sou · H1B347 · 2013-06-12 00:00:00 — Till den förstnämnda kategorin hör bland annat ADSL-nät (upp till ADSL2+15), traditionella kabel-tv- nät (t.ex. DOCSIS 2.016), mobila nät av tredje generationen och satellitbaserade system. avser man med NGA-nät accessnät som helt eller delvis består av optiska element och som kan leverera bredbandstjänster med högre kapacitet än basnäten. I det nuvarande skedet av marknadsutveckling och teknisk utveck- om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster. 15ADSL2+ är en snabbare variant av ADSL, som är en asymmetrisk höghastighetsanslutning mellan telefonstation och slutkund. 16DOCSIS är ett protokoll för kabel-tv-nät. DOCSIS 3.0 är en mera modern version än DOCSIS 2.0 och medger snabbare överföring via nätet. Nationell hantering av stöd till bredbandsutbyggnad ling är NGA-näten fiberbaserade accessnät (FTTx17), avancerade uppgraderade kabel-tv-nät (minst DOCSIS 3.0) och vissa avancerade trådlösa accessnät som kan erbjuda varje abonnent tillförlitliga höghastighetstjänster. Kommissionen tar också upp förekomsten av s.k. ultrasnabba bredbandsnät, med hastigheter som kan överstiga /s. NGA-nät och ultrasnabba bredbandsnät kan dock inte betraktas som helt separata kategorier. PTS gör i sin bredbandskartläggning (Bredbandskartläggning 2012 – en geografisk översikt av bredbandstillgången i – PTS-ER-2013:7) bedömningen att fibernät och uppgraderade kabel-tv-nät kan åstadkomma hastigheter på /s, vilket innebär att i vart fall FTTH (fiber till hemmet) och uppgraderade kabel-tv-nät under gynnsamma omständigheter kan betraktas som ultrasnabba bredbandsnät, som de också är att betrakta som NGA-nät. Däremot kan trådlösa nät och VDSL18 (där fibersträckningen inte går ända in till hushållet) inte betraktas som ultrasnabba nät, men väl som NGA-nät. Kommissionen skiljer mellan vita, grå och svarta s.k. målområden för grundläggande bredbandsnät respektive NGA-nät. I syfte att fastställa vilka geografiska områden som är vita, grå eller svarta måste den stödbeviljande myndigheten avgöra om det finns bredbandsinfrastrukturer i målområdet. Myndigheten måste också kontrollera om privata investerare har konkreta planer på att bygga ut sin egen infrastruktur . Det senare bör ske genom att myndigheten offentliggör en sammanfattning av den planerade stödåtgärden och uppmana berörda parter att inkomma med synpunkter. För att undvika onödig försening av stödåtgärden, som en följd av att aktörer inkommer med intresseanmälan, kan myndigheten kräva att aktörer som har utbyggnadsplaner gör vissa åtaganden. Med vita områden avses områden där det inte finns och sannolikt inte kommer att finnas någon bredbandsinfrastruktur (). Eftersom kommissionens mål är att alla i EU ska ha tillgång till bredband med lägst /s ska stöd till dessa områden prioriteras. Grå områden är sådana där en nätoperatör är verksam och där det är osannolikt att ett annat nät kommer att byggas ut . 17FTTx indikerar att anslutningen är fiberbaserad fram till en viss punkt. I fallet med FTTH (Fiber To The Home) är anslutningen t.ex. fiberbaserad fram till slutkundens bostad. 18VDSL är tack vare att den delvis är fiberbaserad en snabbare höghastighetsanslutning än andra DSL-anslutningar (t.ex. ADSL). Nationell hantering av stöd till bredbandsutbyggnad Konkurrenssituationen i ett sådant område kan vara sådan att det finns risk för ett marknadsmisslyckande, med följden att slutkunderna inte får tillgång till bredbandstjänster i tillräcklig grad, eller med en kombination av kvalitet och pris som inte är optimal. Statligt stöd till bredbandsutbyggnad i grå områden är dock motiverat endast om det tydligt kan påvisas att ett marknadsmisslyckande är fortlöpande. Svarta områden är sådana där det finns eller kommer att finnas minst två grundläggande bredbandsnät som tillhandahålls av olika operatörer, och bredbandstjänster tillhandahålls på konkurrensmässiga villkor (infrastrukturbaserad konkurrens). I sådana områden kan man utgå ifrån att inget marknadsmisslyckande föreligger och det finns därför inget behov av statligt stöd. Om en stödåtgärd skulle vidtas, för utbyggnad av ett ytterligare bredbandsnät med jämförbar kapacitet, skulle detta i princip leda till oacceptabel konkurrenssnedvridning och en utträngning av privata investerare, och kommissionen skulle därför förhålla sig negativt till åtgärden. Kommissionen intar samma position, vad gäller stödåtgärd i olika målområden, för NGA-nät som den som redovisats för grundläggande bredbandsnät. Förutsatt att villkoren för förenlighet med den inre marknaden är uppfyllda, är stödåtgärder i vita områden således rimliga, medan de inte är acceptabla i svarta områden. Kommissionen noterar att det är mer komplicerat i grå områden. Här är det viktigt att i samband med bedömningen beakta alla befintliga reglerings- eller lagstiftningsåtgärder som kan ha sänkt trösklarna för att bygga ut nät (tillträde till kabelrör, möjlighet att dela infrastruktur, etc.). Kommissionen understryker dessutom att man kommer att behöva göra en mer detaljerad analys för att kontrollera huruvida ett statligt ingripande behövs, eftersom statliga åtgärder i grå områden innebär en hög risk för utträngning av befintliga investerare och snedvridning av konkurrensen. Därefter övergår kommissionen till sina riktlinjer för hur stödåtgärden ska utformas i syfte att begränsa snedvridningen av konkurrensen. Dessa riktlinjer beskrivs nedan. Medlemsstaterna gör en detaljerad kartläggning och analys av täckningen, dvs. anger tydligt vilka geografiska områden som kommer att omfattas av stödåtgärden ifråga.19 19 Samråd med regleringsmyndigheten uppmuntras, men är inte obligatoriskt. En central databas kan med fördel upprättas. Nationell hantering av stöd till bredbandsutbyggnad Medlemsstaterna genomför ett offentligt samråd, dvs. ger tillräcklig publicitet åt huvuddragen i åtgärden och förteckningen över målområden genom att offentliggöra relevant information och uppmuntra till lämnande av synpunkter.20 Medlemsstaterna genomför en konkurrensutsatt urvalsprocess, dvs. en process som genomförs enligt andan och principerna i EU-direktiven om offentlig upphandling.21 Medlemsstaterna säkerställer att det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet väljs.22 Medlemsstaterna säkerställer att anbudsprocessen är teknikneutral, dvs. att ingen särskild teknik- eller tjänsteplattform gynnas eller utesluts. Medlemsstaterna uppmuntrar anbudsgivarna att förlita sig på befintlig infrastruktur för att undvika onödig dubblering och slöseri med resurser och minska den offentliga finansieringen.23 Medlemsstaterna säkerställer att grossisttillträde möjliggörs. Särskilt gäller att grossisttillträde gör det möjligt för tredjepartsoperatörer att konkurrera med den valda anbudsgivaren (när denne också tillhandahåller tjänster på slutkundsmarknaden).24 Faktiskt grossisttillträde bör erbjudas för en period av . Medlemsstaterna säkerställer att priset för grossisttillträde skapar marknadsvillkor som liknar dem som råder på andra konkurrensutsatta bredbandsmarknader. Nationella regleringsmyndigheter eller andra behöriga nationella organ uppmanas att offentliggöra vägledning för stödbeviljande myndigheter om principerna för fastställande av villkor och tariffer för grossisttillträde. 20Samråd kan ske genom publicering på central webbplats på nationell nivå. 21Till exempel är lika och icke-diskriminerande behandling av alla anbudsgivare obligatoriskt, liksom objektiva utvärderingskriterier. 22Stödbeviljande myndighet fastställer kvalitativa tilldelningskriterier, t.ex. uppnådd geografisk täckning, och dessa kriterier måste vägas mot det sökta stödbeloppet. Den anbudsgivare som begär den minsta mängden stöd bör i princip ges fler prioritetspoäng inom ramen för den allmänna bedömningen av anbudet. 23Medlemsstaterna bör inrätta en nationell databas över befintliga infrastrukturer som skulle kunna återanvändas för bredbandsutbyggnad. 24Kommissionen anser att stödmottagande företag i princip bör erbjuda ett större utbud av accessprodukter i grossistledet än de som agerar på uppdrag av nationella regleringsmyndigheter på grundval av sektorsspecifika regler till de operatörer som har betydande marknadsinflytande (s.k. SMP-operatörer), eftersom stödmottagaren använder inte bara sina egna resurser utan också skattebetalarnas pengar för att bygga ut sin egen infrastruktur. Nationell hantering av stöd till bredbandsutbyggnad Medlemsstaterna säkerställer att stödåtgärden noga övervakas av de stödbeviljande myndigheterna under projektets hela löptid. En återkravsmekanism bör övervägas, i syfte att vidmakthålla en balans mellan projektets kostnader och intäkter. Medlemsstaterna säkerställer tillräcklig öppenhet och insyn, genom att på central webbplats offentliggöra viss information om de statliga stödåtgärderna.25 Medlemsstaterna säkerställer tillräcklig rapportering om projektet – från den dag nätet tas i bruk bör stödmyndigheten, för den tid då stödåtgärden varar, rapportera viktig information om stödåtgärden till kommissionen. Även när det gäller NGA-nät kan statligt stöd vara motiverat. I likhet med stöd för grundläggande bredbandsnät måste dock förenligheten med den inre marknaden säkerställas, och de riktlinjer som gäller för utformning av stödåtgärden när det gäller grundläggande bredbandsnät ska följas även vad avser NGA-nät. Kommissionen gör också två tillägg, som är viktigt för att säkerställa ett effektivt tillträde. Det handlar om att tredjepartsoperatörer ska få tillträde inte bara till aktiv nätinfrastruktur, utan även till passiv nätinfrastruktur (dvs. tillträde till kabelrör och stolpar, svart fiber eller kopplingsskåp). Tillträde i grossistledet bör beviljas och rätten till tillträde till kabelrör och stolpar bör inte tidsbegränsas, eftersom den är en avgörande del i en långsiktigt hållbar konkurrenssituation. I vissa fall kan en så omfattande skyldighet innebära oproportionerligt höga investeringskostnader och då kan man enligt kommissionen tänka sig att vissa kostsamma accessprodukter erbjuds endast om en tredjepartsoperatör lägger fram en rimlig begäran.26 Det handlar också om att det subventionerade nätet ska göra det möjligt för konkurrerande operatörer att tillhandahålla konkurrenskraftiga och rimligt prissatta tjänster till slutanvändare. Om nätoperatören är vertikalt integrerad ska tillräckliga skyddsåtgärder 25Åtminstone den fullständiga texten till den godkända stödordningen och dess genomförandebestämmelser, stödmottagarens namn, stödbelopp, stödnivå och använd teknik. 26En sådan innebär att tredjepartsoperatören lägger fram en sammanhängande affärsplan som motiverar utvecklingen av accessprodukten ifråga inom det subventionerade nätet och den innebär också att ingen jämförbar accessprodukt redan erbjuds inom samma geografiska område av en annan operatör till priser som motsvarar dem som tillämpas i mer tätbefolkade områden. Nationell hantering av stöd till bredbandsutbyggnad vidtas för att förebygga intressekonflikter, otillbörlig diskriminering och eventuella andra dolda indirekta fördelar. På samma sätt bör tilldelningskriterierna innehålla en bestämmelse om att anbudsgivare som föreslår en modell med endast tjänster i grossistledet, en modell med endast passiv nätinfrastruktur eller både och ska få extrapoäng. Slutligen förklarar kommissionen som tidigare nämnts att det finns s.k. ultrasnabba bredbandsnät och att det faktiskt i vissa undantagsfall kan vara motiverat att lämna statligt stöd till dessa även i svarta områden, förutsatt att det radikalt förändrar situationen vad gäller tillgången till bredband. Kommissionen anger ett antal kriterier som måste vara kumulativt uppfyllda och konstaterar att statligt stöd i sådana fall skulle kunna leda till betydande, hållbara konkurrensfrämjande och varaktiga tekniska framsteg.27 För mindre projekt där stöd är beloppsmässigt begränsat medger att stöd kan lämnas utan krav på notifiering. Dels gäller detta stöd som lämnas inom ramen för kommissionens förordning 1998/200628 om stöd av mindre betydelse, s.k. de minimis-stöd (max per företag under treårsperiod), dels kommissionens förordning 360/201229 om stöd av mindre betydelse som beviljas företag som tillhandahåller tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (max per företag ). En annan möjlighet att lämna stöd utan föregående notifiering gäller åtgärder som anpassas till villkoren i kommissionens beslut av om tillämpningen av artikel 106.2 i EUF-fördraget på statligt stöd i form av ersättning för uppdrag att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse.30 har bara två notifierade och godkända stödordningar på bredbandsområdet. Dels har notifierat det nationella stödet till bredband (passiv infrastruktur) inom ramen för landsbygdsprogrammet, dels har notifierat ett stödprogram som omfattar hela regionen och där kommunerna kan söka stödmedel hos regionen för enskilda projekt.31 27Kortfattat innebär kriterierna att andra nät inte når slutanvändaren med fiberteknik, marknaden utvecklas inte så att operatörer på kommersiell grund erbjuder ultrasnabba tjänster på över /s , och det finns en tillräcklig efterfrågan på marknaden. 28EUT L 379, 28.12.2006, s. 5. 29EUT L 114, 26.4.2012, s. 8. 30EUT L 7, , s. 3. 31Kanalisationsstödet har inte bedömts utgöra ett notifieringspliktigt stöd. Nationell hantering av stöd till bredbandsutbyggnad Det framgår ovan att kommissionens riktlinjer är omfattande vad gäller beskrivningen av vilka principer som medlemsstaterna måste ta hänsyn till vid nationellt stöd för bredbandsutbyggnad, och hur dessa principer ska tillämpas för olika typer av nät och målområden. Här beskrivs de centrala riktlinjerna i förordningar om statligt bredbandsstöd. Det ska inledningsvis sägas att de svenska förordningarna antogs innan kommissionens nya riktlinjer publicerades.32 Det kan konstateras att den förordning som behandlar landsbygdsprogrammet, dvs. förordningen (2007:481) om stöd för landsbygdsutvecklingsåtgärder, är den som mest ingående hanterar marknadsanalysen som ett verktyg för att hantera risken för en snedvridning av konkurrensen på marknaden. Stöd för utbyggnad eller uppgradering av bredbandsnät får enbart delas ut om marknadsanalysen visar att det inte, nu och av , kommer att finnas alternativ på marknadsmässiga grunder. Marknadsanalysen ska innehålla en beskrivning av det område som omfattas av marknadsanalysen, kartläggning av i vilken utsträckning bredband finns att tillgå i det berörda området, och uppgift om huruvida den planerade åtgärden avser grundläggande bredband eller NGA-nät. Den stödgivande myndigheten33 ska bereda marknadens aktörer tillfälle att yttra sig över marknadsanalysen genom att publicera denna på sin webbplats.34 Den behöriga myndigheten får fatta beslut om att godkänna ansökan tidigast efter publiceringen. I landsbygdsprogrammets förordning uttrycks även andra viktiga delar av kommissionens riktlinjer, om än mera kortfattat. Det anges att bredbandet ska kunna användas av flera operatörer, att det ska vara teknikneutralt, och att befintlig infrastruktur ska användas så långt möjligt, förutsatt att det inte leder till att befintliga dominerande aktörer gynnas. Tredjepartsoperatörer ska beviljas grossisttillträde till bredbandet på ett ickediskriminerande sätt, om . Kravet på icke-diskriminerande behandling ska gälla hela perioden även om 32Det sker dock ett arbete som syftar att ta fram en nationell förordning, i linje med de publicerade riktlinjerna från kommissionen, kring användning av medel från den regionala strukturfonden. 33I förordningen kallas myndigheten för den behöriga myndigheten. 34Marknadsanalysen ska även publiceras på webbplats och ska hållas offentligt tillgänglig i minst en månad. Nationell hantering av stöd till bredbandsutbyggnad ägarförhållandena ändras, om inte annat följer av andra bestämmelser. Sjuårsperioden kan förlängas om den stödgivande myndigheten vid sjuårsperiodens slut bedömer att innehavaren av bredbandet har betydande inflytande på den berörda marknaden. Priset för grossisttillträdet ska, om tillhandahållandet sker från det att projektet färdigställdes, grundas på de grossistpriser som allmänt gäller för jämförbara tjänster. Den stödgivande myndigheten ska bevaka prissättningen. Den stödgivande myndigheten ska, när förflutit från det att bredbandet togs i bruk, kontrollera om vinsten för bredbandet varit högre än den genomsnittliga vinsten inom bredbandssektorn . Kontrollen görs bland annat genom att myndigheten tar del av en obligatorisk separat redovisning av den aktuella verksamheten. Om kontrollen visar att vinsten för bredbandet har varit högre än den genomsnittliga vinsten inom bredbandssektorn , ska den stödgivande myndigheten kräva tillbaka ett belopp som motsvarar den andel av den högre vinsten som motsvarar stödnivån för bredbandsprojektet. Om stödbeloppet understiger hamnar stödet under den s.k. de minimis-nivån, vilket medför mindre långtgående krav på projektet, bl.a. i fråga om publicering av genomförd marknadsanalys. gäller dock att tredjepartsoperatörer ska beviljas grossisttillträde till bredbandet på ett icke-diskrimine- rande sätt och att priset för detta tillträde ska grundas på de grossistpriser som allmänt gäller för jämförbara tjänster. Kanalisationsstödet är ett svenskt initiativ och behandlas i förordningen (2008:81) om stöd till anläggning av kanalisation.35 För att främja utbyggnad av bredband får stöd lämnas till kommun eller enskild för projekt där man anlägger kanalisation för it-infra- struktur. Den som anlägger kanalisation för annan itinfrastruktur än den nu aktuella kan inte få stöd enligt denna förordning för båda kanalisationerna. Vid konkurrens mellan flera projekt som bedöms vara likvärdiga lämnas företräde till de projekt som bedöms vara mest näringspolitiskt motiverade. Stöd får dessutom bara lämnas för projekt där en utbyggnad av it-infrastruktur inte bedöms komma till stånd på marknadsmässiga grunder från det att ansökan kom in till handläggande myndighet. 35 Med kanalisation för it-infrastruktur avses fysiska utrymmen och tillhörande faciliteter i vilka kablage kan anläggas, t.ex. kabelrör. Nationell hantering av stöd till bredbandsutbyggnad Även när det gäller kanalisationsstöd finns bestämmelser kring icke-diskriminerande behandling och prissättning. Förordningen behandlar även tillsynsfrågor. Kanalisationen ska enligt förordningen utformas så att den kan användas av två eller flera innehavare av it-infrastruktur. Den som innehar kanalisationen ska upprätthålla och förvalta dokumentation över den, samt hålla berörd stödgivande myndighet informerad om var informationen finns tillgänglig. Dokumentationen ska hållas allmänt tillgänglig under från färdigställande av projektet, som gäller för kravet på icke-diskriminerande behandling av tredjepartsoperatörer. Priset för tillträdet, om det sker , ska sättas utifrån självkostnad med skäligt vinstpåslag minskat med beviljat statligt stöd. En stödmottagare kan under vissa förutsättningar bli återbetalningsskyldig. Stödgivande myndighet ska av efter projektets avslutande utöva tillsyn över den prissättning som stödmottagaren tillämpar vid tillträde i grossistledet. Det finns även en nationell förordning som behandlar medfinansiering av statligt stöd för bredbandsutbyggnad, nämligen förordningen (2012:39) om offentlig medfinansiering av projekt för utbyggnad av it-infrastruktur. Förordningen avser offentlig medfinansiering av projekt som har fått kanalisationsstöd och/eller stöd från landsbygdsprogrammet. Stöd till medfinansiering får lämnas om villkoren i de andra berörda förordningarna är uppfyllda (se ovan), om andra aktörer kommer att få tillgång till it-infrastruk- turen på ett öppet och icke-diskriminerande sätt, och om infrastrukturen ifråga är robust och driftsäker. I förordningen beskrivs tågordningen för ansökan om medfinansiering. En ansökan om stöd (medfinansiering) ska lämnas till relevant stödgivande myndighet för huvudstödet, och om denna myndighet finner att det finns skäl att bevilja huvudstöd ska ansökan överlämnas till PTS som behandlar medfinansieringsdelen. PTS ska, när förflutit från det att infrastrukturen togs i bruk, kontrollera om verksamhetens vinst varit högre än den genomsnittliga vinsten inom samma sektor . Om så är fallet ska myndigheten kräva tillbaka ett belopp som motsvarar den andel av den högre vinsten som motsvarar stödnivån för projektet. PTS ska också , Nationell hantering av stöd till bredbandsutbyggnad efter att infrastrukturen togs i bruk, bevaka den prissättning som tillämpas vid tillträde i grossistledet.36 Huvudregeln när det gäller utbetalning av bredbandsstöd är att utbetalning sker efter att projektet är avslutat, dvs. har lämnat in en slutrapport med kostnadsunderlag. Det stöd som beskrivs nedan har fördelats på olika sätt . De s.k. återhämtningspengarna, som var ett tillskott från EU i ett led att hantera den finansiella kris som inleddes , delades ut på en först-till-kvarn-basis. Dessa medel har hanterats inom ramen för landsbygdsprogrammet, av och (medfinansieringsdelen). Även kanalisationsstödet har delvis hanterats enligt först-till-kvarn-principen. De senaste tillskotten från regeringen har dock hanterats genom en fördelning till länen enligt en särskild fördelningsnyckel37 som har använts av berörda myndigheter (, och i ).38 Medel inom ramen för EU:s regionala strukturfond har varit öronmärkta för olika regioner, enligt beskrivning i kapitel 3.3.3. 36Eftersom samma regler gällande kontroll av vinst och bevakning av prissättning finns inskrivna i landsbygdsförordningen och i medfinansieringsförordningen samarbetar och i dessa frågor. har tillsammans med PTS arbetat fram instruktioner för handläggare hos länsstyrelser och regioner (stödgivande myndigheter) i form av en rutin för kontroll av vinst och bevakning av prissättning för att genomföra den uppföljning som krävs enligt förordningarna. För att genomföra kontroll av vinst kommer de stödgivande myndigheterna att begära ut en särredovisning för bredbandet som byggts med hjälp av stöd efter att bredbandet tagits i bruk. I särredovisningen ska vinsten för femårsperioden samt hur denna har beräknats framgå. PTS kommer att tillhandahålla ett jämförelsetal för att kunna utröna om vinsten för bredbandet har varit högre än genomsnittet på marknaden. PTS arbetar med en metod för att få fram ett sådant jämförelsetal och avser att använda uppgifter från mindre stadsnät som jämförelse, då PTS bedömer att dessa nät är de nät på marknaden som är mest jämförbara med byanät och andra mindre nät som byggs med stöd. Om vinsten för bredbandet har varit högre än jämförelsetalet ska den överskjutande delen återkrävas. I rutinen framgår hur ett eventuellt återkrav ska beräknas och administreras. Här behandlas även PTS medfinansiering varpå ett eventuellt återkrav av projektstöd automatiskt medför att motsvarande andel av PTS medfinansiering återkrävs. Enligt plan skickar ut ett dokument, där samtliga föreslagna rutiner beskrivs, på samråd till samtliga stödgivande myndigheter innan dessa kan fastställas. 37Denna baseras på en ursprunglig fördelningsnyckel för axel 3 avseende landsbygdsbefolkning och gleshet, en utnyttjandenyckel baserad på beviljade medel i kronor per län exklusive avropade pengar, samt en nyckel som avser PTS statistik om bredbandsutbyggnad på landsbygden. 38Se PTS rapport användning av PTS medel för medfinansiering av bredbandsstöd (N2012/2308/ITP), med dnr. 12-5055, för en mera detaljerad beskrivning av principer för regional fördelning. Nationell hantering av stöd till bredbandsutbyggnad Landsbygdsprogrammet, vars syfte är att stärka utvecklingskraften på landsbygden, är indelat i fyra axlar som vardera bär olika delar av de mål som satts upp för programmet som helhet. För del ligger den totala budgeten för landsbygdsprogrammet på och dessa medel är alltså fördelade på fyra axlar.