två metodspår för målgruppernas förebyggande arbete. De är tänkta att komplettera varandra och finns samlade under rubriken . Det ena riktar in sig på att stötta och stärka lokala samverkansgrupper. Det andra metodspåret är ett förslag på hur de kan arbeta förebyggande genom samtal med unga. Förslag till utbildningsmaterial och utbildningsinsatser 5.6.1Samtalskompassen – metodstöd för samverkansgruppen Det är enkelt att uppröras över och ta avstånd från antidemokratiska budskap och våldshandlingar. Det är inte lika enkelt att formulera vad man själv, som representant för det demokratiska samhället står för och tror på. Eller hur ens demokratiska värdegrund kan uttryckas i handling. Ändå blir det mycket viktigt att i ett förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism stärka den egna demokratiska kompetensen för att kunna möta andra i demokratisk handling. I Samtalskompassen ges handledning i hur Demokratiska samtal15 går till. Handledningen riktar sig till samverkansgruppen som sedan har möjlighet att praktisera förhållningssättet tillsammans i samtal kring olika aspekter av demokrati. Genom att föra demokratiska samtal kan samverkansgruppen utveckla förmågan att formulera egna åsikter, stå för dem och respektera och lyssna till andras. Avsaknaden av moraliska pekpinnar, som på förhand talar om vad som kan anses rätt och fel, tillåter även parterna att påverka varandra och ändra uppfattning. Genom att föra demokratiska samtal om just demokrati, kan samverkansgruppen utmana och stärka sin egen demokratiska kompass. Syftet med att gemensamt reflektera över demokratiska värden och principer är att ställa det egna jagets värdegrund i fokus. Vad står jag för, vad påverkar mig, hur påverkar jag andra? Metodstödet för samverkansgruppen innebär alltså att lära både om och av olika aspekter av demokrati. Förhållningssättet och insikterna utgör en grund för de samtal som sedan ska föras med unga. Tanken är att metodstödet kan vara en utgångspunkt för fortsatta samtal i samverkansgruppen och att det kan användas före, under och efter samtal med unga. På hemmaplan har Exits16 syn på påverkansarbete och metoder för motiverande samtal inspirerat arbetet, liksom Dialogpolisens17 15Demokratiska samtal eller deliberativa samtal är ett förhållningssätt som utgör ett bärande element i demokratin och är en väg att stärka den demokratiska kompetensen hos barn, unga och vuxna. Se bl.a. : www5.skolverket.se%2Fwtpub%2Fws%2Fskolbok%2Fwpubext%2Ftrycksak%2FRecord% 3Fk%3D752 i hur man förstår och bemöter extrema rörelser, Exit , 2009. 17Dialogpolisen finns beskriven på Polisens hemsidor /Om-polisen/Sa- arbetar-Polisen/Specialkompetenser/Dialogpolisen/ Förslag till utbildningsmaterial och utbildningsinsatser förtroendeskapande sätt att bygga relationer som främjar dialog och förståelse. Kungälvsprojektets18 insikter om det demokratiska samtalets betydelse och Skolverkets19 arbete med det deliberativa samtalets betydelse för värdegrundsarbete har också inspirerat. 5.6.2Samtalskompassen – metodstöd för förändring Det andra metodspåret i Samtalskompassen handlar om samverkan, förhållningssätt, kartläggning, analys och samtal som metod i ett förebyggande arbete. Vägen in i våldsbejakande extremism är sällan en ensam vandring. Forskning pekar på att flera i ett kompisgäng kan radikaliseras tillsammans20. Det individuella riskbeteendet påverkas av faktorer och personer i omgivningen, som kan utgöra en riskzon. Därför tjänar det förebyggande arbetet på att vara ett av flera perspektiv på socialt och brottsförebyggande arbete lokalt. Befintlig kunskap lokalt om destruktiva och våldsbenägna miljöer utgör en grund för att kunna kartlägga hur kollektiva riskzoner påverkar individuella riskbeteenden och vice versa. Helhetsbilden är viktig som underlag för att bedöma insatser och vem eller vilka man vill att insatserna ska nå, Det förebyggande arbetet sker av omsorg, samtalen engagerar och inkluderar individen och stöttar motivation till en positivare utveckling. För att det ska vara möjligt fordras tillitsfulla relationer. Utveckling och förändring bygger på den tilliten, liksom möjligheten att sätta gränser. Därför är det så viktigt hur man sår och vattnar för att den tilliten ska växa. Och den tid man tillåter det att ta. Utgångspunkten för metodstödet i sin helhet är hämtat från nationellt förebyggande arbete i och , som samtalsstöd utgör den norska modellen Bekymringssamtal21 inspiration. Förhållningssättet i samtalen präglas av metodiken i Motiverande samtal22 och Demokratiska samtal. Syftet är att genom samtal bygga förtroende och tillit som kan motivera en långsiktig och positiv förändringsprocess. Det förebyggande arbete måste därför ingå i en långsiktig, resurssäkrad arbetsprocess, utan krav på snabba resultat. Utgångspunkten måste vara att förebyggande arbete lönar sig i längden, vilket 20Björgo, av terrorisme og annen kriminalitet (Politihögskolen, 2011:01) 21Beskrivs längre fram i kapitlet. 22Motiverande samtal som metod /evidensbaseradpraktik/sokimetodguidenforsocialtarbete/motiverandesamtal Förslag till utbildningsmaterial och utbildningsinsatser publicerade rapporter som Intoleransens pris – en socioekonomisk analys av Kungälvsmodellen visar23. För att känna motivation till förändring, är tvivlet på den nuvarande situationen, eller beteendet en viktig faktor. Våldsbejakande extremistiska ideologier kännetecknas gemensamt av en sekteristisk, polariserande världssyn: det finns en sanning, en väg, ett förhållningssätt24. Därför är det viktigt att i samtal identifiera tvivlet hos en ung individ med riskbeteende. Tvivlet kan innebära en öppning för att tänka och välja annorlunda.25 Förhållningssättet, liksom att visa empati, följa med i motstånd och uppmuntran till autonom förändring, återfinns i metoden Motiverande samtal26. Om du är tvingad att gå 5 mil med en sten i skon, så kommer du att göra det. Om du är övertygad om att det är värt att gå 5 mil med en sten i skon, så kommer du också att göra det. Men om du har börjat gå och känner dig tveksam till varför du ska göra det med en sten i skon, då börjar du tvivla. Att tvivla är mänskligt. Att hysa tvivel är att ha förmågan att se alternativ. Att världen inte är svart-vit. Även om samtalsledaren styr, avgörs upplägget alltid av individens förmåga och behov. Det finns ingen linjär utveckling, eller standardiserad mall för hur man tar sig från a till b. Det viktiga är att det finns en tydlig utgångspunkt och ett lika tydligt mål. Målet är att stötta en positiv utveckling genom att gemensamt identifiera vilket mål som kan motivera det. För att stötta målet måste lokalsamhället kunna erbjuda resurser i form av meningsfull fritid, sommarjobb, praktikplats, stöd och vuxenkontakt i och utanför skolan. Bekymringssamtal utförs i dialog med en ung individ tillsammans med familjen. Oslopolisen etablerade samtalen som metod utifrån erfarenheter från insatser gjorda i samband med utåtagerande högerextremistiska miljöer på i –1997. Metoden har utarbetats och utvecklats av , Politioverbetjent och brottsförebyggande koordinator i förorten . Samtalsmetoden brukas av polisen på lokal nivå i hela , med stöd av Det kriminalitetsforebyggande råd27 och den 23Nilsson , , (2013) Intoleransens pris – en socioekonomisk analys av Vit makt-rörelsen och Kungälvsmodellen: /wp-content/uploads/2013/04/Intoleransen-pris-webbanpassad.pdf 24Läs mer om det i kapitel 2. 25Mattsson, , (2008) Ingen blir nazist över . Om hur skolan kan möta intoleranta elever, : ; , , (2012) 10 Lektioner om Tolerans, : . 26Miller, William.R. and Rollnick, . (2002) Motivational Interviewing: Preparing People to Change. Förslag till utbildningsmaterial och utbildningsinsatser Bekymringssamtal används av norsk polis både som ett krav (enligt §13 i Politiloven) och som ett frivilligt erbjudande (§1 och 2 i Politiloven). Metoden är implementerad nationellt i norskt brottsförebyggande arbete, har utvärderats och framhålls som en framgångsfaktor i den norska regeringens handlingsplan mot våldsbejakande extremism29. Bekymringssamtalet kartlägger hela livssituationen, det är förebyggande och inte en påföljd, del av eller alternativ till ett straff. Till skillnad från ett förhör utlöser det inga rättigheter eller skyldigheter. Det är heller inte någon sorts terapi. Bekymringssamtalet är ett verktyg som används för att identifiera den unga individens egen kapacitet och motivation till en positiv förändring. En förändring som i bästa fall stöds av familjen. Samtalsmodellens kartläggning ställer också en diagnos i dialog med barnet/ungdomen som analyserar situationen och identifierar vilka ytterligare insatser som kan krävas. Det kan handla om enskild eller familjeterapi, behandling relaterad till en särskild diagnos eller missbruksproblem eller särskilt stöd i form av till exempel en . I sådana fall är det viktigt att samtalsledaren vet hur man slussar vidare utan att tappa individen på vägen. Här blir den lokala samverkansformen viktig. Utbildningswebben är ett första steg på vägen mot ökad medvetenhet och kunskap för ett förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism. Ytterligare steg bör genomföras i en större utbildningskontext, som tar fasta på målgruppernas behov av kontinuerlig och kvalitetssäkrad fortbildning, erfarenhetsutbyte med andra aktörer och uppdatering av aktuell utveckling på området. Till viss del kan uppdatering av utbildningswebben svara mot behovet. Men mycket av det allra viktigaste i det förebyggande arbetet sker i mötet mellan människor. Det är kunskap som aldrig kan förmedlas i text, utan kräver andra typer av pedagogisk förmedling och individuell träning. En större utbildningskontext ger också en tydlig signal om legitimitet och prioritering. Om det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism ska uppfattas som angeläget i samhället, måste det erbjuda 29Felles trygghet – felles ansvar. Handlingsplan for å forebygge radikalisering og voldelig ekstremisme. Justis- och beredskapsdepartementet: /nb/dep/jd/dok/rapporter_planer/planer/2010/felles-trygghet---felles- ansvar.html?id=626613 Förslag till utbildningsmaterial och utbildningsinsatser möjligheter till ett långsiktigt lärande som är tillgängligt för målgrupper i hela landet. Det samhällsengagemang, som omsorgen i ett förebyggande arbete innebär lokalt, uppmuntras och bekräftas på ett viktigt sätt av engagerande och prioriterade utbildningssatsningar. Utredningen anser också att utbildningsinsatser i ämnet inte kan separeras helt från andra närliggande ämnen. Perspektivet är, som sagts, ett av flera inom det brottsförebyggande fältet. En ung individ som riskerar att radikaliseras kan ha begått andra typer av brottsliga handlingar eller ligga i riskzonen för t.ex. drogmissbruk. För att kunna se hela bilden krävs också utbildningsinsatser som kan ta ämnesövergripande tag. De målgrupper som arbetar förebyggande måste kunna utveckla sin kunskap och förmåga att placera våldsbejakande extremism i en större kontext. De behöver också, som metoderna i utbildningswebben pekar på, utveckla sin kunskap och reflektionsförmåga kring det som våldsbejakande extremism tar avstånd från – det demokratiska samhället. Det är en ytterst viktig del av utbildningens förmåga att stärka och stötta dem som samtalsledare och samhällsrepresentanter. Poängen är alltså att utbildning aldrig kan vara synonymt med att enbart sprida ett material i tryckt eller digital form, hur interaktivt det än är. Det måste innebära en större kontext som tillvaratar möjligheter att erövra ny kunskap och repetera befintlig. Oavsett ämne, anser utredningen att utbildning i stort handlar om en kvalitetssäkrad förmåga att ställa relevanta frågor, inte att lära sig leverera rätt svar. Förmågan att ställa frågor måste mötas med förmågan att föra en diskussion, att kunna argumentera för sina åsikter och vara beredd att förändra dem. Det sker i möte med människor, det sker i en kvalitets- och kompetenssäkrad utbildningssituation. Nedan följer förslag på vad det skulle kunna innebära konkret. Det nationella samordningsansvaret bör innebära ett uppdrag för att regelbundet arrangera och erbjuda grundläggande och stegvis fördjupande utbildningar för relevanta målgrupper. Med relevanta avses, som tidigare nämnts, primärt närpoliser, socialarbetare och skolpersonal. Utbildningarna kan arrangeras i samverkan med annan eller andra nationella samverkansaktörer, bör vara återkommande, tillgängliga för hela landet och hållas tvärsektoriellt för att samla lokala aktörer över yrkesgränserna, i enlighet med de föreslagna lokala Förslag till utbildningsmaterial och utbildningsinsatser De som arbetar tillsammans ska ha möjlighet att utbilda sig tillsammans för att stärka det gemensamma kunskapsläget och samverkansformen. Tvärsektoriella utbildningar gör det också möjligt att lyfta utmaningar som det lokala arbetet kan stå inför, till exempel sekretess- och resursfrågor. De skulle också ha möjlighet att erbjuda ämnesövergripande ansatser, som kan fånga behovet av kunskapspåfyllnad och reflektioner kring frågor som demokrati, tolerans och allas lika värde. Precis som utbildningswebbens blandning av fakta och metoder, skulle utbildningsinsatser innebära både möten med fackexperter och pedagogiska praktiker. Insatserna skulle på så sätt svara mot behoven av teoretiska och praktiska fördjupningar, kopplingarna mellan tanke och handling. En tvärsektoriell utbildningssatsning ger också möjlighet för lokala aktörer från hela landet att mötas och utbyta erfarenheter. Att ha genomgått utbildningen bör innebära en kvalitetsstämpel. Utredningen ser att det finns möjligheter att den nationella samordnaren kan arrangera utbildningar i samarbete med högskolor, ett samarbete som kan innebära att genomgången utbildning motsvarar högskolepoäng. 5.7.2Seminarier on- och offline Ytterligare en del av en större utbildningskontext bör ges genom kontinuerliga seminarier. Utifrån ett nationellt ansvar kan seminarier arrangeras i samarbete med lokala, regionala aktörer. Det kan handla om renodlade seminarier rörande förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism, men även om seminarier som lyfter in perspektivet bland andra typer av brottsförebyggande arbete. Samarbetsformen gör det också möjligt att fokusera på det som är relevant ur ett lokalt eller regionalt behov. Det kan innebära möjligheter att anpassa innehåll till lokal problematik, men också att lyfta fram och stärka exempel på lokala framgångsfaktorer. Den här typen av seminarier, liksom annan typ av kunskapsförmedling som t.ex. föreläsningar, kan också sändas via utbildningswebben som webbinarier. Det är ett enkelt sätt agera med största möjliga tillgänglighet och att utveckla och levandegöra webben som nationell utbildningsplats. Det innebär interaktion IRL för dem som deltar på seminariet och möjlighet till interaktion online för dem som följer webbsändningen live. Utbildningswebben erbjuder naturligtvis även möjligheter att ta del av webbinariet i efterhand. Förslag till utbildningsmaterial och utbildningsinsatser För att följa den aktuella utvecklingen globalt och nationellt bör nationella konferenser arrangeras kontinuerligt. De bör arrangeras och genomföras i samarbete med samtliga nationella samverkansaktörer, som en tydlig markering av det gemensamma ägarskapet. Konferenserna är ett bra sätt att samlas kring aktualiteten i frågorna, att få färska presentationer och statusuppdateringar och att på en nationell arena lyfta fram exempel på lokalt och internationellt framgångsrikt arbete. De kan ge en samlad bild av vad som händer i landet, de kan presentera nya metoder och projekt och de kan skapa tid för möten och utbyte mellan många människor. I våra nordiska grannländer arrangeras nationella konferenser på motsvarande sätt för alla som arbetar lokalt. Som framhölls redan i kapitel 4 vill utredningen även peka på vikten av att med viss kontinuitet prioriterar att arrangera nordiska konferenser i samarbete med nationella ansvarsmyndigheter i , och Norge.30 Ett nordiskt utbyte ger perspektiv, inspiration och stärker den gemensamma agendan. Konferenser som gemensamma mötesplatser över landsgränserna kan ge fortsatta kontakter och utbyten. 30 Socialbørne og , , , och KRÅD (Kriminalitetsforebyggande råd), . Utredningens förslag om en nationell samordnare för arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism, kommer oundvikligen att innebära kostnader för staten. Vi försöker här göra en rimlig uppskattning av storleken på dessa kostnader. Utredningen har valt att räkna på vad vi uppskattar är det mest kostnadskrävande alternativet, en fullt utbyggd nationell samordning enligt modellen en särskild enhet. Kostnaderna blir sannolikt lägre om enheten placeras inom ramen för Brå, då olika samordningsvinster kan göras. Det är också möjligt att genomföra förslaget stegvis och börja med en lägre ambitionsnivå än den förslaget innebär. Väljer regeringen det senare, vill utredningen dock betona sin uppfattning om det olämpliga i att skapa en lösning där ansvaret för utbildningsmaterialet särskiljs från övriga uppgifter som den nationella samordnaren bör ha när det gäller att förebygga våldsbejakande extremism som en del i ett större brottsförebyggande arbete. Framgångsrikt förebyggande arbete innebär besparingar i den mening att kostnader uteblir för sådant som skulle kunna hända om det inte förebyggdes. Det visar till exempel analyser gjorda med utgångspunkt i den så kallade Hovsjösatsningen i . I rapporten från diskuteras effekter av socialt utanförskap med konsekvenser som ohälsa, missbruk, normbrytande beteenden och kriminalitet och vad det kostar för både individer och samhälle.1 Mot den bakgrunden menar utredningen att kostnader kan undvikas genom förbyggande av att människor involveras i våldsbejakande extremism. Det gäller både enskilda individers lidande och skador som kan uppstå i samhället vid förekomsten av politiskt motiverat våld. Istället för att ägna sig åt våldsbejakande extremism kan unga människor utbilda sig och bidra med arbetsinsatser i samhället – förutsatt att de får plats där. 1 , och (2013) Det omöjliga tar bara : Hovsjösatsningen ur ett process- och socioekonomiskt perspektiv, se särskilt s. 17–34. Utredningens uppdrag att utarbeta ett utbildningsmaterial om förebyggande av våldsbejakande extremism, innebär också det kostnader för staten och för andra aktörer som involveras i de utbildningssatsningar som utredningen föreslår. Nedan redovisas hur vi bedömer dessa kostnader. Vi har valt att ha ett ambitiöst förhållningssätt till utbildningssatsningen. Ska den genomföras och få god effekt, är det enligt vår uppfattning angeläget att utbildningsinsatserna görs med en hög ambitionsnivå. Annars riskerar det att bli utbildning utan mätbara effekter och då har kostnaderna varit för gäves. Utredningens förslag innebär kostnader även för polis, kommuner och alla andra aktörer som samverkar med den nationella samordnaren kring olika aktiviteter och som väljer att skicka personal och funktionärer på de utbildningar och seminarier som den nationella samordnaren arrangerar. Dessutom kan kostnader uppstå som en följd av ökad kunskap när personal får kompetensutveckling och uppgiften blir synlig och kan prioriteras, inklusive behov av att utveckla de metoder som blir aktuella lokalt. Ur detta perspektiv är det särskilt angeläget att förebyggande av våldsbejakande extremism behandlas inom ramen för det allmänna brottsförebyggande arbete som redan bedrivs lokalt. Då blir det möjligt att hos varje aktör prioritera befintliga resurser utifrån vilka särskilda behov av kompetens hos brottsförebyggare som föreligger rent konkret – vissa platser har eller kan få problem, andra kanske aldrig kommer att beröras av risker för just våldsbejakande extremism utan har andra typer av brottslighet att förebygga. Enligt förslaget omfattar den nationella samordnaren, som presenteras i kap. 4.6 personal som motsvarar fem heltidsanställningar. Förslaget är att samordnaren ska inrättas tills vidare så kostnaden blir med andra ord permanent. Vid den förordade utvärderingen under verksamhetens fjärde år, bör ingå att utvärdera såväl bemanning som omfattning på verksamheten. Kostnaden för verksamheten bör förändras efter vilka behov som uppstår. Utredningen bedömer att grundkostnaden för den nationella samordnaren fullt utbyggd kommer att bli . I summan ingår 5 heltidsanställningar, fasta kostnader för lokaler och liknande och rörliga kostnader inklusive kostnader för resor och möten. Skulle beslutet bli att inordna verksamheten i en redan befintlig myndighet, är utredningens uppfattning att de fasta kostnaderna kan bli lägre genom möjligheter till samutnyttjande av lokaler och liknande. Tillika kan det vara så att även personalkostnaderna påverkas genom att redan befintlig kompetens i den myndigheten kan samutnyttjas av den nationella samordnare på ett sätt som håller kostnaden nere och bidrar till att göra arbetet så effektivt som möjligt. 6.2Kostnadsanalys utbildningsmaterial och utbildningsinsatser En av den nationella samordnarens huvuduppdrag blir att ta hand om både materialet och att leda och samordna utbildningsinsatser om förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism. Utredningen beräknar att förvaltning och utveckling av utbildningsmaterialet samt de utbildningsinsatser vi föreslår kommer att omfatta kostnader om . Det handlar i första hand om utbildningsinsatser för personer som inom sitt arbete eller uppdrag är involverade i förebyggande arbete, poliser, socialtjänstpersonal, skolpersonal, fritidspersonal, föreningsfunktionärer, med flera. Webbplatsen utgör en effektiv bas för utbildningsinsatserna genom att den kontinuerligt underhålls med material såsom artiklar och presentation av aktuell forskning, tips om praktiska tillämpningar som fungerat, filmade seminarier, m.m. Denna del i utbildningsuppdraget kan utföras mycket kostnadseffektivt eftersom material på en webbplats enkelt sprids till en mycket omfattande målgrupp. Kostnaden uppstår framför allt för att säkra en professionell film- och ljudupptagning vid inspelningar. Tvärsektoriell utbildning i internatform Ett mer utvecklat steg i utbildningsinsatserna handlar om att i samverkan med myndigheter och andra aktörer som involveras i det förebyggande arbetet, genomföra en årlig tvärsektoriell utbildning i internatform. Våra beräkningar utgår från en tredagarsutbildning för 70 personer. Utbildningen bör vara ett samarrangemang mellan de aktörer som medverkar och kostnaderna fördelas dem emellan. Detta kan förslagsvis göras genom att utbildningen är avgiftsbelagd. Lokala och regionala seminarier