sou · H1B348 · 2013-06-18 00:00:00 — Det konstaterades dock att det inte sällan förekom att patentsökande med stöd av 72 § patentlagen begärde återställande av försutten tid av det skälet att prioritetsdokument inte tillräckligt snabbt lämnats ut av en utländsk myndighet, och att sådana ansökningar regelmässigt bifölls så länge sökanden gjort vad som rimligen kan krävas för att få ut handlingarna. Det konstaterades vidare att fristerna och förutsättningarna som gällde för återställande av försutten tid enligt 72 § patentlagen inte var mindre generösa än vad som gällde enligt de aktuella PLT-bestämmelserna. Bedömningen var därför att det inte var motiverat med en särregel. (Se SOU 2003:66 s. Den situationen att en sökande skulle ges möjlighet att ge in prioritetsdokument efter underrättelse av patentmyndigheten var inte något som togs upp av över huvud taget. Det var inte heller något som togs upp av regeringen, vars förslag och bedömning i huvudsak överensstämde med (prop. 2006/07 s. 106 f.). Det har inte framkommit några skäl mot att skulle anpassa regleringen av fristen för att ge in prioritetshandlingar så att den överensstämmer med tillämpningsföreskrifterna till PLT. Som PRV har anfört finns det också tungt vägande praktiska skäl för detta. En ändring av 6 b § patentlagen bör därför göras så att PRV ska underrätta en sökande som inte ger in prioritetshandlingar och ge denne möjlighet att rätta sig. 11.2Utlämnande av granskningsresultat till EPO Enligt 31 kap. 20 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) gäller sekretess i ärenden om ansökan av patent för uppgifter om uppfinningar eller företagshemligheter, om inte annat följer av patentlagen. Patentlagens regler innebär att handlingarna i ärendet i princip inte är offentliga förrän den dag patent meddelas (22 § patentlagen). PRV har i den tidigare nämnda skrivelsen påtalat att det finns ett behov av att kunna göra granskningsresultat tillgängliga för EPO trots att de omfattas av sekretess. lanserade EPO ett pilotprojekt för att undersöka nyttan av och möjligheten att underlätta arbetsbördan med att granska patentansökningar genom att utnyttja tidigare patentmyndigheters granskningsresultat avseende samma uppfinning. När projektet avslutades året efter visade undersökningen att det granskningsarbete som utförs av den patentmyndighet där den första (prioritetsgrundande) ansökan ges in kan utnyttjas av EPO vid nyhetsgranskningen av den efterföljande ansökan. Projektet visade också på att ett sådant utnyttjande ledde till ökad kvalitet vid granskningen hos EPO, att det fanns fördelar med att ansökan redan var klassad när den gavs in till EPO, och att granskarens arbete i vissa fall kunde utföras . beslutade att projektet skulle göras permanent genom the (UIP). Detta ska ske genom att EPO alltid ska ta del av resultatet av den tidigare granskning som en nationell patentmyndighet utfört. I regel 141.1 i tillämpningsföreskrifterna till EPC har därför föreskrivits att en sökande som åberopar prioritet från en tidigare ansökan ska ge in en kopia av granskningsresultatet avseende den prioritetsgrundande ansökan från den myndighet som granskat den. Om granskningsresultatet inte ges in avslås ansökan. För att underlätta för sökanden togs det i regel 141.2 i tillämpningsföreskrifterna in en bestämmelse enligt vilken den obligatoriska kopian av granskningsrapporten ska anses behörigen ingiven om den är tillgänglig för EPO och fogad till EPO:s akt på villkor som ställs upp av EPO:s president. Med stöd av bemyndigandet i regel 141.2 har presidenten fastställt att sökande inte behöver ge in granskningsrapporter från vissa myndigheter som på visst sätt gör granskningsresultatet för prioritetsansökan tillgängligt för EPO. Sökanden avlastas på så sätt extra arbetsbörda och riskerar inte att ansökan avslås för att han eller hon själv inte gett in granskningsresultatet . Eftersom icke offentliggjorda patentansökningar omfattas av sekretess är PRV förhindrat att göra granskningsresultat tillgängliga för EPO, i vart fall utan direkt uppdrag av sökanden, de ska ges in där. PRV hör därför inte till de myndigheter som kan kvalificeras av EPO:s president enligt regel 141.2 i tillämpningsföreskrifterna till EPC. PRV har sett det som väsentligt att lagstiftaren öppnar en möjlighet för verket att göra granskningsresultat tillgängligt för EPO enligt enkla rutiner som inte är betungande för sökandena. Utredningens förslag: PRV ska ges möjlighet att lämna ut uppgifter om granskningsresultat rörande en inte offentliggjord patentansökan till en utländsk patentmyndighet med vilken överenskommelse träffats om utbyte av granskningsresultat. I 77 § andra stycket patentlagen finns ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om att handlingar i ärenden angående ansökan om patent får lämnas ut till en myndighet i annan stat. Det har tidigare funnits sådana föreskrifter i 29 § patentkungörelsen. Det hänger samman med bestämmelsen i 77 § tredje stycket patentlagen, som ger regeringen möjlighet att föreskriva att granskning ska ske hos en utländsk myndighet. När så var fallet kunde enligt den tidigare 29 § patentkungörelsen överenskommelse träffas om utbyte av granskningsresultat. I de fallen kunde PRV också lämna ut handlingar rörande inte offentliggjorda patentansökningar till en utländsk patentmyndighet, förutsatt att den myndigheten förbundit sig att inte göra handlingen tillgänglig för allmänheten. Efter att den aktuella bestämmelsen i 29 § patentkungörelsen upphävdes finns det inte några föreskrifter som ger möjlighet att lämna ut sekretessbelagda handlingar till en myndighet i en annan stat. I nuvarande 29 § patentkungörelsen anges i stället att den som söker patent på en uppfinning, som han eller hon har sökt patent på vid en utländsk patentmyndighet, ska redovisa vad den myndigheten har upplyst honom eller henne i fråga om uppfinningens nyhet eller patenterbarhet i övrigt. får förelägga sökanden att ge in en bestyrkt avskrift av vad som på så sätt upplysts eller en försäkran om att något besked inte har lämnats i sådant avseende. I preambel 22 i patentförordningen anges att ett fördjupat partnerskap mellan EPO och medlemsstaternas centrala patentmyndigheter bör göra det möjligt för EPO att, när så är lämpligt, regelbundet använda sökresultatet av centrala patentmyndigheters nyhetsprövningar av nationella patentansökningar när dessa åberopas som prioritetsgrundande vid senare ansökningar om europeiska patent. Som PRV har anfört i sin skrivelse till är det angeläget att kan delta fullt ut i samarbetet med EPO så som avsetts i de aktuella tillämpningsföreskrifterna till EPC, inte minst eftersom ett sådant samarbete minskar sökandens administrativa börda. PRV ska därför ges möjlighet att lämna ut uppgifter rörande en inte offentliggjord patentansökan. En förutsättning ska vara att överenskommelse har träffats om utbyte av granskningsresultat och att den utländska myndigheten har förbundit sig att inte göra uppgifterna tillgängliga för allmänheten. Uppgiftslämnandet ska kunna ske genom att de görs åtkomliga i elektronisk form. I 8 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen finns en bestämmelse som generellt ger utrymme för att lämna ut sekretessbelagda uppgifter till en utländsk myndighet, förutsatt att det sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning. Regeringen kan därför med stöd av det befintliga bemyndigandet i 77 § andra stycket patentlagen meddela föreskrifter om att de aktuella uppgifterna får lämnas ut. Sådana föreskrifter meddelas enligt utredningens uppfattning lämpligast i patentkungörelsen. Utredningens förslag är därför att det införs ett nytt andra stycke i 29 § patentkungörelsen som ger PRV rätt att lämna ut granskningsresultat rörande ännu inte offentliggjorda patentansökningar. Det är tänkbart att samarbete med EPO eller andra utländska patentmyndigheter skulle kunna omfatta utbyte av andra uppgifter än själva granskningsresultatet. På det här stadiet föreslår dock utredningen inte några andra författningsändringar än som behövs för att kunna utbyta granskningsresultat. 12 Genomförandet av förslagen Tillämpningen av patentförordningen, översättningsförordningen och domstolsavtalet är sammankopplade. Patentförordningen och översättningsförordningen har trätt i kraft men ska enligt vad som anges i förordningarna börja tillämpas den 1 respektive eller den dag då domstolsavtalet träder i kraft, om den dagen infaller . träder i kraft eller i den fjärde månaden efter det att tretton medlemsstater har ratificerat avtalet. Enhetlig verkan kan begäras för patent som beviljas från och med tillämpningsdagen för patentförordningen. I praktiken kommer inte de angivna datumen att bli aktuella, utan den senare tidpunkten. När den infaller kan inte avgöras , men det troligaste är att det tidigast kommer att ske . De föreslagna ändringarna såvitt avser det enhetliga patentskyddet och forumreglerna i patentlagen ska börja gälla med tillämpningen av förordningarna och domstolsavtalet. Eftersom det inte nu går att avgöra tidpunkten för detta är det lämpligast att ikraftträdandet styrs av ett regeringsbeslut. Det enhetliga patentskyddet påverkar inte patent som beviljats före tillämpningsdagen för patentförordningen. De föreslagna ändringarna av patentlagens forumregler innefattar en hänvisning till den övergångsordning som finns i artikel 83 i domstolsavtalet. Det krävs därför inte några särskilda övergångsbestämmelser för detta. Det gör det inte heller när det gäller de minskade översättningskraven för provisoriskt skydd. De ändringar av patentlagen och patentkungörelsen som föreslås i 11 kap. är inte beroende av förordningarnas eller domstolsavtalets tillämpning. De har av PRV ansetts vara angelägna frågor, och har därför enligt direktiven kommit att ingå i den första etappen av utredningens arbete trots att i vart fall den ena frågan inte har något samband med det enhetliga patentsystemet. Det finns därför inte skäl avvakta med ikraftträdandet av dessa författningsändringar. Eftersom de inte kräver något särskilt förberedelsearbete hos PRV eller liknande bör de kunna träda i kraft . Inte heller dessa ändringar förutsätter några övergångsbestämmelser. 12.2Konsekvenser av utredningens förslag Enligt 14–16 §§ kommittéförordningen (1998:1474) ska en utredning beskriva konsekvenserna av förslagen i ett betänkande och göra vissa kostnadsberäkningar. Det gäller bl.a. om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för det allmänna eller för enskilda. Det gäller också konsekvenser för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags. Om förslag till nya regler har sådana konsekvenser ställs i förordningen (2007:1244) särskilda krav på hur dessa ska redovisas. Det kan som utgångspunkt konstateras att de frågor som uppdraget omfattar i huvudsak hänför sig till EU-förordningar eller till ett ingånget mellanstatligt avtal. Det har inte ingått i uppdraget att ta ställning till om ska medverka i det fördjupade samarbete som det enhetliga patentskyddet bygger på eller ansluta sig till det mellanstatliga avtal som ligger till grund för inrättandet av den enhetliga europeiska patentdomstolen. I stället har uppdraget varit att föreslå de författningsändringar som krävs för införandet av det enhetliga patentskyddet och för att ska kunna tillträda enligt avtalet om en enhetlig europeisk patentdomstol. Utredningens bedömning har i dessa delar i huvudsak begränsat sig till vilka författningsändringar som är nödvändiga och hur dessa författningstekniskt ska göras. Förordningarna och domstolsavtalets ikraftträdande och tillämpning är inte i sig beroende av utredningens förslag. Att diskutera något alternativ som innebär att ändringar inte alls genomförs har därför inte varit aktuellt. De olika författningstekniska lösningar som har diskuterats är kostnadsneutrala. I den del utredningens förslag begränsar sig till nödvändiga författningsändringar till följd av patentförordningen eller till följd av förpliktelserna i domstolsavtalet kan alltså inte utredningens förslag sägas medföra några ekonomiska konsekvenser eller några andra konsekvenser som ska redovisas. Utredningen har dock gått ett steg längre än översättningsförordningens krav när det gäller översättningen av europeiska patent. Där föreslår utredningen att provisoriskt skydd ska kunna uppnås för en publicerad europeisk patentansökan utan att någon översättning till svenska av patentkraven getts in till PRV, vilket krävs enligt 88 § patentlagen. Förutsättningen ska i stället vara att patentkraven i den lydelse de publicerades finns tillgängliga hos EPO på engelska. Minskade översättningskrav innebär i många fall en kostnadsbesparing för sökanden. Det innebär också en regelförenkling som i sig kan vara fördelaktig. För PRV är det en besparing att inte behöva ta emot och tillhandhålla översättningar samt utfärda kungörelser, även om den hanteringen i någon utsträckning finansierats av avgifter. Dessa besparingar ska dock inte överdrivas. Den stora skillnaden ligger i stället i det antal europeiska patentansökningar som kan få provisoriskt skydd om kravet på översättning till svenska tas bort. Förutsättningarna för provisoriskt skydd enligt gällande rätt har inneburit att möjligheten inte utnyttjas i någon större omfattning för europeiska patentansökningar, beroende bl.a. på att de översättningar som krävs är kostsamma och att möjligheten inte är tillräckligt känd. Enligt uppgifter från PRV ligger antalet ingivna översättningar i enlighet med 88 § patentlagen på omkring 20 . Den siffran ska ställas mot det totala antalet patentansökningar hos EPO, som – inbegripet internationella ansökningar som fullföljs där – överstiger 100 000. Minskade översättningskrav skulle därför i praktiken innebära att ett reellt provisoriskt skydd införs, vilket gynnar många patenthavare. Det ställer dock högre krav på företagare än när det gäller att kontrollera den stora mängd ansökningar som kan få skydd. finns det naturligtvis redan nu anledning att bevaka publicerade ansökningar, i vart fall inom det egna teknikområdet, då dessa i förlängningen kan leda till ett beviljat patent. De företrädare för företag som har ingått i utredningens expertgrupp har mot den bakgrunden inte ansett att de eventuellt ökade kraven på bevakning av publicerade europeiska patentansökningar skulle medföra annat än försumbara merkostnader. De två förslag som utredningen har lämnat när det gäller PRV:s handläggning, att PRV ska underrätta en sökande som inte har gett in prioritetshandlingar och ge denne möjlighet att rätta sig samt att PRV ska ges möjlighet att utbyta granskningsresultat med en utländsk patentmyndighet, är allmänt ägnade att förbättra handläggningen och främja samarbetet med utländska patentmyndigheter. De syftar också till att ska fullfölja åtaganden i internationella överenskommelser och enligt . Förslaget som rör fristerna för att ge in prioritetshandlingar innebär att kan ansluta sig till ett system där prioritetsdokument kan tas fram ur en databas. Sökanden kan då slippa att ge in prioritetsdokument i pappersform till alla aktuella patentmyndigheter. Det kan innebära stora besparingar för sökandena. En sökande som åberopar en svensk patentansökan som prioritetsgrundande vid en senare ansökan till EPO måste ge in en kopia av granskningsresultatet avseende den prioritetsgrundande ansökan. Om det inte sker avslår EPO ansökan, vilket kan innebära stora konsekvenser för sökanden. Förslaget som gäller möjligheten att utbyta granskningsresultat innebär därför både en lättnad i arbetsbörda för sökanden och att ansökan inte riskerar att avslås på grund av att granskningsresultatet inte getts in. 6 b § En sökande som har begärt prioritet ska från den dag från vilken prioritet begärs ge in följande handlingar till patentmyndigheten i fråga om den tidigare ansökan. 1.Ett bevis om sökandens namn och om ingivningsdagen utfärdat av den myndighet som har mottagit ansökan. 2.En av samma myndighet bestyrkt kopia av ansökan. Om bevis eller kopia inte har getts in inom den tid som anges i första stycket ska patentmyndigheten underrätta sökanden och ge denne möjlighet att uppfylla kraven för underrättelsen. Ett bevis eller en kopia som avses i första stycket behöver inte ges in, om den tidigare ansökan getts in till patentmyndigheten. Ett nytt andra stycke har lagts till i paragrafen. Ändringen innebär att en sökande som försummar fristen för att ge in prioritetshandlingar ska underrättas om detta och ges möjlighet att rätta sig . Ändringen har motiverats i avsnitt 11.1. I paragrafens första stycke har endast en språklig ändring gjorts. 40 a § En patenthavare får hos patentmyndigheten begära 1.att ett eller flera patentkrav och, om det behövs, beskrivningen ändras så att patentskyddets omfattning begränsas (patentbegränsning), eller 2.att patentet upphävs. Första stycket gäller inte europeiska patent med enhetlig verkan enligt och rådets förordning (EU) nr 1257/2012. En begäran enligt första stycket ska avslås om det för begäran pågår ett invändningsförfarande enligt 24 § eller enligt artikel 99 i den i avslutade konventionen om meddelande av europeiska patent (den europeiska patentkonventionen) eller ett mål om ogiltighet enligt 52 § som avser patentet. Om patenthavaren har begärt eller begär att patentet ska begränsas eller upphävas enligt artikel 105 a i den europeiska patentkonventionen, ska en begäran enligt första stycket förklaras vilande tills det europeiska patentverket meddelat slutligt beslut i frågan. En begäran enligt första stycket får inte utan berörda rättighetshavares samtycke bifallas så länge patentet är utmätt, belagt med kvarstad, taget i anspråk genom betalningssäkring eller en tvist om överföring av patentet pågår vid en domstol. För en begäran enligt första stycket ska patenthavaren betala en särskild avgift. 54 § Avstår patenthavaren skriftligen hos patentmyndigheten från patentet, ska myndigheten förklara att patentet har upphört i sin helhet. Första stycket gäller inte europeiska patent med enhetlig verkan enligt och rådets förordning (EU) nr 1257/2012. Är patentet utmätt, belagt med kvarstad eller taget i anspråk genom betalningssäkring eller pågår en tvist om överföring av patentet vid domstol, får patentet inte förklaras ha upphört, så länge utmätningen, kvarstaden eller betalningssäkringen består eller tvisten inte blivit slutligt avgjord. Ändringarna i 40 a och 54 §§ föranleds av artikel 3 i patentförordningen. Enligt denna får ett europeiskt patent med enhetlig verkan endast begränsas, överlåtas, upphävas eller upphöra med avseende på alla de deltagande medlemsstaterna. Europeiska patent med enhetlig verkan undantas därför från regleringen i 40 a och 54 §§. Några mindre, språkliga ändringar har därutöver gjorts i 40 a §. 57 e § Ett beslut om informationsföreläggande får meddelas av domstol som avses i 65 §, om inte något annat följer av 65 a §. Om yrkandet om informationsföreläggande riktar sig mot den som är sökandens motpart i ett mål om intrång, ska bestämmelserna om rättegång som gäller för det målet tillämpas. Beslut om informationsföreläggande får överklagas särskilt. Om yrkandet om informationsföreläggande riktar sig mot någon annan än den som anges i andra stycket, ska lagen (1996:242) om domstolsärenden tillämpas. För prövning av frågan får det även hållas förhör enligt 37 kap. . Domstolen får bestämma att vardera parten ska svara för sina rättegångskostnader. Talan om utdömande av vite får föras av den som har ansökt om föreläggandet och ska handläggas enligt reglerna i om åtal för brott för vilket svårare straff än böter inte är föreskrivet. I samband med en sådan talan får talan föras om nytt informationsföreläggande. Ett tillägg har gjorts i paragrafens första stycke för att tydliggöra att den enhetliga europeiska patentdomstolens exklusiva behörighet, som fastslås genom den föreslagna 65 a §, gäller även ärenden om informationsförelägganden. Ändringen motiveras av att yrkanden om informationsförelägganden som inte riktar sig mot motparten i ett pågående intrångsmål, och som handläggs enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden, inte faller under tillämpningsområdet för 65 § patentlagen och således inte direkt omfattas av den föreslagna ändringen i den paragrafen. 59 b § Ett beslut om intrångsundersökning meddelas av domstol som avses i 65 §, om inte något annat följer av 65 a §. En fråga om intrångsundersökning får tas upp endast på yrkande av patenthavaren eller den som på grund av licens har rätt att utnyttja uppfinningen. Om rättegång inte är inledd, ska yrkandet framställas skriftligen. Innan ett beslut om undersökning meddelas ska motparten ha fått tillfälle att yttra sig. Domstolen får dock meddela ett beslut som gäller till dess annat har beslutats, om ett dröjsmål skulle medföra risk för att föremål eller handlingar som har betydelse för utredning om intrånget skaffas undan, förstörs eller förvanskas. I övrigt ska en fråga om intrångsundersökning som uppkommer då rättegång inte är inledd handläggas på samma sätt som om frågan uppkommit under rättegång. Liksom informationsförelägganden enligt 57 e § patentlagen kan intrångsundersökningar aktualiseras både i ett pågående intrångsmål och som en självständig talan. Ärenden om intrångsundersökningar handläggs till skillnad från ärenden om informationsförelägganden enligt . När yrkandet framställs självständigt skulle det ändå kunna vara oklart om ärendet faller direkt under tillämpningsområdet för 65 § patentlagen. Ett tillägg har därför gjorts för att det klart ska framgå att den föreslagna 65 a § gäller även ärenden om intrångsundersökning. 64 § Den som vill väcka talan om patents ogiltighet, överföring av patent eller meddelande av tvångslicens ska anmäla detta till patentmyndigheten samt underrätta var och en som enligt patentregistret innehar licens till eller panträtt i patentet. Vill en licenstagare väcka talan om intrång i patent eller om fastställelse enligt 63 § första stycket, ska han underrätta patenthavaren om detta. Detsamma gäller om en panthavare vill väcka talan med anledning av intrång i patentet. Första stycket gäller inte om talan väcks vid den enhetliga europeiska patentdomstolen eller om talan avser ett europeiskt patent med enhetlig verkan enligt och rådets förordning (EU) nr 1257/2012. Underrättelseskyldighet enligt första stycket anses fullgjord, när underrättelse i rekommenderad försändelse sänts till den adress som antecknats i patentregistret. Om det när talan väcks inte visas att anmälan eller underrättelse skett enligt föreskrifterna i första stycket, ska käranden ges tid till detta. Försitter han , får talan inte tas upp till prövning. Ett nytt andra stycke har förts in i paragrafen. Ändringen innebär att anmälan av talan inte behöver göras när talan ska väckas vid den enhetliga europeiska patentdomstolen. Anmälan av talan behöver inte heller göras om talan väcks i men avser ett europeiskt patent med enhetlig verkan. Se avsnitt 9.3.2. I övrigt har några språkliga ändringar gjorts. 65 § är, om inte något annat följer av 65 a §, rätt domstol i mål som gäller 1.bättre rätt till patentsökt uppfinning, 2.patents ogiltighet eller överföring av patent, 3.meddelande av tvångslicens, fastställande av nya villkor för eller upphävande av sådan licens eller rätt som avses i 53 § andra stycket, 5.fastställelse enligt 63 § eller bestämmande av ersättning enligt 78 §. Ändringen hänger samman med den föreslagna 65 a §. Den syftar till att klargöra att tingsrätts exklusiva behörighet bara gäller i förhållande till andra nationella domstolar och inte i de mål där den enhetliga europeiska patentdomstolen är exklusivt behörig. Ändringen har motiverats i avsnitt 9.3.