sou · H1B319d2 · 2013-11-20 00:00:00 — Ku2013/737/MFI , film och idrott Remissammanställning – Mera glädje för pengarna (SOU 2013:19) Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att utse en särskild utredare (nationell samordnare) med uppdrag att lämna förslag till hur brottslighet i samband med idrottsarrangemang kan motverkas. Till särskild utredare utsågs dåvarande landshövdingen i Per . Efter hans bortgång gavs uppdraget som nationell samordnare till före detta rikspolischefen . Utredningen, som antog namnet Nationell samordning mot brottslighet i samband med idrottsarrangemang (Ku 2011:03), lade fram delbetänkandet Mindre våld för pengarna (SOU 2012:23). lämnade utredaren en skrivelse med anledning av tillkännagivande om anmälningsplikt vid idrottsarrangemang. överlämnade slutbetänkandet Mera glädje för pengarna (SOU 2013:19) till regeringen. Slutbetänkandet har skickats ut till 66 berörda aktörer, vilka har beretts tillfälle att skriftligen yttra sig över betänkandet. För samtliga aktörer har det varit frivilligt att yttra sig över betänkandet. arrangerade kultur- och idrottsminister en hearing, vid vilken synpunkter på betänkandet och förslag till insatser diskuterades. Hearingen direktsändes på regeringens webbplats och på SVT. Sändningen finns att ta del av på regeringens webbplats, tillsammans med en skriftlig sammanfattning av vad som sades . Följande aktörer har bjudits in till hearingen och beretts tillfälle att yttra sig över betänkandet. , , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, i , i , i län, i , i län, , , Kommuner och Landsting, , , , , , , Föreningen , , , , Svenska Hockeyligan, , Fotboll, , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , HV 71, , , MoDo Hockey, , , , , , Globe Arenas, , , Swedish Arena , Stiftelsen och . Yttranden har kommit in från 15 av de inbjudna aktörerna och har lämnats av , , Globe Arena (som har lämnat sitt yttrande inom ramen för yttrande), , , , Stockholms-Alliansen (vilket är en organisation bestående av AIK, och ), , Kommuner och Landsting, , , Svenska Hockeyligan, , och . har per telefon uppgett att de inte har några synpunkter och avstår från att yttra sig över betänkandet. Utöver de aktörer som bjöds in att yttra sig över betänkandet har SäkerhetsBranschen och Social resursförvaltning i inkommit med yttranden. Majoriteten av de aktörer som har valt att yttra sig är positiva till de förslag som den nationella samordnaren lägger fram i betänkandet. Ett antal av de aktörer som har valt att yttra sig betonar att samordning mellan olika aktörer är av stor betydelse för att lyckas främja en positiv supporterkultur och bekämpa brottslighet i samband med idrottsevenemang. har uppgett att de inte har något att anföra. Svenska Hockeyligan (SHL) har lämnat in ett remissvar som samtliga klubbar inom SHL står bakom. har meddelat att de till fullo står bakom SHL:s yttrande, samt att det är förbundets förhoppning att all den dokumentation som gjorts i samband med slutbetänkandet kommer idrotten till godo i form av en tydlig lagstiftning. delar i allt väsentligt utredarens förslag men gör bedömningen att huvuddelen av utredarens förslag i slutbetänkandet är omhändertagna. stödjer generellt ansatserna i betänkandet och framhåller att frågan om ansvarsfördelningen mellan olika aktörer måste förtydligas. anför att kommunen ställer sig bakom utredarens ståndpunkter och tillstyrker de slutsatser som förs fram i slutbetänkandet. tillstyrker i stort utredningens förslag. Kommuner och Landsting menar att betänkandet innehåller få eller otydliga förslag som regeringen kan omsätta till beslut. SäkerhetsBranschen ställer sig bakom utredarens förslag, samt betonar att förslagen bör genomföras skyndsamt. De synpunkter som har framförts har i huvudsak rört de förslag som lades fram i delbetänkandet. Därför behandlar den här sammanställningen synpunkter på vissa av de förslag som lades fram i delbetänkandet. Uppföljning av förslagen i delbetänkandet 5.1 Tillträdesförbud, upprättande av nationellt register och arrangörsavstängningar -gälla alla matcher inom respektive sport, -kunna gälla för om högst , -gälla ett visst område utanför arenan (ca 150–). Det föreslås även att straffskalan vid överträdelser höjs till fängelse i högst . Utredningsresurserna för tillträdesförbud i måste bibehållas och kunskaperna om tillträdesförbudslagen bör förbättras hos såväl polis som åklagare. Ett nationellt register över personer med tillträdesförbud bör upprättas. Det föreslås att ett sådant register omfattar såväl tillträdesförbud som arrangörsavstängningar.1 De centrala strukturerna bör upprätta en frivillig manual för att på ett mer aktivt och förebyggande sätt nyttja arrangörsavstängningar med tillhörande varningssystem. – Ett mer frekvent och flexibelt utnyttjande av instrumentet arrangörsavstängningar måste eftersträvas. Den införda 15-årsgränsen för arrangörsavstängningar i fotboll bör avskaffas. tillstyrker utredarens förslag att låta tillträdesförbudet omfatta alla matcher inom respektive sport. RPS bemöter utredarens förslag gällande att utredningsresurserna för tillträdesförbud i måste bibehållas genom att förklara att i redan har tillsett att det finns tillräckliga utredningsresurser för att hantera de brott som är supporterrelaterade. 1 har uppdragit åt förre överdirektören för , , att utreda frågan om nationellt register över meddelade tillträdesförbud och arrangörsavstängningar. Utredningen ska vara klar . delar utredarens förslag avseende tillträdesförbudets utvidgning och anför att det är av mycket stor vikt att lagändring i enlighet med förslaget kommer till stånd. RF menar att ett skärpt tillträdesförbud som omfattar en viss radie runt arenan på ett bättre sätt tillgodoser samma syfte som anmälningsplikt. RF ställer sig positiva till utredarens förslag att inrätta ett nationellt register över tillträdesförbud och kan – om förutsättningarna är rimliga och rätta – tänka sig att ansvara för ett sådant register. ställer sig bakom förslagen om utökade tillträdesförbud och upprättande av ett nationellt register. Kommunen anför att bör ansvara för ett sådant register, då den myndigheten ansvarar för andra typer av register och det bör ligga i polisens intresse att ha direkt tillgång till sådana uppgifter. Svenska Hockeyligan instämmer i samtliga förslag rörande tillträdesförbudets utformning som lämnades i delbetänkandet, samt understryker att arbetet med förslagens exakta utformning och den politiska beredningen bör hanteras skyndsamt. Vidare anför SHL att det är av avgörande betydelse att ett nationellt register upprättas, uppdateras och görs tillgängligt för berörd arrangör och polismyndighet inför varje aktuellt matchtillfälle. SHL instämmer i förslaget att upprätta ett gemensamt nationellt register över tillträdesförbud och arrangörsavstängningar. SHL har tagit till sig av kritiken om sparsamt nyttjande av arrangörsavstängningar och har påbörjat ett arbete med att stärka och utveckla sina rutiner ytterligare. tillstyrker förslaget om att utöka tillträdesförbudstiden till . (SvFF) tillstyrker förslaget om att förlänga tiden för tillträdesförbud, samt förslaget om att förbudet ska gälla även ett visst område utanför arenan. SvFF delar inte utredarens bedömning att arrangörsavstängningar är att se som en bestraffningsåtgärd, eftersom det inte är huvudsyftet med åtgärden. Åtgärden har, precis som tillträdesförbud, ett tydligt förebyggande syfte. Vid bedömningen av om en arrangörsavstängning ska beslutas beaktas av naturliga skäl eventuella tidigare ordningsstörningar, men trots det så utgör avstängningen i första hand inte en bestraffning av ordningsstörningar. Inom svensk elitfotboll pågår ett arbete med utbildning för att effektivisera hanteringen av arrangörsavstängningar. Målet är att denna åtgärd ska användas i större utsträckning . SvFF betonar vikten av det arbete som på uppdrag av genomför avseende möjligheten att upprätta ett register över tillträdesförbud och arrangörsavstängningar. SvFF menar att ett sådant register är nödvändigt för att ansvariga arrangörer effektivt ska kunna kontrollera att tillträdesförbud och arrangörsavstängningar efterlevs, varför ett sådant register bör möjliggöras . SäkerhetsBranschen anser att regeringen bör prioritera utredarens förslag om att tillträdesförbudet ska gälla även inom ett område utanför arenorna, samt förslaget om att ett nationellt register över personer med tillträdesförbud bör upprättas. Lagen om maskeringsförbud i vissa fall bör utökas till att omfatta maskeringsförbud även inne på idrottsarenor. Svenska Hockeyligan instämmer i förslaget om utsträckt maskeringsförbud till att gälla även vid offentlig tillställning, på en inhägnad plats eller i dess närhet. tillstyrker utredarens förslag att utvidga maskeringsförbudet. SäkerhetsBranschen stöder utredarens förslag avseende utökning av maskeringsförbudet. 5.3 Ersättningsskyldighet för poliskostnader2 Ideella föreningar och IdrottsAB ska behandlas lika vad gäller poliskostnader. anför att säkerhetsaspekter ska vara överordnade, varför det är olämpligt att idrotten ska behöva står för poliskostnader vid idrottsarrangemang. RF anser därför att staten ska stå för poliskostnaderna. 2 Hur kostnaden för polisinsatser i samband med idrottsarrangemang ska fördelas när IdrottsAB står som arrangör har varit en central fråga i utredningen. Regeringen har lämnat ett lagförslag som innebär att arrangörer av evenemang per inte längre behöver står för polisens kostnader. Lagförslaget lades i nära anslutning till tidpunkten för att inkomma med synpunkter på utredningen. Vissa aktörer har hunnit lämna synpunkter på frågan om ersättningsskyldighet för polisinsatser, medan somliga aktörer har hunnit konstatera att frågan nu är löst. För sammanställningens fullständighet behandlas även de remisskommentarer som avser kostnadsfördelningen. i län framför att man i bedömningen av dimensioneringen av kostnaderna måste säkerställas att ekonomi inte går före säkerhet. i erfarenhet är att det är få idrottsföreningar som har valt att bolagisera sin verksamhet på grund av att föreningen har en stark ekonomi. Bolagisering tenderar oftare att vara resultatet av föreningens ekonomiska problem, då byte av driftsform, enligt erfarenhet, har bedömts vara den enda möjligheten att tillföra externt kapital. Mot den bakgrunden är det inte rimligt att idrottsverksamhet som bedrivs i bolagsform ska belastas med högre kostnader för polisbevakning än om verksamheten fortsatt som ideell förening. anser att lika villkor ska gälla oavsett ägarform. välkomnar beslutet om att ersättningsskyldigheten för polisens bevakningskostnader tas bort från . SäkerhetsBranschen välkomnar regeringens förslag om att kostnader för polisbevakning vid idrottsarrangemang fortsättningsvis inte ska belasta arenaägare, arrangörer eller IdrottsAB:n. Arrangören ska ha det totala ansvaret inne på arenan, inklusive för bortasektionen. Ett principbeslut bör fattas om att i normalfallen ha polisfria arenor. En genomförandegrupp för detta bör tillsättas. Landshövdingarna i och i län ska ges samma roll som landshövdingen i , dvs verka som regional samordnare mot idrottsrelaterat våld. och specialidrottsförbunden bör skapa en gemensam arbetsgrupp vad avser bindande riktlinjer vid arenainspektion. bör få i uppdrag att, tillsammans med andra aktörer, utreda vem som har rätt att upplösa en offentlig tillställning. bör även initiera en genomgång av den polisiärt föreskrivande roll som krävs på central nivå i syfte att stärka den nationella likformigheten och tydliggöra gällande ansvarsfördelning såväl inom polisen som mellan polisen och andra aktörer. En särskild prövningsnämnd som administrativt knyts till bör inrättas. Denna ska ha i uppdrag att i efterhand och på uppmaning av part lämna yttrande över val av resursinsatser och dess sammansättning. att nå en mer enhetlig praxis avseende vilka villkor som ställs på arrangörerna. Samtliga parter bör efter avslutad säsong gemensamt utvärdera hur säkerhetsarbetet har fungerat, samt redovisa detta till regeringen. menar att det redan nu följer av ordningslagen att arrangören har det totala ansvaret för arenasäkerheten. Vad gäller högriskmatcher anser RPS att arrangören inte klarar av det fulla ansvaret, då varken publikvärdar eller ordningsvakter kan ingripa på ståläktarna utan att mötas av våld. Arrangören kan då, för att fullgöra sitt ansvar enligt ordningslagen, fatta beslut om att begränsa publikantalet på ståläktarna genom att släppa färre biljetter eller anordna matchen som inte attraherar risksupportrar. Även polismyndigheten kan genom villkor begränsa publikantalet på ståläktarna. Avseende förslaget om att i normalfallet ha polisfria arenor anför RPS att även om arrangören ska kunna ta ett större ansvar för arrangemanget så kan inte polisen avskriva sig ansvaret och skyldigheten att ingripa mot brott och ordningsstörningar. Inom det område som omfattas av arrangörens ansvar ska polisen endast svara för kvalificerade polisiära uppgifter, dvs. främst förhindra brott. RPS avser att inom ramen för den gemensamma nationella strategin, som RPS tillsammans med ett antal andra aktörer håller på att arbeta fram, klargöra roller och ansvar mellan aktörerna. RPS avstyrker förslaget om att ta fram en . Avseende förslaget att initiera en genomgång av den polisiärt föreskrivna rollen anser RPS att arbetsfördelningen framgår genom tolkning av lagstiftningen, samt att RPS kommer att stärka den nationella likformigheten och tydliggöra ansvarsfördelningen inom ramen för det strategiarbete som RPS har initierat. RPS delar utredarens förslag gällande en djupare analys av rätten att upplösa en offentlig tillställning och har redan gett ut en rättsutredning på ämnet. anför att det är av största vikt att ansvarsfördelningen mellan olika berörda aktörer på ett tydligt sätt klargörs – såväl inne på arrangemanget som och rum. RF menar att lagstiftning eller föreskrifter tydligare måste reglera polismyndighetens respektive arrangörens ordningsansvar inne på arenan, samt vad som avses med begreppet vid tillställningen. RF anser att begreppet bör tolkas så att vid tillställningen avser och rum som där arrangören enligt ordningslagen ska svara för god ordning. RF uppmanar regeringen att överväga om det behövs ett förtydligande av aktuella bestämmelser i ordningslagen. i län föreslår att landshövdingarna i och får samma ansvar som i att vara regional samordnare i arbetet med idrottsrelaterat våld, då det är viktigt att en bred samverkan nationellt och regionalt kommer till stånd. SäkerhetsBranschen stöder förslaget om polisfria arenor och anför att polisens uppgift vid arenor bör begränsas till att ingripa vid extraordinära händelser. Detta för att polisens resurser då frigörs och istället kan användas till polisiär kärnverksamhet. i är positiv till förslaget om att landshövdingarna i och i län ska verka som regionala samordnare mot idrottsrelaterat våld. Det är erfarenhet att alkoholserveringen på arenorna skiljer sig åt över landet, varför en prioriterad fråga för en samordnare blir att skapa en enhetlig praxis kring arenornas arbete med en ansvarsfull alkoholservering. anser även att polisens möjligheter att avbryta en offentlig tillställning bör utredas. delar utredarens uppfattning att det är arrangören som ansvarar för sitt arrangemang innanför spärrarna, och utanför är det, precis som i samhället i övrigt, polisen som ansvarar för säkerheten. SvFF anser att även om ersättningsskyldigheten för polisens bevakningskostnader tas bort så finns det skäl att inrätta en granska de övriga villkor som polismyndigheten meddelat arrangören. Detta då det kan vara mycket stora olikheter i fråga om villkor beroende på vilken myndighet som är ansvarig. Globe Arena delar utredarens uppfattning att det är arrangören som har ett övergripande ansvar för ordningen och säkerheten i och i nära anslutning till arenan. Det är positivt om idrottsklubbarna och polisen tillsammans utreder hur ansvarsfördelningen kan bli ännu tydligare. Finansiering av höjd arenasäkerhet är idrottens ansvar. Föreningarna måste se arenasäkerhet som en självklar styrelsefråga. Arenabesiktningar måste åtföljas av uppföljning. Fotbollen och ishockeyn bör – var för sig eller tillsammans – initiera ett forskningsprojekt kring praktiska och användbara kalkylmodeller för att ta fram resultatmått i säkerhetsarbetet. Informationsutbytet mellan och specialidrottsförbunden kring säkerhetsarbetet måste förbättras. Klubbar och kommuner måste enas i sin syn på kostnaderna för ett elitlag. För att säkerställa att säkerhetsaspekten beaktas tidigt i byggprocessen av nya arenor bör den Säkerhetsmanual för idrottsarrangemang, som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap föreslås ta fram, även reglera olika aktörers ansvarsområden vid byggprocessen av nya arenor. Manualen bör även omfatta olika aktörers ansvar för säkerhetsfrågor avseende arenan i samband med idrottsarrangemang. Hemma- och bortaklack är placerade för nära varandra på vissa ishockeyarenor. Säkerhetsfrågorna kring mobila läktare måste komma till ett avgörande genom ett regeringsuppdrag. är det som utreder frågan. bör ges i uppdrag av regeringen att analysera denna fråga och komma med förslag till bestämmelser. Marknadsföringsskäl och säkerhetsskäl talar för ett system med personliga biljetter och Svenska Hockeyligan och Föreningen bör ta ett mer samlat grepp i denna fråga. De nya nationella rutinerna för polisvillkor vid matchgodkännande måste följas upp pga det regionala motståndet som har kommit till uttryck. instämmer i förslaget att se över de nationella rutinerna för polisvillkor och har inlett ett uppföljningsarbete av polisens villkorsgivning för att upprätthålla ordning och säkerhet vid idrottsarrangemang. Vid sidan av att införa nationella formulär för ansökan och anmälan om idrottsarrangemang anför RPS att man har inlett en inspektion av hur polisen meddelar villkor. i län anser att man bör säkerställa att olika aspekter av arenasäkerhet beaktas i ett tidigt skede i byggprocessen av nya arenor. Även illegal användning av pyroteknik bör diskuteras ur ett säkerhetsperspektiv, liksom kunskap om och ansvar för säkerhetsfrågor både hos ansvariga och utövande. tillstyrker även förslaget att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap tar fram en säkerhetsguide avsedd för idrottsarrangemang, som bör innehålla checklistor som personer med ansvar för arenasäkerhet kan använda som stöd i sitt arbete. anmärker att hälso- och sjukvården endast berörs i begränsad omfattning i utredningen. De anser att hälso- och sjukvården bör vara en samverkande aktör i planeringen inför match, bl.a. för att man ska ha beredskap för att ta hand om människor som kan komma att bli skadade vid en händelse (som exempelvis ett masskadescenario). Kommuner och Landsting instämmer i utredarens bedömning att finansieringen av höjd arenasäkerhet primärt är idrottens ansvar. SKL menar dock att utredarens bedömning klubb och kommun måste vara eniga i synen på kostnaderna för ett elitlag och ta konsekvenserna av detta är oklar i sin syftning. SKL menar vidare att det anslutande förslaget på s. 155: Sammanfattningsvis måste de centrala parterna inom fotboll och ishockey ha det sammanhållande ansvaret för arenasäkerhet, men statliga aktörer bör åläggas och kommuner och landsting (SKL) bör rekommendera att kommunala organ gör motsvarande sak. SKL menar att en process där staten verkar för att SKL ska rekommendera sina medlemmar något kring detta snarare gör rollfördelningen kring arenasäkerhet mer oklar än bidrar till minskad brottslighet i samband med idrottsarrangemang. Enligt SKL krävs en tydlighet kring ansvarsfrågan, nämligen att arenasäkerheten primärt är idrottens ansvar. i framhåller att sjukvården bör vara en samverkande aktör i planeringen av matcher, bl. a. för att ha beredskap vid ett eventuellt masskadescenario. anser vidare att det bör säkerställas att säkerhetsaspekten beaktas i ett tidigt skede i byggprocessen av nya arenor. framhåller att utformningen av arenor är centralt för att kunna garantera säkerheten på idrottsarrangemang. Kommunen anför att vid byggandet av Tele2 Arena diskuterades säkerhetsfrågan redan på ett tidigt stadium i byggprocessen. noterar att det till stor del tyvärr saknas regelverk gällande läktare, avseende konstruktion, utformning etc. SvFF har i en skrivelse till begärt att de utreder frågan om regelverk kring mobila läktare och frågan bör nu prioriteras av . SäkerhetsBranschen stödjer utredningens förslag om att skapa polisfria arenor och menar att polisens uppgift vid arenor bör begränsas till att ingripa vid extraordinära händelser. En försöksverksamhet med att tillåta legal pyroteknik på vissa fotbollsarenor bör inledas. Försöken ska utvärderas professionellt, i vilket det ingår att utvärdera det strikta ansvar som arrangören har under matchen. Supporterföreningarna och arrangörerna föreslås underteckna en avsiktsförklaring avseende illegalt användande av pyroteknik inne på läktarna. Regeringen och berörda aktörer bör initiera ett forskningsuppdrag kring utvecklingen av effektivare detekteringsmetoder. Fotbollens bötessystem bör ändras på sätt som föreslås i delbetänkandet, nämligen att fotbollen bör införa ett bötessystem liknande det som redan finns inom ishockeyn. bestraffas en förseelse inom fotboll oberoende av vilka säkerhetsåtgärder klubbarna har vidtagit. Inom ishockeyn bedöms säkerhetsarbetets kvalitet, snarare än de enskilda händelserna. Regeringen bör ta ställning till polisens önskemål om skärpt lagstiftning. anför att RPS redan har inlett ett arbete med att ta fram en nationell pyroteknisk strategi i samverkan med bl.a. , i syfte att besvara frågan om möjligheten att använda legal pyroteknik och att kartlägga den illegala pyroteknikens eventuella skadeverkningar. RPS arbete ska vara avslutat . i delar inte utredningens förslag att tillåta användandet av legal pyroteknik på arenorna, då stor brandrisk föreligger oavsett om pyrotekniken är legal eller illegal, samt att förekomsten av illegal pyroteknik inte nödvändigtvis minskar om man möjliggör för legal användning av pyroteknik. menar vidare att det är ytterst tveksamt om läktarna är byggda på ett sådant sätt att de passar för användning av pyroteknik. anser att man bör prova att tillåta viss form av pyroteknik under kontrollerade förutsättningar. Strategierna för arrangemangen måste vara långsiktiga, kvalitetssäkrade samt inkludera ett barnperspektiv. System för spridande av erfarenhet och goda exempel bör skapas. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) bör komplettera nuvarande Säkerhetsguide för evenemang med en utgåva speciellt avsedd för idrotten. Arbetet bör komma igång omgående och bör även inkludera dels frågan om ansvars- och befogenhetsgränser mellan berörda myndigheter, dels gentemot idrottsrörelse och klubbar/arrangörer. Regelverket kring tillfälliga läktare bör också belysas. Reprisering på storbildsskärm bör användas sparsmakat för att undvika att uppvigla publiken. i län tillstyrker utredarens förslag att MSB ska få i uppdrag att ta fram en säkerhetsguide särskilt för idrottsarrangemang. innehålla checklistor som personer med ansvar för arenasäkerhet kan använda som stöd i sitt arbete. Bruket av alkohol och andra droger En ansvarsfull alkoholservering ska vara utgångspunkten. Alkoholservering bör endast förekomma i samband med offentlig tillställning kopplad till elitidrott. Vid servering på arena ska som minimivillkor tillämpas de regler som gäller vid servering på krog, dvs. märkbart påverkade personer ska inte släppas in och de som blir märkbart påverkade inne på arenan ska avvisas. Nolltolerans mot användningen av narkotiska preparat och dopningspreparat ska gälla. Vid högriskmatcher bör starköl ersättas av folköl. Drycker bör inte få tas ut på läktarna. Fotbollen bör likt ishockeyn fastställa en central alkohol- och drogpolicy. bör få i uppdrag att löpande insamla och sammanställa statistik.