sou · H1B314 · 2013-03-05 00:00:00 — En översyn inom Sevesoområdet – förslag till en förstärkt organisation för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade vid sitt sammanträde att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över regelverket kring verksamheter som hanterar farliga kemiska ämnen av visst slag och viss mängd, s.k. Sevesoverksamheter. Det övergripande syftet med utredningens arbete är att presentera en reviderad s.k. Sevesolagstiftning, med mål att lagstiftningen ska bli mer effektiv, ändamålsenlig och överblickbar. förordnades hovrättsrådet som särskild utredare för detta uppdrag. Som experter i utredningen förordnades fr.o.m. kanslirådet , Försvarsdepartementet, ämnesrådet , Försvarsdepartementet, ämnesrådet , , departementssekreteraren , , handläggaren , , myndighetsjuristen , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, handläggaren , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, arbetsmiljöhandläggaren , , miljöskyddshandläggaren , i och handläggaren , Kommuner och Landsting. var förordnad som expert t.o.m. . förordnades departementssekreteraren , Försvarsdepartementet, som expert. Som sekreterare i utredningen anställdes fr.o.m. hovrättsassessorn . och beslutade regeringen om förlängd tid för uppdraget. Utredningen överlämnar härmed betänkandet En översyn inom Sevesoområdet – förslag till en förstärkt organisation för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor (SOU 2013:14). Utredningens uppdrag är med detta slutfört. Förslag till lag om ändring i ................................ 2Förslag till lag om ändring i lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av Förslag till förordning om ändring i förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd......... Förslag till förordning om ändring i förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt 5Förslag till förordning om ändring i förordningen (1999:382) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor ................................. Förslag till förordning om ändring i miljötillsynsförordningen (2011:13) ...................................... 7Förslag till förordning (20xx:xxx) om avgifter för tillsyn enligt lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor...................... Utredningens uppdrag och arbete ................................ 2.1Sevesodirektivets uppkomst och dess införlivande i 2.1.1 Seveso II direktivet ....................................................... 2.2Konventionen om gränsöverskridande effekter av 2.3Seveso II direktivet och Industriolyckskonventionens införlivande i svensk rätt.......................................................... Beskrivning av Sevesoverksamheter i ......................... Rapportering av Sevesoolyckor ............................................... Sevesoolyckor i och internationellt............................ Tillstånd till Sevesoverksamhet .................................... 3.1Allmän beskrivning av regleringen av tillstånd för 3.1.1 Verksamhetsutövarnas skyldigheter enligt 3.2Regleringen av tillstånd och anmälan av miljöfarlig 3.2.1 Tillståndsprövning av miljöfarlig verksamhet enligt 9 kap. ............................................... Reglering av anmälningsplikt ....................................... 3.2.5 Tillstånds rättskraft och dess begränsningar............... 3.3 Utredningens överväganden och förslag ................................ 3.3.1 Frågan om vissa Sevesoverksamheter inom högre kravnivå bör undantas från tillståndsplikt enligt 3.3.2Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ges möjlighet att ansöka om återkallelse och omprövning enligt 24 kap. 3–6 §§ ........... Tillsyn av Sevesoverksamheter..................................... Tillsyn enligt Sevesolagen ............................................ 4.1.3 Tillsyn enligt arbetsmiljölagen (1977:1160)................ 4.1.4 Skyldigheter vid farlig verksamhet enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor och 4.1.5 Lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva 4.2Organisationen av Sevesotillsynen och samordningen med annan tillsyn ..................................................................... 4.2.1 Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps 4.2.4 Samordning av Seveso- och miljöbalkstillsyn i 4.3Utredningar och principiella ställningstaganden avseende statlig tillsyn och länsstyrelsernas framtida 4.3.1 Offentliga utredningar om den statliga 4.3.2 Regeringens skrivelse 2009/10:79 En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn..................................... Propositionen (2009/10:175) Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt .. 4.4 Vissa brister i dagens organisation av Sevesotillsynen......... 4.4.1 Många inblandade myndigheter upplevs som ett problem för en effektiv samordning av 4.4.2 Brister i systemet för rapporteringsskyldighet vid en olycka vid en Sevesoverksamhet ........................... 4.4.4 Oklarheter om möjligheten att tillämpa 2 kap. 4.5Utredningens överväganden och förslag avseende den framtida organisationen av Sevesotillsynen .......................... 4.5.1 Ansvaret för Sevesotillsynen måste koncentreras till färre länsstyrelser................................................... 4.5.2 En förbättrad struktur för samordning av tillsyn och borttagen möjlighet till överlåtelse av Sevesotillsyn till kommun .......................................... 4.5.3 Krav på tillsynsrapporter efter avslutad tillsyn samt krav på samordnade 4.5.4 Fördjupad Sevesotillsynsvägledning leder till en mer effektiv, enhetlig och samordnad 4.5.5 Tydliggörande av tillämpningen av de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. ......................... 4.5.6 Förfarandet för anmälan av Sevesoolyckor behöver ses över och förenklas .................................. Finansiering av tillsyn och tillståndsprövning av 5.1.1 Avgifter för tillsyn och tillståndsprövning enligt 5.2Utredningens överväganden och förslag beträffande 5.2.2 Länsstyrelsernas Sevesotillsyn bör avgiftsbeläggas... 5.2.3 Principer som bör ligga till grund för Beräkning av Sevesotillsynsavgifterna ....................... Avgiftssystemet för Sevesotillsynen.......................... 5.3Utredningens överväganden och förslag beträffande avgifter för tillståndsprövning av Sevesoverksamheter........ 5.3.1 En framtida avgift för de merkostnader som uppkommer vid tillståndsprövning av 5.3.2 Tillståndspliktiga C- och s.k. U-verksamheter ska betala avgifter enligt förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens 6.2 Övergripande konsekvenser av utredningens förslag.......... Förslag och konsekvenser ..................................................... 6.3.1 Förslaget att Sevesotillsynen måste koncentreras till färre länsstyrelser och att möjligheten för att överlåta Sevesotillsynen till kommun tas bort ........................................................ 6.3.2 Förslaget att länsstyrelsernas Sevesotillsyn ska 6.3.3 Förslaget om en framtida avgift för de merkostnader som uppkommer vid tillståndsprövning av Sevesoverksamheter................ 6.3.4 Förslaget att tillståndsplikten för C- och de s.k. U-verksamheterna på högre kravnivå ska bestå och att de ska betala avgifter enligt förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn 6.3.5 Förslagen som innebär ökade arbetsuppgifter för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap....... 6.3.6 Förslaget om hantering och samordning av 6.3.7 Förslaget om tydliggörande av tillämpningen av de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. .... 7.1 Förslaget till lag om ändring i ........................... 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av Vi har haft i uppdrag att göra en översyn av lagen (1999:381) och förordningen (1999:382) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor, den s.k. Sevesolagstiftningen samt närliggande lagstiftning. Sevesolagstiftningen tillämpas på sådana verksamheter där vissa farliga ämnen förekommer i en viss angiven mängd. finns det 375 Sevesoverksamheter i . Vanliga branscher med Sevesoverksamheter i är verksamheter som har tillverkning av kemikalier och kemiska produkter, verksamheter för lagring av bränslen och kemiska produkter, verksamheter med stål- och metallframställning och verksamheter med massa-, pappers- och pappersvarutillverkning. Sevesoverksamheterna finns representerade i landets samtliga 21 län. De områden som vi särskilt sett över är regleringen av tillsyn och tillståndsgivning av Sevesoverksamheter samt hur tillsynen utövas och fungerar i praktiken. Samordningen av Sevesotillsynen mellan länsstyrelserna och har granskats och vi har lämnat förslag till hur samordningen mellan dessa myndigheter kan förbättras. Vi har även lämnat förslag till hur Myndigheten för samhällsskydd och beredskap kan fördjupa sin Sevesotillsynsvägledning. Vi har också analyserat om Sevesotillsynen och miljöbalkstillsynen alltid måste ske och av samma myndighet. Vidare har vi tittat på om nuvarande system för finansiering av tillsyn och tillståndsprövning av Sevesoverksamheter är det mest ändamålsenliga. I de fall våra förslag innebär ökade kostnader jämfört med har vi lämnat förslag till finansiering. Våra förslag har som målsättning att leda till en mer effektiv, ändamålsenlig och överblickbar Sevesolagstiftning samt en organisation av Sevesotillsynen som är rättssäker, enhetlig och samordnad. Vårt förslag om Sevesotillsynsavgifter innebär att staten kommer att tillföras ca i avgiftsintäkter. våra förslag en förstärkt organisation för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. Nedan följer en sammanfattning av våra överväganden och förslag. Ansvaret för Sevesotillsynen måste koncentreras till färre länsstyrelser Den operativa Sevesotillsynen utförs av landets länsstyrelser. Antalet Sevesoverksamheter varierar mellan de olika länen och en inte obetydlig del av länsstyrelserna har tillsyn över ett begränsat antal Sevesoverksamheter. utövar tillsyn vid Sevesoverksamheter utifrån sitt regelverk. och länsstyrelserna samordnar i stor utsträckning sina Sevesotillsynsbesök. I vissa fall deltar även kommuner vid tillsynsbesöken när de har ansvar för tillsynen enligt och för att utöva tillsyn enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor och lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor. De brister som vi identifierat i dagens organisation av Sevesotillsynen avser huvudsakligen samordningen av Sevesotillsynen mellan länsstyrelserna och . Vidare har det framkommit att kvaliteten på Sevesotillsynen och kompetensen hos de som utför Sevesotillsynen i stor utsträckning skiljer sig åt mellan olika länsstyrelser. Vi anser att länsstyrelsernas ansvar för Sevesotillsynen ska koncentreras till färre länsstyrelser än . Koncentrationen av Sevesotillsynsansvaret till färre länsstyrelser innebär att varje länsstyrelse får Sevesotillsynsansvaret för fler Sevesoverksamheter. Denna koncentration ger ökade möjligheter för ansvariga Sevesohandläggare att arbeta upp erforderlig kompetens, erfarenhet och rutin inom Sevesoområdet. Med större möjlighet till specialisering hos Sevesohandläggarna blir Sevesotillsynen även effektivare, mer rättssäker och mer likartad över landet. Vidare förenklas möjligheterna till samordning av Sevesotillsynen mellan länsstyrelserna och . Denna ordning gynnar även verksamhetsutövarna. Vi föreslår därför att Sevesotillsynsansvaret förs över från landets 21 länsstyrelser till de länsstyrelser som har miljöprövningsdelegationer. En överflyttning av tillsynsansvaret till de länsstyrelser som har miljöprövningsdelegationer medför effektivitets- och resursvinster då det blir samma myndighet som handlägger tillstånds- och tillsynsfrågor för merparten av Sevesoverksamheterna. ordning kan även kunskaper och erfarenheter från tillsyn av Sevesoverksamheter lättare beaktas när villkor som rör säkerhetsfrågor formuleras i tillståndsprövningen för verksamheterna. Utredningen om den statliga regionala förvaltningen (Fi 2009:07) har i betänkandet Statens regionala förvaltning – förslag till en angelägen reform (SOU 2012:81), lämnat förslag som innebär att antalet länsstyrelser ska bli elva stycken, vardera med en miljöprövningsdelegation. Utredningen om den statliga regionala förvaltningens förslag till geografisk indelning följer i princip den koncentration som redan gjorts av miljöprövningsdelegationerna till 12 länsstyrelser. Det enda undantaget är att i har en egen miljöprövningsdelegation. Enligt förslaget förs i och därmed även miljöprövningsdelegationen till i . Förslaget innebär vidare att varje länsstyrelse ska ha en sätesort som varje länsstyrelse ska ha verksamhet vid ett antal lokalkontor. Enligt förslaget ska länsstyrelserna omfatta följande geografiska områden. 1.Norrbottens län med sätesort i 2.Västerbottens län med sätesort i 3.Jämtlands och med sätesort i 4.Dalarnas och med sätesort i 5.Värmlands och län med sätesort i 6.Uppsala, och med sätesort i 7.Stockholms och med sätesort i 8.Västra och med sätesort i 9.Jönköpings och med sätesort i 10.Kalmar och med sätesort i 11.Skåne och med sätesort i Vi anser att Utredningen om den statliga regionala förvaltningens (Fi 2009:07) ovan redovisade förslag till länsstyrelseorganisation är ändamålsenligt vid bedömningen av vilka länsstyrelser som bör ansvara för Sevesotillsynen. Ett genomförande av förslaget innebär således att vårt förslag om koncentration av Sevesotillsynsansvaret kommer att kunna uppnås. Som en följd av behovet att koncentrera Sevesotillsynsansvaret till färre länsstyrelser anser vi att den möjlighet som länsstyrelserna har , nämligen att överlåta Sevesotillsynsansvaret till kommuner, motverkar det ovan redovisade förslaget till koncentration. Bi- behållen möjlighet att överlåta Sevesotillsynen till kommuner skulle istället kunna leda till att ansvaret för Sevesotillsynen sprids ut på ännu fler aktörer än . Vi föreslår därför att länsstyrelsernas möjlighet att överlåta Sevesotillsynen till kommuner tas bort. Samtliga Sevesoverksamheter inom högre kravnivå ska tillståndsprövas enligt bestämmelser Sevesoverksamheter kan vara A-, B-, C- och s.k. U-verksamheter. Mängden farliga ämnen anges i en bilaga till Sevesoförordningen och verksamheterna indelas efter denna bilaga i lägre eller högre kravnivå. Vi har haft i uppdrag att analysera om det finns Sevesoverksamheter på högre kravnivå som, oavsett miljöpåverkan, bör omfattas av tillståndsplikt enligt eller om tillståndsplikten enligt bestämmelser kan tas bort. Vi har uppfattat att med begreppet oavsett miljöpåverkan avses sådana verksamheter som inte har så stor miljöpåverkan. De verksamheter som eventuellt skulle kunna undantas från tillståndsplikt är Sevesoverksamheter på högre kravnivå, som inte är tillståndspliktiga enligt prövningsnivå A eller B, det vill säga C- och de s.k. U-verksamheterna på högre kravnivå. Det har visat sig att det endast finns ett tiotal sådana här Sevesoverksamheter i . Vid en borttagen tillståndsplikt skulle ett särskilt system för granskningen av dessa Sevesoverksamheters säkerhetsrapport samt kommuniceringen av resultatet av granskningen av säkerhetsrapporterna behöva inrättas. Att etablera ett helt eget system för specifikt denna typ av verksamheter strider enligt vår uppfattning mot grundtankarna bakom den samordnade miljö- och säkerhetsprövningen av Sevesoverksamheterna. Ur ett säkerhetsperspektiv kan det inte heller bortses från att ett förändrat system skulle kunna innebära ett större risktagande och att miljö- och säkerhetsprövningen inte sker i den omfattning som är önskvärd. Myndigheters, organisationers och enskildas möjligheter att granska, få insyn och påverka beslutsunderlag i motsvarande omfattning som sker skulle Såväl branschen som ett antal länsstyrelser som utredningen har samrått med är dessutom av uppfattningen att dessa verksamheter alltjämt ska tillståndsprövas. Vid en proportionalitetsbedömning av de administrativa kostnaderna och eventuella besparingar som kan göras vid en borttagen tillståndsplikt ställt mot miljönyttan måste de omfattande konsekvenser som en olycka vid en Sevesoverksamhet skulle kunna medföra beaktas. De resursvinster som skulle kunna göras på grund av administrativa lättnader vid en borttagen tillståndsplikt är enligt vår bedömning högst marginella. Vi föreslår därför att den nuvarande tillståndsplikten enligt för de C- och s.k. U-verksam- heterna på högre kravnivå enligt Seveso II direktivet som omfattas av förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydds bilaga, avdelning 4, ska bestå. Avgifter införs för Sevesotillsynen Den ersättning för Sevesotillsyn som enligt dagens system betalas ut till länsstyrelserna via anslag har varit oförändrad sedan Sevesolagen trädde 1999. Detta har lett till att länsstyrelsernas resurser för att utföra Sevesotillsynsverksamhet har minskat och ersättningen är på många håll otillräcklig. Dagens anslagsfinansiering av Sevesotillsynen, som bara är aktuell vid Sevesotillsyn av Sevesoverksamheter på högre kravnivå, är inte i linje med den internationellt vedertagna miljörättsliga principen att förorenaren ska betala de kostnader som denne orsakar – Polluter Pays Principle. Genom ett avgiftssystem som innebär kostnadstäckande avgifter för Sevesotillsyn av samtliga Sevesoverksamheter genomförs även inom Sevesolagstiftningen nu nämnda princip. Med dagens finansieringssystem finns vidare uppenbara risker för att Sevesotillsynen prioriteras ned till förmån för andra uppgifter inom länsstyrelserna. Länsstyrelsernas bristande resurser påverkar bl.a. även deras förmåga att anställa och behålla personal med relevant kompetens. kan detta leda till mindre säkra Sevesoanläggningar. Även Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps arbete med bl.a. Sevesotillsynsvägledning behöver tillförsäkras erforderliga resurser. För att länsstyrelsernas Sevesotillsyn och Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps Sevesotillsynsvägledning ska tillföras nödvändiga resurser föreslår vi därför att länsstyrelsernas Sevesotillsyn avgiftsbeläggs och att avgifterna regleras i en särskild avgiftsförordning. Storleken på Sevesotillsynsavgifterna har vi fastställt genom en bedömning av Sevesoverksamheternas komplexitet, omfattning och bedömda risk. Vi föreslår att de högsta årliga Sevesotillsynsavgifterna om ska betalas av A-verksamheterna på den högre kravnivån. De lägsta Sevesotillsynsavgifterna om ska C- och de s.k. U-verksamheterna på den lägre kravnivån betala. Vårt förslag om Sevesotillsynsavgifter innebär att anslaget om ca som betalas ut via Myndigheten för samhällsskydd och beredskap kan tas bort. Detta medför således en besparing för staten med motsvarande belopp. kommer staten att få avgiftsintäkter motsvarande ca . Vi föreslår att länsstyrelserna ska få disponera Sevesotillsynsavgiftsintäkterna, alternativt att avgiftsintäkterna i varje län återförs till respektive länsstyrelse genom öronmärkta anslag. Detta för att försäkra att varje länsstyrelse erhåller erforderlig finansiering av sina Sevesotillsynsuppgifter. Vidare måste Myndigheten för samhällsskydd och beredskap tillförsäkras erforderliga resurser för att utföra sina arbetsuppgifter när det gäller Sevesotillsynsvägledning. En framtida avgift för de merkostnader som uppkommer vid tillståndsprövning av Sevesoverksamheter Flertalet tillståndspliktiga Sevesoverksamheter betalar avgifter enligt förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt . De som inte betalar dessa avgifter är tiotalet tillståndspliktiga C- och s.k. U-verksamheter på högre kravnivå. Vidare finansieras tillståndsprövning av Sevesoverksamhet på den högre kravnivån delvis av samma anslag som tillsyn av Sevesoverksamheter på högre kravnivå. Dagens anslagsfinansiering av Sevesotillståndsprövningen av Sevesoverksamheter på högre kravnivå är enligt vår bedömning inte det mest ändamålsenliga systemet för att finansiera de merkostnader som tillståndsprövning av Sevesoverksamheter medför jämfört med tillståndsprövning av annan miljöfarlig verksamhet. Det nuvarande systemet är inte heller i linje med principen att det är förorenaren som ska betala de kostnader som dennes verksamhet orsakar – Polluter Pays Principle. Det anslagsbaserade systemet för finansiering av merkostnaderna vid tillståndsprövningen av Sevesoverk- samheter bör därför ersättas med avgifter. Dessa avgifter tas lämpligast ut inom ramen för det nuvarande systemet med avgifter vid tillståndsprövning av miljöfarlig verksamhet, nämligen genom tidigare nämnd förordning om avgifter för prövning och tillsyn enligt . Då det inte går att göra några säkra bedömningar av hur mycket merkostnader som tillståndsprövning av Sevesoverksamheter medför jämfört med tillståndsprövning av annan miljöfarlig verksamhet föreslår vi att de myndigheter vid vilka särskilda Sevesoprövningskostnader uppkommer utvecklar ett system för löpande redovisning av arbetet med och kostnader för tillståndsprövning av Sevesoverksamheter. Dessa uppgifter kan sedan ligga till grund för att beräkna särskilda Sevesotillståndsprövningsavgifter. Ett alternativ till detta skulle kunna vara att berörda myndigheter ges ett särskilt regeringsuppdrag, att för en begränsad tid, redovisa hur mycket merarbete och merkostnader tillståndsprövning av Sevesoverksamheter medför jämfört med tillståndsprövning av annan miljöfarlig verksamhet. När kostnaderna hänförliga till den särskilda Sevesodelen av tillståndsprövningen kan särskiljas från den övriga miljöbalksprövningen är det vår bedömning att de särskilda kostnaderna för tillståndsprövning av Sevesoverksamheter ska belasta Sevesoverksamhetsutövaren. Det särskilda anslaget som utbetalas kan då tas bort. Tillståndspliktiga C- och s.k. U-verksamheter ska betala avgifter enligt förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt Mot bakgrund av att vi föreslår att det tiotal Sevesoverksamheter som inte betalar några avgifter enligt förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt , det vill säga C- och de s.k. U-verksamheterna på högre kravnivå, alltjämt ska tillståndsprövas enligt bestämmelser, föreslår vi att även dessa verksamheter ska betala sådana avgifter. En rimlig avgift för dessa verksamheter, motsvarande samma kostnadstäckningsgrad som övriga avgifter för miljöfarlig verksamhet har , det vill säga , har vi bedömt uppgå till . Ökade krav på samordning av tillsyn och tillsynsrapporter Vi föreslår att det i Sevesolagen föreskrivs att Sevesotillsynsmyndigheterna ska samordna tillsynen med den tillsyn som sker enligt och arbetsmiljölagen i den utsträckning det är lämpligt. För att motverka att en Sevesoverksamhet efter en Sevesotillsyn får motstridiga tillsynsrapporter om flera tillsynsmyndigheter deltagit vid samma tillsynsbesök föreslår vi vidare att det i Sevesoförordningen förs in en bestämmelse med innebörd att ska samordna sin tillsynsrapport med övriga vid tillsynen deltagande myndigheters tillsynsrapporter innan de skickas till en verksamhetsutövare. Vi föreslår även att de samordnade tillsynsrapporterna ska vara Sevesoverksamheten till handa efter avslutad tillsyn. ska vara skyldig att inom en rimlig period efter det att verksamhetsutövaren tagit emot tillsynsrapporten, säkerställa att verksamhetsutövaren åtgärdar alla de brister som upptäckts.