sou · H0B389 · 2013-01-01 00:00:00 — 3.2Allmänt om MB:s mål och hushållningsbestämmelser I 1 kap. 1 § första stycket MB återfinns MB:s övergripande mål. Där stadgas att syftet med MB är att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. Vidare stadgas att en sådan utveckling bygger på insikten att naturen har ett skyddsvärde och att människans rätt att förändra och bruka naturen är förenad med ett ansvar att förvalta naturen väl. För att uppnå detta mål stadgas i 1 kap. 1 § andra stycket MB, att MB ska tillämpas bl.a. så att mark, vatten och fysisk miljö används så att en från ekologisk, social, kulturell och samhällsekonomisk synpunkt långsiktig god hushållning tryggas samt att återanvändning och återvinning liksom annan hushållning med material, råvaror och energi främjas så att ett kretslopp uppnås. I 3 kap. MB finns grundläggande bestämmelser för hushållning med mark- och vattenområden. Vidare finns i 4 kap. MB särskilda bestämmelser för hushållning med mark och vatten för vissa områden i landet. Av 4 kap. 1 § framgår bl.a. att dessa områden, med hänsyn till natur- och kulturvärden, är av riksintresse och att syftet är att skydda dessa områden mot exploateringsföretag och andra ingrepp 1997/98:45 del 2 s. 35. 1992/93:80 s. 10. 4 kap. 6 § MB i miljön som påtagligt kan skada områdenas natur och kulturvärden. Bestämmelsen i 4 kap. 6 § MB, som innehåller särskilda föreskrifter gällande vattenkraftsutbyggnad i vissa vattendrag, är en konkretisering av detta huvudsyfte. 3.3Omfattningen av förbudet i 4 kap. 6 § MB Enligt 4 kap. 6 § första och andra stycket MB får vattenkraftverk samt vattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamål inte utföras i vissa angivna älvar, älvsträckor och andra vattendrag. Enligt tredje stycket gäller första och andra stycket inte vattenverksamhet som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan. När det gäller de älvar och älvsträckor som räknas upp i 4 kap. 6 § första stycket MB omfattar utbyggnadsförbudet även käll- och biflöden. Skyddet i andra stycket omfattar endast den angivna älvsträckan. Det mer geografiskt utsträckta skyddet i första stycket motiveras av att dessa vattendrag för skyddets införande var helt outbyggda eller inte utbyggda uppströms aktuellt älvavsnitt. Dessa vattenområden skulle därför skyddas som sammanhängande ekologiska och hydrologiska system. När det gäller de älvsträckor som anges i andra stycket hade vattenkraftsutbyggnad redan skett uppströms aktuella sträckor, varigenom dessa som ekologiska och hydrologiska system redan påverkats. En utbyggnad i ett käll- eller biflöde bedömdes därför påverka älvsträckans skyddsvärde endast i mindre grad varför endast själva älvsträckan skyddades.8 De åtgärder som omfattas av utbyggnadsförbudet i 4 kap. 6 § första och andra stycket MB är utförande av vattenkraftverk samt vattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamål. Någon definition av begreppet vattenkraftverk finns inte i MB men brukar definieras som en anläggning, där ett vattendrags vatten och fallhöjd – lägesenergin – i turbiner och generatorer omvandlas till elektrisk energi.9 Vattenreglering definieras i 11 kap. 5 § andra stycket MB som ändring av vattenföringen i ett vattendrag till förmån för annan vattenverksamhet och vattenöverledning definieras i 11 kap. 5 § tredje stycket MB som vattenreglering genom överföring 1985/86:3 s. 109. 9Se m.fl., (. 2012, Zeteo) kommentaren till 4 kap. 6 §. 4 kap. 6 § MB av ytvatten från ett vattenområde till ett annat. Vattenregleringar och vattenöverledningar för annat än kraftändamål och andra vattenföretag, t.ex. dikningsföretag och vattenuttag för jordbruksbevattning eller för industriändamål, omfattas inte av förbudet.10 Vad som avses med begreppet utföra vattenkraftverk samt vattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamål framgår inte klart av lagtexten. Av förarbetena framgår att med utbyggnad för vattenkraftsändamål avses inte bara uppförande av kraftverk och dammar utan även vattenregleringar och vattenöverledningar samt åtgärder för sådana företag.11 Utbyggnadsförbudet tillkom i då planen i ännu var att bygga ut vattenkraften. Det främsta syftet med förbudet synes ha varit att, med politisk betoning, freda de skyddade vattendragen från sådan ny utbyggnad.12 Det var emellertid, i en juridisk formell mening, inte fråga om ett absolut förbud utan tanken var att ny utbyggnad, som hade endast obetydlig miljöpåverkan, skulle få ske även fortsättningsvis, se nedan under avsnitt 3.4. Vidare fanns för förbudets införande redan vattenkraftsanläggningar i vissa av de skyddade vattendragen. Det var således inte fråga om helt orörda vattendrag. När de gäller de befintliga vattenkraftsanläggningarna uttalade departementschefen i förarbetena till 3 kap. 6 § NRL följande. I några fall finns redan vattenkraftsanläggningar i de älvar och älvsträckor som jag föreslår skall vara undantagna från vattenkraftsutbyggnad. 1977/78:57 om riktlinjer i den fysiska riksplaneringen för vattendrag i norra och anfördes att ett undantag från utbyggnad inte bör innebära att smärre åtgärder som hänför sig till t.ex. redan företagen reglering helt skall förhindras. (CU 1977/78:9) uttalade med anledning av propositionen i denna del att tillåtligheten av ersättningsbyggnader samt ombyggnader och effektiviseringar i redan befintliga kraftverk under vissa förutsättningar skall kunna prövas utan hinder av att åtgärden berör ett undantaget område. Enligt min mening bör ett sådant synsätt gälla också i fortsättningen. Ersättningsbyggnader, ombyggnader och effektiviseringar bör kunna tillåtas om de har endast obetydlig miljöpåverkan, dvs. om åtgärderna endast i ringa utsträckning 1985/86:3 s. 186. 1985/86:3 s. 108. 12Se t.ex. prop. 1985/86:3 s. 107 ff. 4 kap. 6 § MB påverkar de bevarandevärden som utgjort motiv för att älven eller älvsträckan skall undantas från vattenkraftsutbyggnad.13 Merparten av den vattenkraftsetablering som har redovisats i avsnitt 2 kan förmodas ha funnits för dessa motivuttalanden. Uttryckssättet några fall kan mot denna bakgrund vara en förenklad, och i någon mån missvisande, bild av förhållandena. Vad gäller möjligheter att utan hinder av rådande förbud vidta åtgärder finns avseende 4 kap. 6 § MB liknande förarbetsuttalanden. Där uttalas att utbyggnadsförbudet inte gäller vattenverksamhet som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan. Detta innebär att tillstånd bör kunna lämnas för smärre åtgärder som hänför sig till en redan företagen utbyggnad, t.ex. ersättningsbyggnader till ett befintligt kraftverk och ombyggnader eller effektiviseringar, under förutsättning att inverkan på naturmiljön inte ökar i nämnvärd omfattning.14 Begreppet utföra vattenkraftverk samt vattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamål omfattar således såväl ny vattenkraftsutbyggnad som åtgärder hänförliga till redan befintlig vattenkraftsutbyggnad. Dessa åtgärder är, i enlighet med 4 kap. 6 § första och andra stycket, som huvudregel förbjudna. Bestämmelsen i 4 kap. 6 § tredje stycket MB undantar enbart sådan vattenverksamhet enligt första och andra stycket som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan. Vattenverksamhet inom ramen för utförandet av vattenkraftverk samt vattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamål och som förorsakar mer än obetydlig miljöpåverkan är således förbjuden. Vilken typ av vattenverksamhet som avses är inte helt klart. Exempel på vattenverksamhet, som enligt undantaget 4 kap. 6 § tredje stycket MB, inte omfattas av förbudet är ersättningsbyggnader, ombyggnader och effektiviseringar avseende redan befintliga vattenkraftsanläggningar. Det måste innebära att nämnda åtgärder, om de förorsakar mer än obetydlig miljöpåverkan, är förbjudna. Även annan vattenverksamhet, som utförs på grund av ett vattenkraftverk eller en damm samt vattenregleringar och vattenöverledningar för kraftändamål, skulle enligt utredningens mening kunna omfattas av förbudet. 1985/86:3 s. 110. 1997/98:45 del 2 s. 41. 4 kap. 6 § MB 3.3.1Rätten att bibehålla en anläggning Beträffande äldre vattenkraftsanläggningar som har uppnått sin livslängd kan det, för att kunna bibehålla anläggningen, krävas relativt omfattande byggnadsåtgärder som medför mer än obetydlig miljöpåverkan. Sådana byggnadsåtgärder skulle, enligt vad som framgått ovan, vara förbjudna enligt 4 kap. 6 § MB. Hur ett sådant förbud förhåller sig till rätten, enligt 24 kap. 1 § första stycket tredje meningen MB, att bibehålla en tillståndsgiven anläggning är oklart. Nämnda bestämmelse motsvarar 15 kap. 1 § första stycket andra meningen vattenlagen (1983:291), VL, som gällde då utbyggnadförbudet lagfästes genom 3 kap. 6 § NRL. Vid prövning enligt VL skulle NRL tillämpas.15 Det framgår inte av förarbetena till vare sig NRL eller MB hur utbyggnadsförbudet förhåller sig till rätten att bibehålla en anläggning. Frågan förefaller inte ha övervägts. Något uttalat syfte att successivt fasa ut befintliga anläggningar i de skyddade vattendragen framgår, såvitt utredningen kunnat finna, inte.16 Enligt 11 kap. 17 § första stycket MB är den som äger en vattenanläggning skyldig att underhålla den så att det inte uppkommer skada för allmänna eller enskilda intressen genom ändringar i vattenförhållandena. Bestämmelsen är en säkerhetsbestämmelse som bl.a. syftar till att undvika dammhaveri. Underhållsskyldigheten gäller vattenanläggningar, oavsett om tillstånd till dem har lämnats eller inte. Kraven på skötsel och underhåll varierar med hänsyn till vattenverksamhetens och anläggningens art och omfattning. Underhållsskyldigheten gäller så länge anläggningen finns kvar. Även om anläggningen inte vidare ska användas får den inte lämnas i ett sådant skick att det är risk för att den orsakar skada. För att anläggningsägaren ska bli kvitt underhållsskyldigheten måste anläggningen rivas. 15Se 3 kap. 1 § VL. 16I målet avseende Fridafors Övre kraftverk, se avsnitt 4.1.5 nedan, konstaterade miljödomstolen att 4 kap. 6 § MB inte innebär förbud mot att underhålla och för framtiden behålla kraftverk som redan har ett gällande tillstånd. 4 kap. 6 § MB Underhållsskyldigheten innebär att ägaren är skyldig inte bara att utföra löpande reparationer utan även att bygga om en anläggning som har tjänat ut. Det sista gäller dock inte beträffande sådana delar som saknar betydelse för annan än ägaren.17 Underhållsskyldigheten omfattar således sådana åtgärder som utförs i skadeförebyggande syfte. Åtgärder som utförs i annat syfte, t.ex. rena effektiviseringsåtgärder, omfattas inte av denna skyldighet. Underhållsskyldigheten är enligt 29 kap. 8 § 6 MB straffsanktionerad. Av bestämmelsen framgår att den som med uppsåt eller oaktsamhet bryter mot den skyldighet att underhålla en vattenanläggning som följer av 11 kap. 17 § första stycket MB döms till böter eller fängelse i högst . Den som är skyldig att underhålla en dammanläggning för vattenreglering har dessutom enligt 11 kap. 18 § MB ett s.k. strikt ansvar att ersätta skada som orsakas av att anläggningen havererar. I detta sammanhang kan även bestämmelsen i 11 kap. 16 § MB nämnas som bl.a. föreskriver en rätt att utan föregående tillstånd dels utföra ändrings- eller lagningsarbeten nödvändiga till följd av skada eller för att förebygga skada och dels innehålla eller tappa vatten om det är nödvändigt för att avvärja fara för liv eller hälsa, rädda värdefull egendom eller av någon annan sådan orsak. Hur förbudet i 4 kap. 6 § MB förhåller sig till åtgärder enligt 11 kap. 16-17 §§ MB framgår varken av MB eller dess förarbeten. Bestämmelserna i 11 kap. 16-17 §§ MB fanns tidigare i VL. Inte heller förarbetena till denna lag berör, såvitt utredningen kunnat finna, frågan om förhållandet till utbyggnadsförbudet.18 Skadeförebyggande underhållsåtgärder kan vara omfattande och medföra mer än obetydlig miljöpåverkan vilket innebär att de torde vara otillåtna enligt 4 kap. 6 § MB. föreligger en skyldighet enligt 11 kap. 17 § MB att utföra dessa åtgärder. Underlåtenhet att utföra åtgärderna kan vidare medföra risk för dammhaveri med allvarliga skador på allmänna och enskilda intressen som följd. Verksamhetsutövaren riskerar dessutom straff om denne bryter mot sin underhållsskyldighet och ersättningsskyldighet vid skador. Denna motstridighet i lagstiftningen är givetvis mycket otillfreds- 1997/98:45 del 2 s. 139 och m.fl., (. 2011, Zeteo) kommentaren 11 kap. 17 §. 18Jfr 4 kap. 4 § och 17 kap. 1 § VL och prop. 1981/82:130. 4 kap. 6 § MB Att lösa denna fråga ligger inte inom ramen för utredningens uppdrag och är ytterst en politisk fråga. Ett alternativ till lösning skulle kunna vara att i lagstiftning ange att förbudet i 4 kap. 6 § MB inte gäller åtgärder enligt 11 kap. 17 § MB. Detta skulle medföra att skadeförebyggande åtgärder enligt nämnda bestämmelse kan utföras utan hinder av 4 kap. 6 § MB. om tillstånds- och anmälningsplikt skulle givetvis gälla för sådana åtgärder. Om det istället är statsmaktens politiska önskemål att befintliga anläggningar i de skyddade vattendragen successivt ska fasas ut bör lämpliga regler för detta utformas. Sådana regler bör bl.a. klargöra när en eventuell skyldighet att riva ut anläggningen inträder och hur skyldigheten förhåller sig till ovan nämnda bestämmelser i 11 kap. 16-17 §§ MB om skadeförebyggande åtgärder. Det bör även klargöras hur en skyldighet att riva ut anläggningen förhåller sig till rätten, enligt 24 kap. 1 § första stycket tredje meningen MB, att bibehålla en tillståndsgiven anläggning. Vidare bör utredas om verksamhetsutövaren ska få ersättning för skador till följd av en ofrivillig utrivning, t.ex. avseende förlorade intäkter, värde på anläggningen m.m. Det bör även utredas vem som ska ersätta den vars egendom skadas till följd av en eventuell ändring i vattenförhållandena i samband med utrivningen, jfr 31 kap. 19 § MB. 3.3.32 kap. 6 § andra stycket MB I några av de domstolsavgöranden som redogörs för i avsnitt 4 hävdar sökanden, med hänvisning till 2 kap. 6 § andra stycket MB, att förbudsbestämmelsen i 4 kap. 6 § MB inte är tillämplig vid ombyggnader och effektiviseringar av befintliga anläggningar eftersom det inte är fråga om ändrad användning av mark- och vattenområden. Av 2 kap. 6 § andra stycket MB framgår att vid prövning av frågor enligt 7 kap., tillståndsprövning enligt 9 och 11 kap., regeringens tillåtlighetsprövning enligt 17 kap. och prövning av verksamheter enligt 9 kap. 6 §, 11 kap. 9 a § och 12 kap. 6 § ska bestämmelserna i 3 och 4 kap. tillämpas endast i de fall som gäller ändrad användning av mark- eller vattenområden. 4 kap. 6 § MB Bestämmelsen fanns tidigare i 1 kap. 2 § MB med en något annan lydelse. Av den bestämmelsen framgick att 3 och 4 kap. endast skulle tillämpas vid prövning av frågor enligt 7 kap., tillståndsprövning av sådan verksamhet som är tillståndspliktig enligt 9, 11 och 12 kap. och vid regeringens tillåtlighetsprövning enligt 17 kap. samt enligt vad som var föreskrivet i vissa angivna lagar. Syftet med 1 kap. 2 § var, enligt förarbetena, att tydliggöra att hushållningsreglerna i 3 och 4 kap., till skillnad från övriga regler i MB, endast skulle tillämpas vid prövning enligt de bestämmelser som angavs i paragrafen.19 Hushållningsreglerna i 3 och 4 kap. ansågs således inte tillämpliga vid tillsyn.20 , som hade i uppgift att bl.a. se över både de allmänna hänsynsreglerna och hushållningsbestämmelserna, föreslog att tillämpningen av hushållningsreglerna i 3 och 4 kap. skulle utvidgas till att också avse anmälningspliktiga verksamheter och åtgärder. Enligt kommittén var detta en viktig förutsättning för arbetet med att göra fler av de verksamheter som då var förenade med krav på tillstånd anmälningspliktiga i stället. Bl.a. avsågs de av kommittén då föreslagna bestämmelserna om anmälningspliktiga vattenverksamheter som sedermera kom till uttryck i bl.a. 11 kap. 9 a § MB och i 19 § förordningen (1998:1388) om vattenverksamhet m.m. Regeringen instämde i kommitténs bedömning att hushållningsreglerna i 3 och 4 kap. även skulle tillämpas vid prövning av verksamheter som är anmälningspliktiga. I förarbetena konstaterades dock att hushållningsreglerna inte behövde omfatta sådana anmälda verksamheter eller åtgärder som har kort varaktighet och kortvariga effekter. Vidare konstaterades att detta framgick av formuleringen av 2 kap. 6 § andra stycket MB och hänvisning där till att det ska vara fråga om ändrad mark- och vattenområdesanvändning.21 Hushållningsreglerna i MB har som redan nämnts sitt ursprung i NRL. Av förarbetena till NRL framgår att denna lag var avsedd att gälla vid beslut avseende ändrad användning av mark- och vattenresurser. Syftet med hänvisningen till ändrad användning av mark- och vattenresurser var att förtydliga att NRL inte utgjorde stöd för ingripande mot pågående användning av dessa resurser.22 Någon 1997/98:45, del 2 s. 10. 20Strömberg, Tillsyn över vattenverksamhet, 5126, , s. 17. 2005/06:182, s. 124 f. 1985/86:3, s. 14 f. 4 kap. 6 § MB förändring avseende bestämmelsernas tillämpning var inte avsedd när dessa fördes in i MB.23 Syftet med den nya bestämmelsen i 2 kap. 6 § andra stycket MB var således att låta även anmälningspliktiga verksamheter av viss varaktighet omfattas av hushållningsbestämmelserna i 3 och 4 kap. MB, inte att begränsa hushållningsbestämmelsernas tillämplighet. Anmälningspliktiga verksamheter, som inte endast har kort varaktighet och kortvariga effekter, liksom alla tillståndspliktiga verksamheter innebär en ändrad användning av mark- eller vattenområde. Hushållningsbestämmelserna i 3 och 4 kap., och därmed 4 kap. 6 § MB, ska därför alltid tillämpas vid prövning av sådana verksamheter. 3.4Undantag från förbudet i 4 kap. 6 § MB Enligt 4 kap. 6 § tredje stycket MB gäller förbudet i första och andra styckena inte vattenverksamhet som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan. Som framgått ovan bör tillstånd enligt denna undantagsbestämmelse kunna lämnas för smärre åtgärder som hänför sig till en redan företagen utbyggnad, t.ex. ersättningsbyggnader till ett befintligt kraftverk och ombyggnader eller effektiviseringar, under förutsättning att inverkan på naturmiljön inte ökar i nämnvärd omfattning.24 Regeringsrätten har fastslagit att begreppet obetydlig miljöpåverkan innebär att en mycket restriktiv bedömning av vattenföretagets tillåtlighet ska ske. Vid denna bedömning kan inte bortses från vare sig annan miljöpåverkan än sådan som uttryckligen nämnts i förarbetena när älvsträckan skyddades eller sådana effekter på miljön som inte kan antas bli bestående.25 I förarbetena uttalas att undantagsbestämmelsen i tredje stycket visserligen inte utesluter att tillstånd meddelas även till nya vattenkraftsprojekt men att det torde vara utomordentligt få helt nya projekt som har endast obetydlig miljöpåverkan. Vidare framgår att när det gäller utbyggnad av s.k. minikraftverk, dvs. anläggningar med en högsta effekt om 1,5 MW, bör undantagsbestämmelsen aktualiseras endast i två situationer. Den första situationen avser 1997/98:45 del 1 s. 239. 1997/98:45 del 2 s. 41. 25RÅ 1993 ref. 44 och RÅ 2004 ref. 14. 4 kap. 6 § MB fall då andra alternativ för att ordna energiförsörjningen för enstaka hushåll, t.ex. dragning av en kraftledning, kan innebära större inverkan på miljön än ett minikraftverk. Den andra situationen avser fall då det på den aktuella platsen redan finns en anläggning som påverkar vattendraget, t.ex. en dammanläggning eller liknande. I det fallet kan tillkomsten av ett minikraftverk t.o.m. innebära vissa fördelar, t.ex. om det innebär att en befintlig, dåligt underhållen flottningsdamm kan restaureras. En förutsättning för att tillåta utbyggnad i ett sådant fall är dock alltid att åtgärden kan vidtas utan att syftet med utbyggnadsförbudet förfelas. Man bör också kunna ställa särskilda krav på åtgärdernas utformning med tanke på naturvården, fisket och landskapsbilden. Vidare kan det inte tillåtas att ett flertal minikraftverk med var för sig obetydlig miljöpåverkan, men med en sammantagen negativ effekt på miljön, kommer till stånd i samma älv eller älvsträcka.26 Ordalydelsen i tredje stycket ger ingen ledning om utifrån vilket naturtillstånd bedömningen avseende miljöpåverkan ska göras. Frågan har aktualiserats i några av de mål som redogörs för i avsnitt 4.1. I målen avseende Gertsbäckens kraftverk och Storforsens kraftverk utgick domstolarna från det naturtillstånd som rådde för prövningen. I målet avseende Ejforsens kraftverk utgick domstolen från det naturtillstånd som rådde när älven skyddades vilket i princip var detsamma som rådde för prövningen. Det kan i sammanhanget nämnas att det i 4 kap. 1 § andra stycket MB finns ytterligare undantag till utbyggnadsförbudet. Av bestämmelsen framgår bl.a. att 4 kap. 6 § inte utgör hinder för utvecklingen av befintliga tätorter eller av det lokala näringslivet eller för utförandet av anläggningar som behövs för totalförsvaret. I enlighet med 17 kap. 3 § första stycket 3 MB får regeringen förbehålla sig att pröva tillåtligheten av en verksamhet som omfattas av 4 kap. 6 § tredje stycket MB. 1985/86:3 s. 110 f. 4Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB Av tilläggsdirektivet framgår att domstolarna har avgjort ett tiotal ansökningar om lagligförklaring och tillstånd till ombyggnation och utvinning av vattenkraft i de älvar, älvsträckor och andra vattendrag som omfattas av skyddet i 4 kap. 6 § MB. Utredningens uppdrag enligt direktivet är bl.a. att analysera tillämpningen av 4 kap. 6 § MB i relation till det syfte med bestämmelsen som uttrycks i förarbetena. Utredningen har därför från samtliga mark- och miljödomstolar i landet begärt in uppgifter om avgjorda eller pågående mål där ansökan avser lagligförklaring eller tillstånd till ombyggnation och utvinning av vattenkraft i de älvar, älvsträckor och andra vattendrag som anges i 4 kap. 6 § MB. Utöver de mål utredningen fått uppgift om från domstolarna har några ytterligare mål kommit till utredningens kännedom genom utredningens experter. Nedan redovisas de mål som utredningen bedömt vara av intresse för ovan nämnda analys av tillämpningen.1 Med undantag för Långforsens kraftverk har målen avgränsats till sådana som inletts efter MB:s ikraftträdande . 4.1Avgjorda och pågående mål 4.1.1Agnäs kraftverk () Ansökan gällde tillstånd till ombyggnad av regleringsdamm vid Agnäs kraftverk. De sökta åtgärderna avsåg bl.a. renovering av luckor och sättar i utskoven vid tilloppskanalen, utbyte av nålarna i huvuddammen mot luckor samt komplettering av 1 Uppgifterna avser målens handläggningsstatus per . Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB jorddammsanslutningen med tätjord och stödfyllning. Sökanden anförde bl.a. att från arbetsmiljö- och vattenhushållningssynpunkt var den befintliga nålavstängningen både farlig och svårhanterlig. Sökanden anförde vidare att 4 kap. 6 § MB inte utgjorde hinder mot de sökta åtgärderna eftersom det var fråga om modernisering av befintlig anläggning inom ramen för pågående markanvändning. Av miljökonsekvensbeskrivningen framgick att de sökta åtgärderna skulle leda till ett väsentligt mindre vinterspill och att sträckan mellan dammen och utloppskanalens inflöde i älven i princip skulle bli torrlagd . Denna effekt ansåg flera remissinstanser utgöra mer än obetydlig miljöpåverkan. ansåg remissinstanserna att villkor om minimitappning skulle kunna begränsa effekten av ombyggnationen till obetydlig miljöpåverkan. Mark- och miljödomstolen konstaterade att den planerade ombyggnaden av regleringsdammen utgjorde en sådan åtgärd som på ett betydande sätt kunde påverka Natura-2000 området i och att det således krävde tillstånd enlig 7 kap. 28 a § MB. Mot bakgrund av att sökanden inte yrkat sådant tillstånd, att det inte utifrån miljökonsekvensbeskrivningen gick att bedöma påverkan på skyddade arter och att ansökan inte innehöll några förslag till skyddsåtgärder, t.ex. i form av minimitappning , avvisades ansökan. Någon prövning avseende åtgärdernas tillåtlighet enligt 4 kap. 6 § MB gjordes inte.