sou · H1B376 · 2013-10-31 00:00:00 — uppstår frågan hur försörjningen ska lösas för de få elever som inte skulle bli berättigade till studiestöd med dagens bestämmelser för studier på grundläggande nivå.6 En farhåga är att dessa i stället skulle hänvisas till en försörjning via kommunernas försörjningsstöd. Enligt den enkät utredningen skickat till kom- munerna framgår det att av deltagarna inom sfi kan antas sakna behov av offentlig försörjning. Som redovisats ovan är det en mycket liten andel av de studerande inom dagens SvA grund som skulle bli hänvisade till annan försörjning än studiestöd. Det kommunala försörjningsstödet är dessutom till skillnad från studiestödet behovsprövat. Det går därför inte att göra en beräkning där antagandet beräknas till att samtliga som är berättigade till studiestöd skulle vara berättigade till kommunalt försörjningsstöd. Sammantaget är bedömningen att utred- ningens förslag inte kommer att få någon märkbar konsekvens för det kommunala försörjningsstödet. Införandet av valfrihetssystem inom sfi och komvux ersätter den nuvarande upphandlade vuxenutbildningen på entreprenad. Detta innebär en avsevärd kostnadsminskning för kommunerna när de dyra processerna inom ramen för ersätts med ett statligt godkännande. En upphandling av sfi kostar för en kommun. Vid varje överklagande som inne- bär att upphandlingen måste göras om fördubblas den kostnaden. Den föreslagna ersättningsmodellen inom sfi innebär också en minskad administrativ kostnad för de kommuner som har sfi på entreprenad. 6 För de som påbörjat studier på grundläggande nivå med studiemedel innan reformen träder i kraft ska äldre bestämmelser gälla vilket innebär att studier kan fortsätta med studiemedel för dessa personer. Konsekvenser av utredningens förslag I övrigt är utredningens förslag kostnadsneutralt för kommun- erna eftersom det inte medför någon ökning eller minskning av antalet genomförda utbildningar eller starkt förändrade kostnads- nivåer för de enskilda utbildningarna. En konsekvens av de lämnade förslagen är att ledtiderna i utbildningssystemen minskar och att genomströmningen ökar. syftar de lämnade förslagen också till att göra utbild- ningsinsatserna mer träffsäkra i relation till elevernas mål med studierna. är integration och egenförsörjning viktiga mål för utbildningsinsatserna. Sammantaget borde det leda till posi- tiva samhällsekonomiska konsekvenserna i form av t.ex. minskat försörjningsstöd för kommunerna och ökade skatteintäkter. Utredningens förslag innebär för övrigt inga förändringar i kostnader för stat och kommun. De medför inte heller någon förändring i den ekonomiska ansvarsfördelningen mellan stat och kommun. 17.9Konsekvenser ur ett jämställdhets- och integrationsperspektiv Utredningen bedömer att de förslag utredningen lämnat kommer att ha positiva konsekvenser för det pågående integrationsarbetet. Genomströmningen i utbildningarna kommer att öka, och utbild- ningsinsatser kommer att kunna sättas in i ett tidigare skede . Sfi kommer också att i högre utsträckning än tidigare bli en integrerad del i ett större utbildningssammanhang, där de olika inslagen samverkar mot ett gemensamt mål som är definierat i den individuella studieplanen. Tillsammans skapar detta bättre förutsättningar för ett snabbare inträde på arbetsmarknaden och en snabbare integration. De förslag utredningen lämnar kommer inte att ha några direkta konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Konsekvenser av utredningens förslag Utredningens förslag bedöms inte få några konsekvenser för brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet. Utredningens förslag bedöms få en positiv konsekvens för sysselsättningen då fler individer snabbare kan nå godkända studie- resultat och efterfrågad kompetens. 18.1Förslaget till lag om vuxenutbildning i svenska för invandrare kombinerad I paragrafen anges de grundläggande villkoren för att en enskild huvudman ska få anordna vuxenutbildning i svenska för invandrare på uppdrag av Arbetsförmedlingen. Av paragrafen framgår att Arbetsförmedlingen under vissa förutsättningar får uppdra åt enskilda huvudmän att tillhandahålla vuxenutbildning i svenska för invandrare för personer som Arbetsförmedlingen utser. Det ska vara fråga om huvudmän som är godkända av och utbildningen ska vara kom- binerad med åtgärder som ingår i ett arbetsmarknadspolitiskt pro- gram enligt lagen (2000:625) om arbetsmarknadspolitiska program. Förslaget behandlas i avsnitt 14.2.1 och 14.2.2. Paragrafen innehåller en begränsning av möjligheten att tillhanda- hålla utbildning enligt lagen. Arbetsförmedlingen får enligt bestäm- melsen endast lämna uppdrag om utbildning för personer som har en etableringsplan enligt lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Förslaget behandlas i avsnitt 14.2.1. I paragrafen anges ett undantag från bestämmelsen i skollagen (2010:800) om att elevens hemkommun ansvarar för vägledning. Paragrafen anger även att bestämmelserna i skollagen, med de undantag som framgår av denna lag, gäller för utbildningen. Förslaget behandlas i avsnitt 14.2.2. I paragrafen anges att bestämmelserna i skollagen (2010:800) om samverkan med arbetslivet inte gäller för utbildningen. I paragrafen räknas de bestämmelser i skollagen (2010:800) upp som inte ska tillämpas på utbildning enligt lagen, bl.a. bestämmel- ser om rätt att delta, mottagande och antagning till vuxenutbildning i svenska för invandrare undantas från tillämpning. Förslaget behandlas i avsnitt 14.2.3. Paragrafen anger att beslut som fattats av en enskild huvudman enligt denna lag inte får överklagas till Skolväsendets överklagande- nämnd. Förslaget behandlas i avsnitt 14.2.3. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om utbildningen. Det kan bl.a. bli fråga om föreskrifter om behörig- hetsvillkor. Förslaget behandlas i avsnitt 14.2.3 Den föreslagna lagen träder i kraft . 18.2Förslaget till lag om ändring i semesterlagen (1977:480) Paragrafen handlar om att frånvaro från arbetet i vissa fall är sem- esterlönegrundande. I paragrafens första stycke ändras beteckningen utbildning i svenska för invandrare till vuxenutbildning i svenska för invandrare. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2.1. Den föreslagna lagen träder i kraft . 18.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1986:163) om rätt till ledighet för utbildning i svenska för invandrare Paragrafen handlar om att en arbetstagare som har antagits till vuxenutbildning i svenska för invandrare har rätt att vara ledig från sin anställning för att delta i undervisningen enligt bestämmelserna i lagen. Möjligheten omfattar även motsvarande utbildning vid folkhögskola enligt 24 kap. skollagen (2010:800). Ändringarna i paragrafens första stycke är en följd av att utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform utan ingå som en del i vuxenutbildning och att motsvarande utbildning vid folkhögskola tas bort. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2.1. Ändringarna motsvarar den ändring som gjorts i 1 § och har kom- menterats under den paragrafen. Den ändrade kapitelnumreringen är en följd av utredningens förslag att utbildning i svenska för invandrare ska vara en del av vuxenutbildning vilket medfört ändrade beteckningar på efterföljande kapitel. Den föreslagna lagen träder i kraft . 18.4Förslaget till lag om ändring i arbetsrättslig beredskapslag (1987:1262) Paragrafen handlar om att när lagen ska tillämpas gäller inte lagen (1974:981) om arbetstagares rätt till ledighet för utbildning, lagen (1979:1184) om rätt till ledighet för vissa regeringsuppdrag i skolan och lagen (1986:163) om rätt till ledighet för vuxen- utbildning i svenska för invandrare. Ändringen i paragrafen är en följd av att utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform utan ingå som en del i vuxen- utbildning. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2.1. Den föreslagna lagen träder i kraft . 18.5Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Paragrafen anger ersättningar i samband med studier som ska tas upp i inkomstslaget tjänst. I paragrafens tredje stycke ändras beteck- ningen utbildning i svenska för invandrare till vuxen- utbildning i svenska för invandrare. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2.1. Den föreslagna lagen träder i kraft . 18.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare Ändringen i paragrafen är en följd av att utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform utan ingå som en del i vuxenutbildning. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2.1. Den föreslagna lagen träder i kraft . 18.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:538) om prestationsbaserad stimulansersättning inom utbildning i svenska för invandrare Av paragrafen framgår vilka som kan få sfi-bonus. I paragrafens första stycke ändras beteckningen utbildning i svenska för invandrare till vuxenutbildning i svenska för invand- rare. I paragrafens tredje stycke finns en bestämmelse om att med utbildning i svenska för invandrare avses motsvarande utbildning vid folkhögskola enligt 24 kap. skollagen (2010:800) som tas bort. Ändringarna är en följd av föreslagna ändringar i skollagen. Förslaget behandlas i avsnitt 6.4. I paragrafen finns bestämmelser om när sfi-bonus ska lämnas. Ändringen i första strecksatsen är en följd av utredningens förslag att studieväg 1 inom utbildning i svenska för invandrare förutom kurserna A och B även ska innehålla kurserna C och D. Bonus ska alltså kunna lämnas inte bara till den som uppnått godkänt betyg på kurs B på studieväg 1, utan också för godkänt betyg när det gäller kurs C och D på samma studieväg. Ändringen i andra strecksatsen innebär att bonus ska lämnas även för godkänt betyg på kurs D, som enligt utredningens förslag ska ingå i studieväg 2, och inte bara för kurs C. Förslaget behandlas i avsnitt 6.4. Paragrafen innehåller bestämmelser om bonusens storlek. Ändring- arna är en följd av utredningens förslag att bonus ska lämnas för fler kurser på studievägarna 1 och 2. Förslaget behandlas i avsnitt 6.4. Den föreslagna lagen träder i kraft . 18.8Förslaget till lag om ändring i skollagen (2010:800) I paragrafen anges vilka skolformer som ingår i skolväsendet. Änd- ringen innebär att utbildning i svenska för invandrare tas bort som egen skolform. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2.1. Paragrafen innehåller definitioner av vissa grundläggande begrepp i lagen. Eftersom enskilda ska kunna godkännas som huvudmän för vuxenutbildning kompletteras definitionen av fristående skola med denna skolform. I paragrafen finns en beskrivning av hur lagen är disponerad. Änd- ringarna är en följd av upphävandet av kapitlet om utbildning i svenska för invandrare vilket medfört ändrade beteckningar på efterföljande kapitel. Paragrafen handlar om kommunernas huvudmannaskap. Ändringarna är en följd av att utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform. I paragrafen anges vilka skolformer som enskilda får godkännas som huvudmän för. Genom tillägget i första stycket blir det möjligt för enskilda att vara huvudmän även för vuxenutbildning. I ett nytt tredje stycke införs en särskild undantagsregel för god- kännande avseende vuxenutbildning. Till skillnad från vad som gäller för godkännande som enskild huvudman i övrigt inom skolväsendet ska det inte när det gäller vuxen- utbildning tas hänsyn till hur elevunderlaget ser ut i kommunen och vilka följder ett tillstånd kan få för kommunen. Förslaget behandlas i avsnitt 9.3.4 och 13.2.3. I paragrafen anges att ska handlägga ärenden om godkännande som enskild huvudman för vissa skolformer. Ändringen innebär att vuxenutbildning läggs till i upp- räkningen. Förslaget behandlas i avsnitt 9.3.3 och 13.2.2. Paragrafen handlar om lärarnas ansvarsnämnd. Ändringen är en följd av den ändrade kapitelnumreringen. Paragrafen handlar om elevhälsa. Eftersom utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform tas hänvisningen till utbildningen bort. Av paragrafen framgår att elever ska ha tillgång till vägledning. I andra stycket, som är nytt, anges att när det gäller vuxenutbildning ansvarar hemkommun för vägledning enligt första Vidare anges att hemkommunen ska ge vägledning vid valet av utbildningsanordnare. Förslaget behandlas i avsnitt 10.1.4 och 13.3.2. Paragrafen handlar om skyldighet att lämna registerutdrag. Änd- ringen är en följd av den ändrade kapitelnumreringen. Paragrafen handlar om information om barnets och elevens utveck- ling. Eftersom utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform tas hänvisningen till utbildningen bort. Paragrafen handlar om särskilt stöd. Eftersom utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform tas hän- visningen till utbildningen bort. Paragrafen handlar om betyg. Eftersom utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform tas hänvisningen till utbildningen bort. Paragrafen innehåller en upplysningsbestämmelse. Ändringen är en följd av den ändrade kapitelnumreringen. Paragrafen handlar om lokala styrelser. Eftersom utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform tas hänvisningen till utbildningen bort. Paragrafen handlar om ordningsregler. Eftersom utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform tas hänvisningen till utbildningen bort. Ändringen motsvarar den som gjorts i 2 kap. 2 § och har kommen- terats under den paragrafen. Ändringen motsvarar den som gjorts i 2 kap. 2 § och har kommen- terats under den paragrafen. Ändringen motsvarar den som gjorts i 2 kap. 2 § och har kommen- terats under den paragrafen. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. Ändringen är av samma art som den som gjorts i 2 kap. 23 § och har kommenterats under den paragrafen. I paragrafen beskrivs innehållet i kapitlet. Ändringarna är en följd av att utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en gemensam skolform utan ingå som en del i vuxen- utbildning och av att enskilda ska kunna godkännas som huvudmän för vuxenutbildning. I paragrafen anges de övergripande målen för vuxen- utbildning. Ändringen i tredje stycket är en följd av att utbildning i svenska för invandrare inte längre ska vara en egen skolform utan ingå som en del i vuxenutbildning. Någon bestämmelse om att de som fått minst utbildning ska prioriteras finns inte när det gäller utbildning i svenska för invandrare. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2.1. Paragrafen, som har en ny lydelse, anger i första och andra styckena att kommunerna får tillhandahålla vuxenutbildning. Skyldig- heten för kommunerna att tillhandahålla vuxenutbildning begränsas. Som en följd av utredningens förslag har svenska för invandrare lagts till som en ny nivå inom vuxen- utbildning. I det nya tredje stycket införs en bestämmelse om att kommunen ska fastställa omfattning och inriktning för vuxen- utbildning på gymnasial nivå i form av ett utbildningsutbud. Detta utbud får utökas . Förslaget behandlas i avsnitt 9.4 och 13.3.5. I paragrafen anges syftet med vuxenutbildning. I tredje stycket, som är nytt, formuleras syftet med utbildning i svenska för invandrare. De nya bestämmelserna motsvarar i sak 22 kap. 3 §. Paragrafen handlar om kurser och ämnesplaner. Tillägget i andra stycket av utbildning i svenska för invandrare motsvarar i sak 22 kap. 4 § andra stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om att avgifter får tas ut i vissa fall. Ändringen i andra stycket är en följd av att utbildning i svenska för invandrare ska vara en del av vuxenutbildning. I det nya tredje stycket föreskrivs att eleverna inom utbildning i svenska för invandrare utan kostnad ska ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning. Huvud- mannen får dock besluta att eleverna ska hålla sig med enstaka egna lärverktyg. Det nya stycket motsvarar i sak 22 kap. 5 § andra stycket. I paragrafen finns bestämmelser om den individuella studieplanen. Innehållet i punkterna 2–6 är nytt. Bestämmelserna innebär att den individuella studieplanen, utöver uppgifter om den enskildes utbild- ningsmål och planerad omfattning av studierna, även ska innehålla annat som är av betydelse för planeringen av studierna, uppgifter om elevens kunskapsutveckling i förhållande till kunskapskraven för den eller de kurser eleven deltar i och hur utbildningen anpassas efter elevens behov och förutsättningar. Vidare ska studieplanen innehålla uppgifter om skälen för avbrott, utbildningens upp- hörande enligt 9 § andra stycket och byte av utbildningsanordnare. Vid avbrott ska det framgå av studieplanen om huruvida detta skett med samtycke av huvudmannen. Paragrafen behandlas i avsnitt 10.1.5 och 13.3.3. Paragrafen, som är ny, innebär att om en elevs utbildning upphör enligt 9 § andra stycket eller avbryts, ska en enskild huvudman förvara den individuella studieplanen från den dag då utbild- ningen upphörde eller avbröts. Eleven ska kunna få del av studieplanen. Paragrafen behandlas i avsnitt 10.1.5 och 13.3.3. Paragrafen handlar om rätten att fullfölja utbildningen. Tredje stycket tas bort och flyttas till 9 a § som är en ny paragraf. Paragrafen är ny. I första stycket anges att den vars utbildning på grundläggande nivå har upphört enligt 9 § andra stycket på nytt ska beredas sådan utbildning om det finns särskilda skäl för det. Den vars utbildning på gymnasial nivå har upphört enligt 9 § andra stycket får beredas sådan utbildning, om det finns särskilda skäl för det. Bestämmelserna motsvarar delvis 9 §. Av andra stycket framgår att beslut enligt första eller andra stycket ska fattas av huvudmannen eller, om det är fråga om en enskild huvudman som inte längre bedriver utbildning, elevens hemkommun. Vidare framgår att en enskild huvudman ska sända en kopia av sitt beslut att på nytt bereda eleven utbildning till hemkommunen. Paragrafen behandlas i avsnitt 13.4.2. Paragrafen är ny. I första stycket anges att den vars utbildning i svenska för invandrare har upphört enligt 9 § andra stycket på nytt ska beredas sådan utbildning om det finns särskilda skäl för det. Bestämmelserna motsvarar delvis 22 kap. 17 §. I andra stycket införs bestämmelser om att den som frivilligt avbrutit utbildningen på nytt ska beredas utbildning om huvud- mannen har samtyckt till avbrottet. Om huvudmannen inte har sam- tyckt till avbrottet måste det dock finnas särskilda skäl om utbild- ningen ska få återupptas. Av tredje stycket framgår att beslut enligt första eller andra stycket ska fattas av huvudmannen eller, om det är fråga om en enskild huvudman som inte längre bedriver utbildning, elevens hem- kommun. Vidare framgår att en enskild huvudman ska sända en kopia av sitt beslut att på nytt bereda eleven utbildning till hem- kommunen. Paragrafen behandlas i avsnitt 11.2 och 11.3.3 I paragrafen regleras rätten att delta i vuxenutbildning på grundläggande nivå. Ändringen i andra stycket innebär att den som har rätt att delta i vuxenutbildning på grundläggande nivå, förutom hos hem- kommunen, har rätt att delta i utbildningen hos en enskild huvudman i stället för hos en annan kommun. Rätten att delta i sådan utbildning hos en annan kommun tas alltså bort. Ändringen i fjärde stycket är en följd av den ändrade kapitel- numreringen. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.2.2. Paragrafen handlar om ansökan om att delta på grundläggande nivå. Paragrafens bestämmelser om mottagande flyttas till 14 §. Paragrafen behandlas i avsnitt 10.1.2. Paragrafen handlar om mottagning och har ett väsentligen nytt innehåll. I första stycket anges att hemkommunen beslutar om den sökande ska tas emot till utbildning på grundläggande nivå. Bestäm- melsen att en sökande ska tas emot till utbildningen om de villkor som finns i 11 § är uppfyllda kommer från 13 §. Av andra stycket framgår att hemkommunen ska se till att en sökande kan välja huvudman efter det att ansökan har kommit in till kommunen. Om hemkommunen tagit emot den sökande till utbildning som anordnas av en enskild huvudman, gäller enligt tredje stycket att kommunen skyndsamt ska sända ansökan och sitt beslut vidare till den huvudmannen. Paragrafen behandlas i avsnitt 13.3.4. Paragrafen, som är ny, föreskriver att den huvudman som anordnar utbildning på grundläggande nivå ska anta den sökande till utbildningen. Paragrafen behandlas i avsnitt 13.3.6. I paragrafen regleras rätten att delta i vuxenutbildning på gymnasial nivå. Ändringen i andra stycket innebär att den som har rätt att delta i vuxenutbildning på gymnasial nivå förutom hos hem- kommunen och ett landsting har rätt att delta i utbildningen hos en enskild huvudman i stället för hos en annan kommun. Rätten att delta i sådan utbildning hos en annan kommun tas alltså bort. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.2.2. Paragrafen handlar om behörighet till vuxenutbildning på gymnasial nivå. Ändringen i fjärde stycket är en följd av den ändrade kapitelindelningen. I paragrafen regleras ansökan till vuxenutbildning på gymnasial nivå. Ändringarna i andra och tredje styckena är en följd av att det inte längre ska vara möjligt att delta i vuxen- utbildning hos en annan kommun än hemkommunen men däremot ett landsting. Styckena motsvarar delvis paragrafens nuvarande andra och tredje stycken. Paragrafen handlar om mottagande. I första stycket anges att hemkommunen beslutar om den sökande ska tas emot till vuxenutbildning på gymnasial nivå. I andra stycket föreskrivs som ett villkor för mottagande till att utbildningen ingår i kommunens utbildningsutbud enligt 3 § och att ett urval får göras om antalet platser är färre än antalet sökande. Tredje stycket anger att en sökande ska tas emot till utbildningen även om den inte ingår i utbildningsutbudet om den sökande med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få delta i utbildningen. Av fjärde stycket framgår att hemkommunen ska se till att en sökande kan välja utbildningsanordnare efter det att ansökan har kommit in till kommunen. Enligt femte stycket ska hemkommunen, om ansökan avser utbildning som anordnas av en enskild huvudman, skyndsamt sända ansökan samt beslut vidare till den huvudmannen. Sjätte stycket innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om utbildningen. Paragrafen, som är ny, handlar om antagning hos ett landsting. Para- grafen motsvarar delvis 23 § i dess nuvarande lydelse. Ändringarna är en följd av att det inte längre ska vara möjligt att delta i vuxenutbildning hos en annan kommun än hemkommunen. Paragrafen, som är ny, handlar om omfattningen av utbildning i svenska för invandrare. Första stycket motsvarar i huvudsak 22 kap. 6 §. I andra stycket anges att huvudmannen ska se till att under- visningen erbjuds på tider som är anpassade till elevens behov. Paragrafen, som är ny, handlar om samverkan med arbetslivet. Bestämmelserna motsvarar 22 kap. 7 §. Av paragrafen, som är ny, framgår att utbildning i svenska för invandrare ska kunna kombineras med förvärvsarbete. Paragrafen motsvarar 22 kap. 8 §. Paragrafen är ny och handlar om samverkan med arbetslivet. Den motsvarar 22 kap. 9 §. Av paragrafen, som är ny, regleras kommunens ansvar att se till att utbildning i svenska för invandrare erbjuds dem som har rätt att delta i utbildningen. Första stycket motsvarar i sak 22 kap. 11 § första stycket. I andra stycket anges att hemkommunens utbildning ska kunna påbörjas inom en månad från mottagningsbeslutet. När det gäller en enskild huvudman ska tiden däremot räknas från det att huvudmannen fick del av mottagningsbeslutet. Paragrafen behandlas i avsnitt 10.1.3.