sou · H1B372 · 2013-10-09 00:00:00 — Betalnings- skyldigheten upphör alltid i samband med ett beslut om avslag, avvisning eller avskrivning. Skulle ärendet överklagas och skuld- sanering beviljas i högre instans, kan därför någon avräkning inte ske för tiden efter avslagsbeslutet. I samma stund som gäldenären betalar till Kronofogdemyndig- heten förlorar han eller hon rådigheten över medlen. Detta följer av de bestämmelser i 9 a § andra och tredje stycket som uttömmande reglerar hur inbetalda medel kan hanteras och utbetalas. Det saknas alltså möjlighet för gäldenären att ångra en redan gjord betalning. Av 22 a § följer att medlen även är skyddade mot utmätning. Det interimistiska beslutet om betalning går enligt 29 § att över- klaga. När ett inledandebeslut har meddelats ska genast kungöra detta i Post- och . I kungörelsen ska var och en som har en fordran mot gäldenären uppmanas att inom en månad för kungörelsens införande skriftligen 1.anmäla sina fordringar mot gäldenären och 2.lämna synpunkter av betydelse för ansökan om skuldsanering. Om det är skäligt, kan införa kungörelsen även i en eller flera ortstidningar. kan också förlänga fristen i andra stycket , om det finns särskilda skäl. Paragrafen innehåller regler om kungörande av Kronofogde- myndighetens beslut om att inleda skuldsanering. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. Den nuvarande lagtexten i paragrafen har delats upp i tre olika stycken och kompletterats med en uppgift om att kungörelse även ska innehålla en uppmaning till borgenärerna om att lämna syn- punkter. Möjligheten att införa kungörelsen i ortstidningar har också utökats. Första stycket är endast redaktionellt förändrat. Av stycket fram- går att genast ska kungöra ett inledande- beslut i Post- och . Den nuvarande formuleringen beslut om att inleda skuldsanering har ändrats till det nu vedertagna begreppet inledandebeslut. Någon betydelsemässig ändring är inte avsedd. I andra stycket redogörs för vad kungörelsen ska innehålla. Borgenärerna ska uppmanas att dels anmäla sina fordringar mot gäldenären dels lämna synpunkter. Fordringsanmälan har fått en ökad betydelse genom gäldenärens numera något begränsade skyl- dighet enligt 11 § att redogöra för sina skulder. Gäldenären ska själv endast ange de skulder som han eller hon har till privatper- soner och till mindre näringsidkare. Det är därför viktigt att borgenär- erna lämnar en mer fullständig redogörelse för sina fordringar på gäldenären. Kraven på denna redogörelse anges i 15 a §. Okända borgenärer som inte gör gällande sin fordran kommer att omfattas av ett eventuellt beslut om skuldsanering men förlorar normalt sett sin rätt till utdelning (se 23 § andra stycket). Kungörelsen ska även innehålla de uppgifter som framgår av 4 § skuldsaneringsförord- ningen. För att effektivisera handläggningen är det viktigt att borgenär- erna under skuldsaneringsprocessen lämnar även övriga upplysningar som kan vara till nytta för utredningen. I kungörelsen ska därför borgenärerna också uppmanas att lämna synpunkter av betydelse för ansökan, så att Kronofogdemyndig- heten kan beakta dessa. Skuldsaneringslagens sekretessbrytande bestämmelse i 36 § kompletteras, för att myndig- heter redan i detta skede ska kunna yttra sig. Tidsfristen är liksom nu normalt en månad för kungörelsens införande. Det yttrande som lämnas ska även fortsätt- ningsvis vara skriftligt. Tredje stycket anger att har en möjlig- het att införa kungörelsen även i ortstidningar. Det nuvarande kravet på att det ska finnas särskilda skäl för detta har ändrats till att det endast behöver vara skäligt. Avsikten är att öka möjligheten att nå ut med information om att skuldsanering har inletts till bor- genärer som typiskt sett inte bevakar Post- och . Det kan då vara skäligt att införa kungörelsen i andra tidningar, t.ex. om gäldenären inte angett någon skuld alls i sin ansökan och inte heller på förfrågan lämnat någon sådan uppgift. I övrigt har inte några innehållsmässiga ändringar genomförts av bestämmelsen i tredje stycket. I anmälan enligt 15 § ska anges 1.fordringens storlek, när fordringen uppkommit, upplupen ränta och räntesats, 2.uppgift om någon är solidariskt betalningsskyldig eller säkerhet har ställts för fordran, 3.borgenärens namn, person- eller organisationsnummer, adress och telefon samt 4.till vilket konto som betalning ska ske. Paragrafen är ny. Övervägandena återfinns i avsnitt 7.5. Enligt nuvarande ordning har gäldenären en långtgående skyldighet att i ansökan redogöra för sina skulder. Genom den föreslagna utformningen av 11 § har redovisningsskyldigheten begränsats till att endast omfatta skulder till borgenärer som inte kan förväntas bevaka kungörelser i Post- och . Borgenärerna har därmed tagit över ett stort ansvar för att anmäla sina fordringar. Om de inte bevakar sin fordran kan de riskera att förlora sin rätt till utdelning i skuldsaneringen (23 § andra stycket). Av lagrummet framgår vad borgenären måste ange i sin ford- ringsanmälan. Uppgift ska lämnas om fordringens storlek, när den uppkom, upplupen ränta och räntesats. Vidare måste anges om någon är solidariskt betalningsskyldig eller om säkerhet har ställts för fordran. Dessutom ska närmare information om borgenären lämnas. För att underlätta hanteringen för utbetalning enligt en eventuell betalningsplan måste borgenären även ange till vilket konto som betalning ska ske. Borgenären är även ansvarig för att anmäla senare inträffade förändringar i detta avseende. Kraven på anmälan måste framgå av kungörelse av ett beslut om att inleda skuldsanering, tillsammans med övrig information enligt 4 § skuldsaneringsförordningen. Har skuldsanering inletts ska utreda om förutsättningarna för skuldsanering är uppfyllda. Paragrafen innehåller en allmän regel om utredningsansvar. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. Gäldenären har ansvar för största delen av utredningen i ett skuld- saneringsärende och lämnar sina uppgifter i ansökan under straff- ansvar. Även en stor del av borgenärerna lämnas en långtgående skyl- dighet att bidra till utredningen i ärendet (se 11, 15 och 15 a §). har i sin tur till uppgift att se till att utred- ningsunderlaget är tillräckligt för att det ska vara möjligt att ta ställ- ning till förutsättningarna att upprätta ett förslag om skuldsanering (jfr 19 §). Myndigheten måste granska ansökan i syfte att identi- fiera oklarheter och ofullständiga uppgifter. Genom allmänna förvaltningsrättsliga regler (se 4 § förvaltningslagen) har myndigheten en skyldighet att vägleda gäldenären och uppmärksamma denne på behov av kompletteringar. Myndigheten måste även själv kontrollera de uppgifter som lämnats, t.ex. genom kontakt med berörda myndigheter. utredningsansvar efter ett inledande- beslut uttrycks nu som en skyldighet att se till att ärendet blir så utrett som dess beskaffenhet kräver. Genom förslaget ska formul- eringen ändras till att myndigheten ska utreda om förutsättningarna för skuldsanering är uppfyllda. Ändringen avser att betona myndig- hetens ansvar att fullt ut ta ansvar för att utredningen i ärendet är till- räcklig. Syftet är att tillförsäkra ett utredningsunderlag som har par- ternas förtroende och som inte bidrar till ett ifrågasättande av skuldsaneringsinstitutet. För vissa av gäldenärens uppgifter bör underlag regelmässigt inhämtas från den enskilde. Det är varken nödvändigt eller lämpligt att styrka samtliga uppgifter som lämnas i ansökan. För generellt betydelsefull information bör dock begära in underlag, t.ex. vad gäller uppgifter om inkomst och boendekost- nader. Detta kan styrkas med exempelvis lönespecifikation och hyres- avi. Myndigheten bör också begära att gäldenären styrker alla upp- gifter vars tillförlitlighet kan ifrågasättas i något avseende. måste även ha rutiner för att regel- mässigt kontrollera gäldenärens uppgifter i ansökan mot övrig till- gänglig information. Det gäller bland annat de uppgifter som finns att tillgå i myndighetens egna register. måste därför även i detta avseende ha rutiner för en sådan kontrollfunktion. För att skuldsaneringshandläggarna ska ha full tillgång till myn- dighetens övriga databaser föreslås också ändringar i lagen om behandling av uppgifter i verksamhet. Efter inledandebeslut får utmätning för fordringar som uppkommit inte äga rum innan frågan om skuldsanering är avgjord, om inte, efter överklagande, rätten på begäran av en borgenär bestämmer annat. Om utmätning ändå sker, är åtgärden utan verkan. Första stycket gäller inte fordringar som enligt 7 § tredje stycket inte omfattas av skuldsaneringen. Det som sägs i denna paragraf tillämpas även i fråga om beslut om betalningssäkring och verkställighet av ett sådant beslut. I paragrafen har endast genomförts en redaktionell förändring, då formuleringen beslut om att inleda skuldsanering ändrats till det nu vedertagna begreppet inledandebeslut. Någon betydelsemässig ändring är inte avsedd. Vad gäldenären har betalat in till i enlighet med 9 § första stycket 4 och 14 a § får inte utmätas. När skuldsanering har beviljats tillkommer de medel som gälde- nären betalat in till enligt 9 § första stycket 4 och 14 a § de borgenärer vars fordringar omfattas av förfarandet. ska utan dröjsmål avskilja medlen på särskilt räntebärande konto för borgenärernas räkning. Paragrafen är ny och reglerar skyddet av de medel som en skuld- saneringsgäldenär betalar in till enligt 9 a § och 14 a §. Övervägandena finns i avsnitt 10.6. Om gäldenären bedöms ha ett betalningsutrymme ska Krono- fogdemyndigheten i samband med inledandebeslutet även bestäm- ma ett belopp som den enskilde ska betala fram dess ett slutligt avgörande fattas i ärendet (14 a §). Vid ett slutligt skuld- saneringsbeslut ska myndigheten också klargöra vilket månatligt belopp som gäldenären ska betala enligt den betalningsplan som fastställs (9 §). I samtliga fall ska gäldenären betala direkt till , och denne förlorar i samband med betalningen rådighet över medlen. Någon möjlighet för gäldenären att efter inbetalning förfoga över vad som betalats in finns därmed inte (se kommentaren till 9 a §). I lagrummets första stycke anges att de medel som gäldenären betalat in till kontot hos inte får utmätas. Detta gäller för betalningar som skett både före och efter ett skuld- saneringsbeslut. Syftet är att skydda medlen från borgenärer vars skulder inte omfattas av skuldsaneringen, dvs. nytillkomna skulder och skulder enligt 7 § andra och tredje stycket. Borgenärer med skulder som inte omfattas skulle annars få tillgång till medel som är avsedda för skuldsaneringsborgenärerna. Detta skulle i sin tur kunna leda till att skuldsaneringen går om intet. Utmätningsförbudet gäller endast så länge medlen finns hos . Så snart de betalas ut enligt bestämmel- serna i 9 a § är de åter tillgängliga för utmätning. Av andra stycket framgår att när skuldsanering har beviljats knyts inbetalda medel till de borgenärer vars fordringar omfattas av förfaran- det. är då skyldig att avskilja pengarna som därefter är skyddade redovisningsmedel (jfr lagen [1944:181] om redovisningsmedel). Före ett skuldsaneringsbeslut har gäldenären visserligen förlorat rådigheten över medlen, men hanterar dem endast i avvaktan på att handläggningen ska avslutas. Medlen kan fortfarande återbetalas till gäldenären vid ett beslut om avslag, avvisning eller avskrivning. Om gäldenären före inledandebeslutet varit föremål för utmätning och sådan avbrutits enligt 22 § ska de i stället fördelas på de fordringar för vilka utmätningen pågick (9 a § tredje stycket). Först när skuld- sanering beviljas tillkommer alltså medlen de borgenärer vars fordringar omfattas av skuldsaneringsförfarandet. Vid avskiljandet ska föra över medlen till ett räntebärande konto för borgenärernas räkning. För den tid som löper fram till dess utbetalning sker har borgenärerna alltså rätt till ränta. Upplupen ränta ingår i det belopp som ska fördelas mellan borgenärerna enligt 9 § första stycket 3. Avsikten är att någon förlust inte ska orsakas borgenärskollektivet på grund av att utbetalning kan se först vid lagakraftvunnet beslut och endast en gång (se 9 a § andra stycket). Borgenärerna har i övrigt inte någon rätt till ränta efter inledandebeslutet, vilket följer av 7 § första stycket andra meningen. På ansökan av en borgenär vars fordran omfattas av ett beslut om skuldsanering kan upphäva beslutet eller, i fall som avses i 4 och 5, ändra det som har bestämts i en fråga som avses i 9 § första stycket 2–4, om a.har gjort sig skyldig till oredlighet mot borgenärer, b.har gjort sig skyldig till uppsåtligt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning, eller c.i hemlighet har gynnat någon borgenär för att inverka på skuldsaneringsfrågans avgörande, 2.gäldenären i sin ansökan om skuldsanering eller annars under ärendets handläggning medvetet har lämnat oriktiga uppgifter till men för borgenären, 3.gäldenären har lämnat oriktig uppgift till ledning för myndighets beslut i fråga om skatt eller avgift som omfattas av skuldsaneringen eller underlåtit att lämna uppgift trots att gäldenären är upp- giftsskyldig och den oriktiga uppgiften eller underlåtenheten medfört att ett beslut blivit felaktigt eller inte fattats, 4.gäldenären inte följer betalningsplanen, såvida avvikelsen inte är ringa, eller 5.gäldenärens ekonomiska förhållanden har väsentligen förbättrats efter beslutet om skuldsanering och detta beror på omständigheter som inte kunnat förutses vid beslutet. I fall som avses i första stycket 5 ska ansökan ges in för inledandebeslutet eller, om en betalningsplan avslutas senare, senast den dag då planen löper ut. Upphävs ett beslut om skuldsanering, blir en borgen eller annan säkerhet som tredje man har ställt för betalning av belopp som avses i 9 § första stycket 3 ogiltig, om inte tredje mannen kände till eller borde känt till de omständigheter som anges i första stycket 1 eller medverkade till att gäldenären åsidosatt sina förpliktelser enligt första stycket 2. Paragrafen behandlar möjligheten till ändring och upphävande av ett skuldsaneringsbeslut. Övervägandena finns i avsnitt 9.7. Första stycket är oförändrat. I paragrafens andra stycke har en innehållsmässig ändring genom- förts. Borgenärens rätt att begära omprövning av skuldsaneringen på grund av förbättrade ekonomiska förhållanden för gäldenären ska numera ske för inledandebeslutet, eller om en betalningsplan avslutas senare, senast den dag då planen löper ut. Samma tidsfrist gäller för gäldenärens betalningsanmärkning med anledning av skuldsaneringen (8 § kreditupplysningslagen). Tids- perioden ska alltså inte som påbörjas först vid beslutet om att bevilja skuldsanering utan i stället redan från inledandebeslutet. Ändringen föranleds av införandet av 14 a §, om att gäldenären ska påbörja sina skuldsaneringsbetalningar redan vid inledande- beslutet. Avsikten är att bestämmelsen bättre ska korrespondera med betalningsplanens längd. För exempel på hur bestämmelsen är avsedd att tillämpas, se kommentaren till 9 §. Tredje stycket är oförändrat. slutliga beslut får överklagas till tings- rätten i den ort där gäldenären är bosatt. Detsamma gäller Krono- fogdemyndighetens inledandebeslut och beslut enligt 14 a §. Om gäldenären inte är bosatt i , får beslutet överklagas till . Överklagandet ska ges in till Kronofogdemyn- digheten för beslutet. Vid överklagande gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden, om inte annat följer av denna lag. ska inte vara part i domstolen. Ett beslut varigenom en ansökan om skuldsanering förklaras vilande får inte överklagas. Paragrafen innehåller regler om överklagande av Kronofogde- myndighetens avgöranden. Övervägandena finns i avsnitt 9.7. Första stycket första meningen är oförändrad. Bestämmelsen anger att slutliga beslut får överklagas. Detta innefattar beslut om att bevilja skuldsanering (21 §), men också beslut om avslag (13 §), avvisning (12 §) och avskrivning (33 §). I ompröv- ningsärenden är beslut om att både avslå en ansökan och att bifalla den samt beslut att ändra eller upphäva skuldsaneringen, samtliga slutliga och kan alltså överklagas. I första styckets andra mening har en redaktionell förändring ge- nomförts, då formuleringen beslut att inleda skuldsanering har ändrats till det nu vedertagna begreppet inledandebeslut. Någon betydelse- mässig ändring är inte avsedd med detta. Dessutom har införts en möjlighet att överklaga ett sådant interimistiskt beslut om gälde- nären ska påbörja betalning under handläggningen innan skuldsane- ring är beviljad (14 a §). Ett sådant beslut innebär antingen att gäl- denären ska betala eller att någon betalning inte ska ske, beroende på om gäldenären bedöms ha något betalningsutrymme eller inte. Möjligheten att överklaga avser såväl beslutet om betalning som beloppets storlek. Rätten att överklaga införs med hänsyn till de rättsverkningar som är knutna till ett sådant beslut. Hur gäldenären sköter sina betalningar har betydelse för möjligheten att förkorta betalnings- planens längd (se kommentaren till 9 §). Det kan även påverka skälighetsbedömningen för om skuldsanering ska beviljas (se kom- mentaren till 14 a §). Eftersom beslutet när som helst kan ändras under handläggningens gång är det sannolikt enklare att begära att fattar ett nytt beslut. Lagrummet har i övrigt genomgått endast redaktionella ändringar. Socialnämnder och andra myndigheter ska till eller domstol som handlägger ett ärende om skuldsanering enligt denna lag på begäran överlämna sådana uppgifter om gäldenärens per- sonliga och ekonomiska förhållanden som behövs för prövning av ärendet. Sådana uppgifter får också lämnas av myndigheter som anmäler fordringar enligt 15 §. Lagrummet föreskriver att myndigheter i allmänhet är skyldiga att lämna över behövliga uppgifter om en gäldenärs personliga och ekonomiska förhållanden till eller rätten. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. Första meningen är oförändrad. Paragrafen har fått en andra mening, där det anges att uppgifter om gäldenärens personliga och ekonomiska förhållanden som behövs för prövning av ärendet får lämnas av myndigheter som anmäler fordringar enligt 15 §. Enligt nuvarande ordning kan myndigheter på grund av sekretess vara förhindrade att lämna synpunkter av betydelse, fram till dess de beretts tillfälle att yttra sig över ett förslag till skuldsanering. Av effektivitetsskäl är det angeläget att synpunkter av betydelse lämnas i processen. infört tillägg möjliggör för myn- digheter att lämna uppgifter redan då de anmäler sina fordringar sedan ett inledandebeslut har kungjorts. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser i 11 och 15 §§ ska gälla en ansökan om skuldsanering som har kommit in före ikraftträdandet. 3.De nya bestämmelserna i 14 a §, 9 § fjärde stycket andra meningen och 24 § ska inte gälla ett ärende där ett inledande- beslut har fattats före ikraftträdandet, men ärendet ännu inte slutligt avgjorts med ett lagakraftvunnet beslut. 4.I övrigt ska de nya bestämmelserna tillämpas även på ärenden om ansökan om skuldsanering som kommit in före ikraftträdandet, men ännu inte slutligt avgjorts med ett lagakraftvunnet beslut. 5.Äldre bestämmelser ska gälla för skuldsaneringsbeslut som har vunnit laga kraft före ikraftträdandet. Ändringarna ska träda i kraft . I huvudsak ska den nya ordningen gälla för samtliga skuldsaneringsärenden som ännu inte slutligt har avgjorts med ett lagakraftvunnet beslut. I de fall gäldenären har ansökt före ikraftträdandet ska de ursprungliga kraven på ansökan gälla. Gäldenären har i dessa situa- tioner fortfarande ett ansvar att uttömmande redogöra för sina skulder. Borgenärerna har i sin tur inte något utökat redovisnings- ansvar för sina fordringar. De nya bestämmelserna om betalning under handläggningen och avräkning ska inte gälla för de skuldsaneringsärenden där inled- andebeslut fattats, men ärendet ännu inte slutligt avgjorts med ett lagakraftvunnet beslut. Detsamma gäller även för den nya bestämmelsen om hur tidsfristen för omprövning ska beräknas. I övrigt ska de nya bestämmelserna tillämpas även på ärenden om ansökan om skuldsanering som kommit in före ikraftträdandet, men som ännu inte slutligt avgjorts med ett lagakraftvunnet beslut. Äldre bestämmelser ska gälla för skuldsaneringsbeslut som har vunnit laga kraft före ikraftträdandet. 15.2Förslag till förordning om ändring i skuldsaneringsförordningen (1994:347) Ansökan om skuldsanering ska göras på blankett som fastställs av . får besluta att ansökan får lämnas i form av ett elektroniskt dokument. Paragrafen reglerar formen för en ansökan om skuldsanering. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. Första stycket har ändrats endast redaktionellt. Lagrummet anger att ansökan om skuldsanering ska göras på en blankett, som har att bestämma den närmare utform- ningen av. I syfte att möjliggöra ett webbaserat ansökningsförfarande har lagrummet kompletterats med ett nytt andra stycke. Av bestäm- melsen framgår att får besluta om att en ansökan, vid sidan av det skriftliga förfarandet, får lämnas i form av ett elektroniskt dokument. Detta föranleds av att det i 10 § skuldsan- eringslagen införts en möjlighet för regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, att besluta om att ansökan får ges in genom elektroniskt dokument och även meddela närmare föreskrifter om detta. Tanken är att enligt nu införd bestäm- melse ska kunna meddela närmare föreskrifter om elektroniska dokument, där föreskrifterna främst kommer att avse det tekniska förfarandet för verifiering av uppgifter i ansökan. Föreskrifter ska även kunna meddelas om hur en elektronisk ansökan närmare ska utformas, t.ex. vilka blanketter som ska användas och hur dessa ska se ut. En kungörelse enligt 15 § skuldsaneringslagen (2006:548) ska inne- hålla uppgift om gäldenärens namn, personnummer och adress, ansök- ningsdag samt adressen till det kontor vid där handlingarna i ärendet finns tillgängliga. Kungörelsen ska dessutom innehålla uppgift för inledandebeslutet och sista dag för anmälan av fordringar mot gäldenären samt en upplysning om att gäldenärens betalningsansvar för en fordran som inte anmäls kan komma att falla bort. Kungörelsen får innehålla även andra upp- lysningar. Paragrafen anger vad en kungörelse om skuldsanering enligt 15 § skuldsaneringslagen måste innehålla. kungör alltid ett beslut om att inleda skuldsanering. Syftet är att uppmärksamma borgenärer på beslutet samt för att uppmana dem att anmäla sina fordringar mot gäldenären och lämna synpunkter på ansökan. Vad en anmälan närmare ska innehålla framgår av den nya 15 a § skuldsaneringslagen, vilket givetvis även ska anges i kun- görelsen. I lagrummet har endast genomförts redaktionella förändringar. Formuleringen beslutet att inleda skuldsanering har ändrats till det nu vedertagna begreppet inledandebeslutet. Någon betydelsemässig ändring är inte avsedd. Underrättelse om domstolens slutliga beslut, beslut enligt 14 a § eller 22 § skuldsaneringslagen (2006:548) ska av domstolen lämnas till . Paragrafen anger vilka domstolsbeslut som ska underrättas om. Redan nu omfattar underrättelseskyldigheten slutliga beslut och domstolsbeslut enligt 22 §. Ett interimistiskt beslut enligt 14 a § skuldsaneringslagen om att gäldenären ska påbörja betalningar innan skuldsanering är beviljad går också att överklaga till domstol. När en sådan fråga har avgjorts av domstolen är det nödvändigt att omgående upplyses om detta, vilket anges genom ett tillägg i paragrafen. Lagrummet är i övrigt oförändrat. En gäldenär som har beviljats skuldsanering med en betalningsplan ska, för fördelningen av inbetalda medel, betala en avgift om som betalningsplanen löper. Lagrummet är nytt. Övervägandena finns i avsnitt 10.6. För finansieringen av betalningsför- medling av skuldsaneringsbetalningar (se 9 a § skuldsaneringslagen) ska den gäldenär som ska följa en betalningsplan även utge en avgift om som betalningsplanen löper. I betalnings- planen ska därför denna årliga avgift anges (9 § första stycket 4 skuldsaneringslagen).