sou · H1B372 · 2013-10-09 00:00:00 — rättsfall, , upphävde sitt ställningstagande utan att ersätta det med något nytt. Med hänsyn till Högsta domstolens uttalande rättsfall om en 15-årig prognos bedömde att det inte var lämpligt att förorda en prognostid om 5–. 23 Se Processägarens ställningstagande , 14/08/SKUSAN, dnr 801 678-08/121 – Bedömning av kvalificerad insolvens. Vid våra samråd har en frågeställning varit hur skuldsaneringslagens krav på kvalificerad insolvens tillämpas och om 2010 års rättsfall har inneburit någon förändring i detta avseende. samtliga skuldsaneringsteam anser att rättsfall har lett till att prognoserna av den kvalificerade insolvensen utgår från ett längre tidsperspektiv än tidigare och att en 15-årig prognos tillämpas mer regelmässigt. De är visserligen ense om att det fortfarande ska göras en individuell bedömning av förutsättningarna i det enskilda fallet. Men det uppfattas som enk- lare att utgå från en mer matematisk beräkning av betalningsförmå- gan, vilket leder till att en 15-årsprognos ändå ofta används. Enligt skuldsaneringsteamet i bidrar denna omständighet till att en del gäldenärer inte beviljas skuldsanering, trots att de egentligen borde få det. Skuldsaneringsteamet i upplever att det är svårt att göra en rättvisande prognos över en så som . Skuld- saneringsteamet i anser att svårigheterna är som störst för gäldenärer . Enligt skuldsaneringsteamet i är det möjligt att tillämpa en kortare prognos om gäldenären är äldre. Skuldsaneringsteamet i menar att en prognos över en längre tidrymd kräver en större buffert för oförutsedda händelser. Från skuldsaneringsteamen har framförts önskemål om att progno- sen bör göras över en fem–tioårsperiod. Skuldsaneringsteamet i upplever att bedömningarna av det kvalificerade insolvens- rekvisitet skiljer sig åt mellan olika tingsrätter i landet. Även , överförmyndarförvaltningen i , och Kredit-Inkasso samt budget- och skuldrådgi- varna i , , , och anser att rättsfall har inneburit en strängare bedömning av det kvalifice- rade insolvensrekvisitet och att det numera oftast är fråga om en 15-årig prognos. Även Alektum Inkasso anser att praxis har ändrats efter avgörandet. Intrum och rade att antalet avslagsbeslut ökade markant efter avgörandet. Enligt Intrum har denna ökning nu avtagit. Diakonerna uppfattar att gäldenärer har fått svårare att beviljas skuldsanering rättsfall. Arbetslöshetskassorna och att är alltför för att betraktas som överskådlig, med hänsyn till allt som kan inträffa under en sådan tidsrymd. kassan anser att kan vara en . Budget- och skuldråd- givarna i har framhållit att det är svårt att göra en bedöm- ning över en så , medan Kredit-Inkasso har ifrågasatt att det finns någon sådan svårigheten. Budget- och skuldrådgivarna i samt överförmyndarförvaltningen i anser att en prognos om fem–är lämplig. Rådgivarna i har efterfrågat ett i lag- texten uttryckligen angivet tidsperspektiv. Budget- och skuldrådgivarna i och har uppgett att borgenärerna numera inte accepterar frivilliga överenskommelser i samma utsträckning som års rättsfall. Rådgivarna i och samt skuldsaneringsteamet i har påtalat att osäkerheten som följer med en 15-årig prognos leder till att de gäldenärer som anstränger sig för att göra rätt för sig, genom att skaffa sig en så hög inkomst som möjligt, har svårare att få skuldsanering än mer oansvariga gäldenärer. Intrum anser att bedömningen av den kvalificerade insolvensen är alltför generös, vilket de anser bidrar till att gäldenärer skaffar sig krediter som de inte har råd med. Enligt Alektum Inkasso kan det ifrågasättas om 2010 års rättsfall innebar annat än en principiell framgång för deras del, eftersom gäldenärer som inte klarar av att betala sina skulder ändå är en förlustaffär för deras del. Kredit-Inkasso har anfört att det tidigare förekom prog- noser som inte var längre än två–och att man upplever att praxis är tydligare efter avgörandet. Intrum anser däremot att tolkningen av rekvisitet alltjämt är oklar. Kredit-Inkasso menar att man uppfattar att ibland höjer buffer- ten enbart i syfte att gäldenären ska uppfylla kravet på kvalificerad insolvens. Av statistik från framgår att andelen ärenden där skuldsanering inte har beviljats (beslut om avslag, avskriv- ning och avvisning), inte har ökat rättsfall (se tabell 8.1). Dessa ligger fortfarande på strax av samtliga slutliga avgöranden. Men en större andel gäldenärer än tidigare nekas skuldsanering på grund av att de inte bedöms uppfylla kravet på kvalificerad insolvens (se tabell 8.2). avslogs av de inledda skuldsaneringarna på denna grund, medan mot- svarande siffror för var . ökade andelen avslag på grund av att det kvalificerade insolvenskravet inte bedömdes vara uppfyllt främst under andra hälften av . var andelen avslag med hänvisning till kvalificerad insolvens och var den . Det är alltså fråga om en ökning . Av statistiken framgår inte i vilken utsträckning gäldenärer avstår från att ansöka om skuldsanering före respektive rättsfall. Av tabell 8.3. framgår att ju äldre gäldenärerna är, desto fler beviljas skuldsanering. Någon tydlig förändring av åldersfördelningen rättsfall kan dock inte noteras. Vid genomgång av den huvudsakliga inkomstkällan för skuldsane- ringsgäldenärer kan konstateras att det är sällsynt att 24 var andelen avslag och andelen beslut om avvisning och avskriv- ning . skuldsanering beviljas för personer med arbetslöshetsersättning och försörjningsstöd (se tabell 8.4). Betydligt vanligare är att gälde- närer med sjukersättning, inkomst av tjänst och ålderspension får skuldsanering. På grund av ändringar i datasystem saknas dock någon statistik på utvecklingen . Av tabell 8.5 framgår att bland majoriteten av de gäldenärer vars ansökan om skuldsanering avslogs var den huvud- sakliga inkomstkällan inkomst av tjänst. 8.6Insolvenskravet i de nordiska länderna Den danska lagstiftningen innehåller ett krav på kvalificerad insol- vens, där gäldenären har att visa att han eller hon (inden for de nærmeste år) saknar förmåga att uppfylla sina skuld- förpliktelser.25 I förarbetena har uttalats att begreppet inom de 25 Se § 197 stk. närmaste åren i allmänhet avser tre–fem år.26 Vid vårt samråd med det danska har konstaterats att prognosen ändå normalt görs över en fem–tioårsperiod, ofta med ett kortare tids- spann om tre–för ålderspensionärer. Kan gäldenären för- väntas klara av att betala av hälften av sina skulder anses det vara en indikation på att det kvalificerade insolvensrekvi- sitet inte är uppfyllt. Enligt norsk rätt ska gäldenären vara varaktigt oförmögen (varig ute av stand) att uppfylla sina förpliktelser för att kunna komma ifråga för skuldsanering. Enligt lagtexten är detta insolvensrekvisit uppfyllt när det kan antas att gäldenären inte kan infria sina för- pliktelser fullt ut inom en för gäldenären rimlig tidsrymd eller utan orimlig uppoffring. Det är omständigheterna i det enskilda fallet som ska vara avgörande. I förarbetena betonas att det inte är tillräckligt med enbart till- fälliga problem med att få sin ekonomi att gå ihop. Det ska vara fråga om betalningssvårigheter utan utsikt till förbättring. Enligt regeringen är det svårt att ange det antal år som ska tillämpas för prognosen, men bedömningen måste bygga på tydliga fakta och inte vaga antaganden.28 I lagstiftningsarbetet uttalade Finanskom- mittén att det med begreppet bestående avses en överskådlig fram- tid.29 Bedömningen av hur som prognosen bör sträcka sig varierar. I domstolarnas avgöranden har i vissa fall en tidperiod om tre–ansetts som varaktig, medan i andra fall om 10–inte bedömts vara tillräcklig.30 Med hänsyn till att omständig- heterna i det enskilda fallet kan variera, har lagstiftaren tagit avstånd från att precisera något visst tidsspann för vad som ska uppfattas som varaktigt.31 26Se betænkning nr. 1449/2004, s. 58. 27Se § 1–3 gjeldsordningsloven. 28Se den norska propositionen Ot.prp. 81 (1991–92) Om lov om frivillig og tvungen gjeldsordning for privatpersoner (gjeldsordningsloven), s. 53 och författningskommentaren till § 1–3. O. nr 90 (1991–92) Innstilling fra finanskomiteen om lov om frivillig og tvungen gjeldsordning for privatpersoner (gjeldsordningsloven). 30Se t.ex. mål 93-1769K (Eidsivating) och mål 95-513K (Frostating). 31Se den norska propositionen Ot.prp. 99 (2001-2002) Om lov om endringer i lov 17. nr. 99 om frivillig og tvungen gjeldsordning for privatpersoner mv. (gjeldsordnings- loven) s. 20 f. Insolvenskravet enligt finsk skuldsaneringslagstiftning anges i tre led. För det första krävs att gäldenären är insolvent. För det andra ska någon av två alternativa förutsättningar vara uppfylld. Den ena gäller om den huvudsakliga orsaken till insolvensen är att gäldenär- ens betalningsförmåga har försvagats väsentligt på grund av sjuk- dom, arbetsoförmåga, arbetslöshet eller annan förändring i förhåll- andena, som i huvudsak inte beror på gäldenären själv. Den andra gäller om det i övrigt finns vägande skäl för en skuldsanering. För bedömningen av om det finns vägande skäl i övrigt ska beaktas så- väl skuldbeloppet som de förpliktelser som ansluter sig till skulden i förhållande till gäldenärens betalningsförmåga. Slutligen krävs att gäldenären inte rimligen förmår förbättra sin betalningsförmåga för att klara av de utgifter som skulderna ger upphov till. infördes ett tillägg till insolvenskravet, där det närmare anges att skuldsanering inte kan beviljas om gäldenärens betal- ningsoförmåga är övergående. Detsamma gäller om gäldenären på grund av tillfälligheter inte förmår betala sina vanliga skulder till ett belopp som inte ska anses vara obetydligt. Vid bedömningen av om orsaken är temporär och av storleken på betalningsmånen ska särskilt gäldenärens förvärvsmöjligheter beaktas.33 Avsikten med tillläggs- bestämmelsen är att skuldsanering ska beviljas först när gäldenärens ekonomiska ställning har stabiliserats. Med stöd av bestämmelsen kan skuldsanering förhindras, t.ex. när gäldenären är kortvarigt arbets- lös till följd av konjunkturnedgångar.34 I det följande redogör vi för våra slutsatser över hur kravet på kvali- ficerad insolvens tillämpas och om det finns gäldenärer som inte beviljas skuldsanering trots att det är motiverat utifrån de grund- läggande syftena med skuldsaneringsinstitutet. Vidare beaktas hur utformningen av insolvensprognosen påverkar olika gäldenärs- gruppers möjlighet till skuldsanering. Vi presenterar därefter vår 32Se 9 § lagen om skuldsanering för privatpersoner. 33Se 9 a § lagen om skuldsanering för privatpersoner. 34Se regeringens proposition till med förslag till lag om skuldsanering för privat- personer, prop. RP 98/2002 s. 5. bedömning av om det finns behov av åtgärder och hur de i så fall bör vara utformade. 8.7.2Hur tillämpas skuldsaneringslagens krav på kvalificerad insolvens? Bedömning: rättsfall har bidragit till en strängare tillämpning av det kvalificerade insolvensrekvisitet . Efter det avgörandet har en 15-årig prognos mer regelmässigt kommit att användas vid bedömningen av gäldenärens betal- ningsförmåga. I ett senare rättsfall, NJA 2013 s. 128, har betonat vikten av en nyanserad bedömning. Det kvalificerade insolvenskriteriet är allmänt hållet i både lagtext och förarbeten. Rekvisitets närmare innebörd har i stället överlåtits till domstolarna att klargöra.35 Prognosen över gäldenärens betal- ningsförmåga måste göras utifrån antaganden om hur dennes inkomster kan komma att utvecklas, vilket i många fall kan vara en svår uppgift.36 Hur framåt som prognosen kan bli gällande är ytterst beroende av omständighet- erna i det enskilda fallet.37 Det finns ett stort antal refererade rättsfall i frågan om kvalifice- rad insolvens, men få uttalanden om vad som är att betrakta som över- skådlig tid. Det först refererade avgörandet som angav en bestämd tidsrymd för bedömningen, RH 2005:33, förefaller inte ha fått något större genomslag i praxis.38 ansåg att tillämpningen av rekvisitet varierade så mycket att det fanns skäl att utarbeta ett särskilt ställningstagande, i syfte att upp- nå en mer enhetlig bedömning inom myndigheten. Det uttrycktes då att fem–skulle betraktas som överskådlig tid. Ställnings- tagandet kom dock att upphävas efter det att kom med sitt avgörande rättsfall. 35Se . , Ett nytt skuldsaneringsförfarande, JT 2006-07, nr 1, s. 90. 36Se . , Kvalificerat insolvent enligt skuldsaneringslagen?, JT 2010-11, nr 4, s. 913 och 915 och , Rättsfallsöversikt – Praxis i skuldsaneringsärenden –2006, SvJT 2007 s. 982 f. 37Se , och , M., Skuldsaneringslagen. En kommentar till lag (andra upplagan), s. 70. 38Den tolvåriga prognos som tillämpades har också kritiserats i doktrinen som en alltför sträng bedömning av insolvensens varaktighet, se bl.a. , och , M., Skuld- saneringslagen. En kommentar till lag (andra upplagan), s. 75 samt , M., Rättsfallsöversikt – Praxis i skuldsaneringsärenden, SvJT 2007, s. 983. upphävandet var att ställningstagandet inte ansågs överensstämma med Högsta domstolens bedömning. Från vissa håll har man anfört att rättsfall har kommit att strama upp tolkningen av insolvenskriteriet och att det generellt ska vara fråga om en 15-årsprognos.39 Med hänsyn till de särpräg- lade omständigheterna i fallet har andra diskuterat domens prejudi- cerande värde.40 I rättsfallet var gäldenärens betalningsförmåga anmärkningsvärt god för att vara insolvent. Hon förväntades kunna återbetala så mycket som av sin skuldbörda enligt den fem- åriga betalningsplanen som föreslogs av och tingsrätten. Hennes betalningsutrymme uppgick till 5 000 kro- nor . Bland dem som beviljas skuldsanering har omkring 2/3 av gäldenärerna en betalningsförmåga som understiger av den ursprungliga skuldbördan. av gäldenärerna saknar dessutom helt betalningsutrymme. Det bör också tilläggas att det vid en strikt matematisk beräkning av gälde- närens betalningsförmåga framgår att gäldenären rättsfall sannolikt hade kunnat bli skuldfri . Trots att det var fråga om speciella omständigheter rätts- fall är det tydligt att detta fått en betydande inverkan för bedöm- ningen av det kvalificerade insolvensrekvisitet. Vid våra samråd har anförts dels att bedömning blivit strängare efter avgörandet, dels att utgångspunkten för vad som ska betraktas som överskådlig tid numera regelmässigt utgår från ett 15-årsperspektiv. Av tillgänglig statistik framgår också att andelen avslag där skälet till beslutet varit att kravet på kvalificerad insol- vens inte varit uppfyllt har ökat med rättsfall. Högsta domstolens beslut meddelades , det halvår då andelen avslag med hänvisning till det kvalificerade insolvensrekvisitet ökade kraftigt. I den mån det påverkat skuldsattas uppfattning om att det blivit svårare att få skuldsanering, kan även antas att gälde- närer har avstått från att ansöka i större utsträckning efter avgöran- det. Striktare insolvensbedömning HD-dom i betal- ningar, nr 3, , s. 20 f. Jfr. betänkande från civilutskott, bet. 2010/11:CU9, rskr. 2010/11:208 s. 8 ff. 40Se , Kvalificerat insolvent enligt skuldsaneringslagen? JT 2010-11, nr 4, s. 916 f, jfr , och , M., Skuldsaneringslagen. En kommentar till lag (andra upplagan), s. 75 f. har återigen uttalat sig i frågan om kvalifice- rad insolvens, i rättsfallet NJA 2013 s. 128. Domstolen betonade vikten av en nyanserad bedömning och framhöll att hänsyn måste tas till förhållandena i det enskilda fallet. Domstolen uttalade också att prognosen kan göras utifrån ett kortare tidsperspektiv om gäldenären har betydande hälsoproblem eller är gammal och vars ekonomi inte kan förväntas genomgå någon beaktansvärd föränd- ring. Det är inte möjligt att se vilket genomslag som avgörandet har fått i praxis. 8.7.3Finns det gäldenärer som inte beviljas skuldsanering trots att det är motiverat enligt skuldsaneringslagens grundläggande syften? Bedömning: Insolvensprognosen som den tillämpas leder till att vissa gäldenärer inte beviljas skuldsanering, trots att det är motiverat utifrån de grundläggande syftena med institutet. Särskilt unga, arbetslösa och förvärvsarbetande har genom nuvar- ande tillämpning svårt att få skuldsanering. Frågan är om den tillämpning som råder för bedömningen av det kvalificerade insolvensrekvisitet är lämplig eller om det finns gäldenärer som inte beviljas skuldsanering, trots att det är motive- rat enligt skuldsaneringslagens grundläggande syften. I denna fråga ligger en bedömning av om utformningen av insolvensprognosen i sig har betydelse för vilka grupper som får skuldsanering. Det huvudsakliga syftet med skuldsaneringsförfarandet är att det ska vara rehabiliterande, så att svårt skuldsatta gäldenärer erbjuds en möjlighet att lösa sina ekonomiska problem och därigenom får en chans till ett drägligare och mer samhällsnyttigt liv. Ett annat syfte är att systemet ska verka preventivt, på så sätt att färre människor hamnar i situationer med övermäktig skuldbelastning; det ska inte vara helt enkelt för en del personer att få krediter. Dessutom ska systemet gynna borgenärskollektivet på så sätt att gäldenären van- ligen betalar mer genom skuldsaneringen än vad denne annars hade betalat.41 För att det rehabiliterande syftet ska uppfyllas måste skuld- saneringsinstitutet vara tillgängligt för de gäldenärer som är i behov 41 Se prop. 1993/94:123 s. 73. av ekonomisk rehabilitering. Det innebär att de krav som uppställs inte får vara för strängt utformade. kan ett alltför gene- röst system motverka lagens preventiva syfte. Om skuldsanering upplevs vara en enkel väg ut ur en skuldsättningsproblematik kan den allmänna betalningsmoralen påverkas negativt. Följderna av detta kan bli en restriktivare kreditgivning, med kortare återbetal- ningstider och sämre finansieringsmöjligheter för potentiella lånta- gare, såväl privat som i näringslivet. Om skuldsaneringsinstitutet leder till att gäldenärer som klarar av att betala sina skulder får skuld- avskrivning drabbar det givetvis även borgenärskollektivet negativt, eftersom deras intäkter minskar. rättsfall hade gäldenären varit överskuldsatt innan hon ansökte om skuldsanering. Trots det berörde Hög- sta domstolen i domen inte lagens rehabiliterande syfte. I stället var det enbart det borgenärsgynnande perspektivet som domstolen lyfte fram särskilt. I kommentaren till skuldsaneringslagen har ifrågasatts om gav begreppet inom överskådlig tid en vidare innebörd än vad lagstiftaren hade avsett. Författarna menar att en alltför långsiktig prognos kan komma i strid med skuld- saneringens rehabiliterande syfte.42 Det kan diskuteras hur som egentligen är att betrakta som överskådlig. Som nämnts i doktrinen ska prognosen inte handla om något skådande in i en avlägsen framtid. Bedömningen ska ske utifrån realistiska, sannolika och konkreta antaganden om betalningsförmågan.43 Det är inte enbart en fråga om en matematisk beräkning av hur det kan ta för gäldenären att betala till- baka sina skulder utifrån kända uppgifter om inkomster, utgifter och skuldens storlek. Bedömningen ska med hänsyn till samtliga omständigheter även innehålla en prognos över hur rimligt det framstår för gäldenären att klara av att betala sin totala skuld på den beräknade tiden. Det är uppenbart att en sådan prognos blir allt svårare att göra ju det är fråga om. Svårigheterna i detta avseende är också något som framkommit vid våra samråd med skuldsaneringsteam. Där har man vittnat om att detta leder till att bedömningen inte sällan stannar vid den matematiska uträkningen. 42Se , och , M., Skuldsaneringslagen. En kommentar till lag (andra upplagan), s. 75 f. 43Se , Rättsfallsöversikt – Praxis i skuldsaneringsärenden –2006, SvJT 2007, s. 982 f. Skuldsanering ska inte beviljas om det inte är möjligt, eller före- nat med större svårigheter, att göra en någorlunda säker prognos.44 Det finns inte någon entydig statistik som visar om det är någon grupp av gäldenärer som drabbas hårdare av svårigheterna att göra en prognos över gäldenärens betalningsoförmåga. Men vid sam- råden har framkommit att prognosen är lättast att göra för de gäl- denärer som har en låg och statisk inkomst, t.ex. pensionärer eller personer med inget eller litet betalningsutrymme och en avsevärd skuldbörda. statistik visar att en betyd- ande andel är pensionärer bland dem som beviljas skuldsanering (se avsnitt 8.5). För yngre personer och arbetslösa är det avsevärt svå- rare att förutsäga den framtida betalningsförmågan. Nästan hälften av de ärenden som fick avslag utgörs av gäldenärer vars huvudsakliga inkomstkälla är inkomst av tjänst. Unga, arbets- lösa och anställda drabbas sannolikt mest av det ökade osäkerhets- moment som en prognos över en längre tidsperiod innebär. Sam- tidigt kan behovet av rehabilitering vara betydande även för dessa grupper. Vid våra samråd har också framkommit att gäldenärer som försöker göra rätt för sig och skaffa sig så goda förutsättningar som möjligt att betala av på skulder, missgynnas framför gäldenärer som anstränger sig mindre, något som torde få en negativ inverkan på betalningsmoralen. Även i de övriga nordiska länderna ska alltid en individuell bedöm- ning göras över gäldenärens förväntade betalningsförmåga. I såväl som i – de länder där insolvenskravet är utformat på liknande sätt som i – synes praxis vara mer nyanserad och prognosen i normalfallet utgå från en kortare tidsrymd än den som rättsfall har kommit att tillämpas här. Vår bedömning är att det kvalificerade insolvensrekvisitet i dess nuvarande tillämpning medför att vissa gäldenärer som har behov av ekonomisk rehabilitering inte får möjlighet till detta. Den främ- sta anledningen är att det är svårt att göra en prognos över så lång tids- rymd som generellt sett tillämpas vid bedömningen. Det går inte att klart fastställa vilka grupper som drabbas mest av detta, men prognosen är svår att göra för yngre, arbetslösa och förvärvsarbet- ande. Inom dessa grupper finns sannolikt personer som det är angeläget att rehabilitera till ett mer samhällsnyttigt liv. 44 Se prop. 1993/94:123 s. 92. 8.7.4Behov och utformning av lagstiftningsåtgärder Bedömning: Vid tillämpningen av det kvalificerade insolvens- rekvisitet är det inte tillräckligt att endast göra en matematisk beräkning av gäldenärens betalningsförmåga under ett visst antal år. En prognos måste även göras över den skuldsattes förutsätt- ningar i det enskilda fallet, med beaktande av samtliga omstän- digheter. För att åstadkomma en mer nyanserad rättstillämpning är det nödvändigt med en författningsändring. Förslag: Det kvalificerade insolvensrekvisitet ska föras in och definieras i lagtexten. Med kvalificerad insolvens ska avses att gäldenären inte kan rätteligen betala sina skulder och att denna oförmåga med hänsyn till samtliga omständigheter kan antas bestå . Vi bedömer att det kvalificerade insolvensrekvisitet, på det sätt som det har kommit att tillämpas rättsfall, leder till att vissa gäldenärer inte beviljas skuldsanering, trots att det är moti- verat utifrån de grundläggande syftena med institutet. För att inte stänga ute gäldenärer med ett angeläget behov av ekonomisk reha- bilitering anser vi därför att lagregeln bör få en tydligare utform- ning än den har . En ändring av insolvensprognosen och dess räckvidd föreslogs av insolvensutredning. Det förslaget innebar att skuld- sanering skulle kunna komma i fråga om gäldenären är på obestånd och så skuldsatt att han eller hon kan antas sakna förmåga att betala sina skulder . Det skulle med andra ord vara fråga om en betydligt mer kortsiktig prognos än den som görs enligt gällande rätt. I betänkandet angavs att begreppet närmaste åren avsåg en tidsperiod om i regel uppemot . Förslaget väl- komnades av vissa remissinstanser som ansåg att skulle ge yngre personer och gäldenärer med utsikt till goda inkomster bättre förutsättningar till ekonomisk rehabilitering. En enklare och säkrare prognosbedömning anfördes också som en fördel med en kortare prognos. Från andra håll framfördes oro för att en så pass skulle leda till att även måttligt skuldsatta skulle kunna få skuldsanering.