sou · H0B389 · 2013-01-01 00:00:00 — Avgörandet har vunnit laga kraft.2 4.1.2Anundsjö kraftverk () Målet gällde en ansökan av Kammarkollegiet om omprövning av villkoren för kraftverk till skydd för fisket. Kraftverket uppfördes år 19533 med stöd av tillstånd meddelat . Mark- och miljödomstolen, som konstaterade att Kammarkollegiet och verksamhetsutövaren var ense, fann de yrkade villkoren tillåtliga och ändamålsenliga. Utöver de villkor som redan gällde för kraftverket föreskrevs följaktligen villkor om bl.a. att bygga, sköta om och bibehålla en fiskväg i form av ett omlöp förbi kraftverksdammen, att minimitappa samt att biotopåtgärda torrfåran. 2Umeå tingsrätts, miljödomstolen, slutliga beslut i mål nr. 3http:/// . Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB diskussion avseende åtgärdernas tillåtlighet enligt 4 kap. 6 § MB fördes inte.4 Avgörandet har vunnit laga kraft. 4.1.3Blankaströms kraftverk () Ansökan gällde tillstånd för att utföra omfattande ändringsarbeten på den befintliga kraftverksanläggningen, bygga en helt ny kraftverksbyggnad samt öka drivvattenföringen genom kraftverket från 34 m³/s till 47 m³/s. Kraftverket uppfördes mellan åren 1917–1919. Mark- och miljödomstolen avslog ansökan på den grunden att vattenrättsligt tillstånd saknades till den befintliga kraftverksanläggningen och att sökanden inte begärt lagligförklaring.5 Mark- och miljödomstolens beslut överklagades till Mark- och , som inte meddelade prövningstillstånd.6 Detta beslut har överklagats till HD som ännu inte avgjort målet.7 4.1.4Ejforsens kraftverk () Ansökan avsåg dels lagligförklaring av befintlig anläggning vid Ejforsen bestående av tröskel, kanalintag med lucka för avstängning, tilloppskanal, rester av en kraftstation, kraftstationsdamm och utloppskanal, dels tillstånd för erforderliga reparationer och ombyggnader samt uppförande och drift av en ny kraftstation med en nominell slukförmåga om 5 m³/s. Elproduktion hade pågått på platsen . När det gäller tillåtlighetsbedömningen enligt 4 kap. 6 § MB gjorde domstolen följande bedömning. Domstolen fann att det naturtillstånd som rådde när det lagstadgade skyddet för den aktuella älven infördes skulle utgöra utgångspunkt för bedömningen av den sökta verksamhetens miljöpåverkan. Detta naturtillstånd var i princip detsamma som det som rådde för prövningen. Domstolen fann vidare att den sökta verksamheten inte kunde betraktas som sådana smärre åtgärder hänförliga till en redan företagen utbyggnad som enligt förarbetena kan vara tillåtliga enligt undantagsbestämmelsen 4Umeå tingsrätts, mark- och miljödomstolen, deldom i mål nr. 5Växjö tingsrätts, mark- och miljödomstolen, dom i mål nr. 6Svea hovrätts, Mark- och , beslut i mål nr. 7Handläggning pågår i Högsta domstolens mål nr. Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB i 4 kap. 6 § tredje stycket MB. Detta då det som återstod av kraftverksanläggningen var att betrakta som övergivna rester som varken kunde bli föremål för ombyggnad eller effektivisering. Domstolen konstaterade istället att det var fråga om en ny utbyggnad av minikraftverk på en plats där det redan fanns en anläggning som påverkade vattendraget och att de sökta åtgärderna inte medförde mer än obetydlig miljöpåverkan. Domstolen konstaterade också att det var fråga om ett typexempel på en sådan ny utbyggnad som enligt förarbetena kan aktualisera undantagsbestämmelsen. Vid bedömningen av den sökta verksamhetens miljöpåverkan utgick domstolen från de bevarandevärden som utgjort motiv för utbyggnadsförbudet i aktuell älv. Bedömningen omfattade både miljöpåverkan under och efter arbetenas utförande. Påverkan under arbetenas utförande bestod bl.a. av mindre omfattande grumling vid utläggning och borttagning av fångdammar, tillfälligt hinder för fisk att röra sig upp- eller nedströms i fångdammarnas dämningsområde och visst buller. Dessa åtgärder bedömdes vara av mindre omfattning och inte medföra mer än obetydlig miljöpåverkan. Påverkan efter arbetenas utförande och den därpå följande driften bestod bl.a. av ett något förändrat synintryck av området, ändrade flödesförhållanden samt risk för fisk att skadas eller dödas i turbinen. Påverkan på synintrycket bestod bl.a. av ny betong på vissa befintliga anläggningar, justering av dammkrönet, ny mindre kraftstation och viss avverkning av träd för bygge av ny mindre skogsväg. Mot bakgrund av att området redan gav ett påverkat intryck samt att det var fråga om relativt begränsade åtgärder bedömde domstolen att det förändrade synintrycket inte medförde mer än obetydlig miljöpåverkan. Påverkan på flödesförhållandena bestod bl.a. i fördelning av mer vatten till älvfåran vid låga respektive höga flöden och avstängning av delflödet genom kraftverkskanalen vid riktigt låga flöden med hinder för fisk i dämningsområdet att röra sig upp- eller nedströms. Mot bakgrund främst av att det med den ändrade fördelningen av flödet vid lågvattensituationer gick att undvika torrläggning av huvudfåran bedömde domstolen att den samlade effekten avseende flödesförhållandena var positiv för miljön. Nästa fråga gällde risk för fisk i samband med turbinpassage. Mot bakgrund av det stora flödet i älvfåran bedömde domstolen att Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB det endast torde röra sig om ett mindre antal fiskar som riskerade att hamna i kraftverkskanalen och turbinen. Därtill bedömdes det möjligt att begränsa riskerna t.ex. genom installation av s.k. fingrind. Domstolen konstaterade även att det förhållandet att man i förarbetena uttalat att även nya minikraftverk kan vara tillåtna talar för att man bedömt att den fiskdöd och fiskskada som ofrånkomligen uppkommer i alla sådana kraftverk inte i sig kan anses medföra mer än obetydlig miljöpåverkan. Med samma resonemang fann domstolen att de vandringshinder som uppkommer i kraftverkskanalen och som permanentas genom ett nytt tillstånd inte i sig innebär mer än obetydlig miljöpåverkan. Domstolen fann sammanfattningsvis att den sökta verksamheten, även med beaktande av dess sammantagna effekt, inte kunde anses medföra annat än obetydlig miljöpåverkan. I en deldom förklarade domstolen den befintliga anläggningen laglig och fastslog att den sökta verksamheten var tillåtlig.8 Efter överklagande fann att sökanden inte hade rådighet över det vatten där verksamheten skulle bedrivas varför miljödomstolens deldom undanröjdes och sökandens ansökan avvisades.9 () konstaterade att rådighet över vatten inte var en förutsättning för lagligförklaring, varför målet i den delen återförvisades till . HD meddelade inte prövningstillstånd avseende frågan om tillåtlighet varför beslut i den delen stod fast.10 Efter återupptagen prövning fastställde miljödomstolens deldom avseende lagligförklaring av den befintlig anläggningen.11 Avgörandet har vunnit laga kraft. Sammanfattningsvis finns det således endast ett lagakraftvunnet avgörande avseende den befintliga anläggningens laglighet. Miljödomstolens avgörande avseende de sökta åtgärdernas tillåtlighet enligt bl.a. 4 kap. 6 § MB har undanröjts. 8Stockholms tingsrätts, miljödomstolen, deldom i mål nr. M 30253–04. 9Svea hovrätts, , beslut i mål nr. 10NJA 2010 s. 246. Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB 4.1.5Fridafors Övre kraftverk () Ansökan gällde tillstånd att bl.a. ersätta det befintliga kraftverket med ett nytt kraftverk på motsatt sida, öka drivvattenföringen genom kraftverket från 25 m³/s till 40 m³/s, sätta igen vattenvägarna till det befintliga kraftverket samt i dammsäkerhetshöjande syfte bygga om och förstärka den befintliga regleringsdammen. Kraftverket uppfördes och byggdes om . Miljödomstolen konstaterade inledningsvis att 4 kap. 6 § inte innebär förbud mot att underhålla och för framtiden behålla kraftverk som redan har ett gällande tillstånd. Vidare konstaterades att det befintliga kraftverket inte var långsiktigt användbart och att det behövde ersättas av en ny anläggning om driften skulle kunna fortgå. Domstolen prövade därefter om 4 kap. 6 § innebar förbud mot att placera det nya kraftverket på andra sidan ån. Domstolen fann att det fanns fördelar med att bygga det nya kraftverket frikopplat från den industrianläggning som det befintliga kraftverket var integrerat med bl.a. då man därigenom undvek risk för frigörande av föroreningar och kunde bevara den nuvarande kraftstationen av industrihistoriskt intresse. Domstolen fann att det inte innebar någon skillnad från miljösynpunkt om det nya kraftverket, som skulle placeras på ett likartat sätt som det befintliga, byggdes på åns vänstra sida istället för dess högra. Därtill bedömdes erforderliga vattenarbeten kunna utföras med ringa miljöpåverkan eller i vart fall inte större påverkan än det skulle innebära att riva det befintliga kraftverket och bygga ett nytt på samma plats. När det gäller den ökade drivvattenföringens förenlighet med 4 kap. 6 § gjorde domstolen följande överväganden. Domstolen konstaterade att det i princip inte förekom någon vandring av lax, havsöring eller ål förbi det aktuella kraftverket. Vidare konstaterade domstolen att utbyggnaden inte skulle förändra kraftverkets karaktär av strömkraftverk och inte heller förändra vattenståndet vare sig uppströms eller nedströms jämfört med rådande förhållanden. Mot denna bakgrund fann domstolen att den ökade drivvattenföringen inte skulle medföra annat än en obetydlig påverkan. Sammanfattningsvis bedömde domstolen den sökta verksamheten tillåtlig och beviljade tillstånd. Villkor föreskrevs bl.a. om att Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB intaget skulle dimensioneras för att klara eventuella framtida krav på fiskväg förbi kraftverket.12 undanröjde miljödomstolens dom och återförvisade målet till miljödomstolen för fortsatt behandling.13 Detta på grund av rättegångsfel bestående av att miljödomstolen underlåtit att ta ställning till ett av framställt yrkande om fiskväg förbi kraftverket. Efter att miljödomstolen återupptagit handläggningen återkallade sökanden sin talan och målet avskrevs.14 Avgörandet har vunnit laga kraft. 4.1.6Gertsbäckens kraftverk () Ansökan gällde bl.a. tillstånd för ombyggnad av det befintliga strömkraftverket i Gertsbäcken, med en slukförmåga på 2 m³/s med naturligt flöde genom en sidoliggande bäckfåra, till ett vattenkraftverk med en drivvattenföring på 8 m³/s med viss reglerad minimitappning genom sidofåran. Kraftverket uppfördes år 1938.15 Mark- och miljödomstolen konstaterade inledningsvis, i motsats till vad sökanden anfört, att 2 kap. 6 § andra stycket MB inte medförde att utbyggnadsförbudet i 4 kap. 6 § MB inte skulle tillämpas i aktuellt fall. Vidare konstaterade domstolen att den sökta verksamheten avsåg en tämligen omfattande ombyggnad av ett befintligt kraftverk och att det därför var tveksamt om det var fråga om sådana smärre åtgärder som, enligt förarbetena, kan aktualisera undantagsbestämmelsen i 4 kap. 6 § tredje stycket MB. Domstolen konstaterade också att ordalydelsen i tredje stycket inte ger någon ledning i frågan om i förhållande till vilket naturtillstånd som bedömningen obetydlig miljöpåverkan ska göras. Domstolen fann emellertid att bedömningen ska ske med utgångspunkt i det naturtillstånd som rådde med den befintliga anläggningen. Enligt domstolen saknade miljökonsekvensbeskrivningen vissa väsentliga uppgifter för bedömning av den sökta verksamhetens miljöpåverkan. Exempelvis saknades uppgifter om rådande vattenföring och strömförhållanden. Dessa brister, som inte kunde avhjälpas genom kom- 12Växjö tingsrätts, miljödomstolen, dom i mål nr. 13Svea hovrätts, , slutliga beslut i mål nr. 14Växjö tingsrätts, miljödomstolen, slutliga beslut i mål nr. 15http:/// . Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB plettering under handläggningen i domstolen, bedömdes utgöra processhinder och domstolen avvisade därför ansökan.16 Mark- och miljödomstolens beslut överklagades till Mark- och , som inte meddelade prövningstillstånd.17 Avgörandet har vunnit laga kraft. 4.1.7Klinte kraftverk () Ansökan gällde tillstånd att utföra relativt omfattande dammsäkerhetshöjande åtgärder vid Klinte kraftverk.18 Kraftverket uppfördes mellan åren 1908–1910. Sökanden anförde att 4 kap. 6 § MB inte utgjorde hinder för att utföra de sökta reparations- och underhållsarbetena och ingen av remissmyndigheterna hade något att erinra i fråga om åtgärdernas tillåtlighet. Området nedströms Klintedammen omfattas av områdesskydd enligt 7 kap. 27 § första stycket 2 MB (Natura 2000) och innehåller arter, såsom flodpärlmussla och tjockskalig målarmussla, som omfattas av artskydd enligt 8 kap. 1 § MB och den med stöd därav meddelade artskyddsförordningen (2007:845). Av utredningen framgick att den tätning av dammen som tillståndsansökan avsåg skulle medföra att torrfåran i stort sett skulle bli torrlagd eftersom inget läckage av vatten längre skulle kunna ske. Detta skulle bl.a. innebära att både flodpärlmussla och tjockskalig målarmussla inte längre skulle ha möjlighet att fortleva i torrsträckan. Mark- och miljödomstolen, som konstaterade att de sökta åtgärderna var nödvändiga och ändamålsenliga för att säkerställa dammanläggningen och att åtgärderna uppfyllde , biföll tillståndsansökan och föreskrev vissa villkor. 16Umeå tingsrätts, mark- och miljödomstolen, slutliga beslut i mål nr. 17Svea hovrätts, Mark- och , beslut i mål nr. 18De sökta åtgärderna avsåg bl.a. ersättning av befintlig utskovsdamm med ny, höjning av tätkärnan i fyllningsdammen, höjning och breddning av dammkrönet, utbyte av befintligt erosionsskydd vid fyllningsdammen, installation av stag på klumpdammens uppströmssida, installation av isolervägg på klumpdammens nedströmssida, rivning av betongklädnad på klumpdammens nedströmssida för inspektion och därefter utförande av nödvändiga åtgärder för att minska läckage, åtgärdande av eventuella läckage på klumpdammens uppströmssida innefattande bortschaktning under vatten av ca 500 m³ massor, utbyte av befintlig isolervägg vid valvdammen, komplettering av kanaldammens erosionsskydd och anläggande av fångdammar . Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB fann sig dock förhindrad att föreskriva villkor om minimitappning till skydd för musslorna då detta skulle inskränka sökandens rätt enligt tidigare meddelat och lagakraftvunnet tillstånd.19 Domen överklagades till Mark- och som fann att det, utan hinder av tidigare tillstånds rättskraft, med stöd av 2 kap. 3 § MB gick att föreskriva villkor om minimitappning.20 Mark- och dom har överklagats till HD som ännu inte avgjort målet.21 4.1.8Långforsens kraftverk (Långan) Ansökan gällde tillstånd att bygga om Långfors kraftstation med bl.a. ny överfallsdamm och utskovsdamm samt intag, maskinstation och utvidgad utloppskanal. Tillstånd söktes även för att riva motsvarande äldre anordningar. I samband med ombyggnaden skulle dessutom en effektivisering och effektutbyggnad företas innebärande en ökad avledningsrätt från /s till /s. Vattenföringen beräknades minska på en sträcka av 250 m. Den beräknade medelvattenföringen i forsen beräknades minska med och . En viss minimivattenföring skulle finnas. Regeringen beslutade att förbehålla sig prövningen enligt den numera upphävda 11 kap. 3 § VL. Med stöd av samma bestämmelse avgav ett yttrande över vattenföretagets tillåtlighet.22 Den centrala frågan i målet var om de åtgärder som skulle utföras skulle komma att medföra endast en obetydlig miljöpåverkan och om hinder mot företaget förelåg enligt 3 kap. 6 § NRL. Regeringen konstaterade i sitt beslut att den befintliga anläggningen var i så dåligt skick att det var nödvändigt att vidta någon form av åtgärd för att ställa den i ordning. Det sökta företaget var dock av genomgripande omfattning och innebar inte endast att underhållsarbeten behövde vidtas. Den gamla anläggningen skulle ersättas med en ny som skulle förläggas på samma plats som den befintliga 19Växjö tingsrätts, mark- och miljödomstolen, dom i mål nr. 20Svea hovrätts, Mark- och , dom i mål nr. 21Handläggning pågår i Högsta domstolens mål nr. 22Östersunds tingsrätt, , yttrande , mål nr. VA 36/92. Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB anläggningen och få en likartad utformning. Den nya anläggningen skulle avleda en väsentligt större mängd vatten från forsen. I sitt beslut redogjorde regeringen inledningsvis för älvsträckans skyddsvärde. Av detta framgår att vattendraget är av stort intresse för det rörliga friluftslivet samt att området, som präglas av orördhet, utgör en säregen vildmark med höga naturvärden. Uppströms den aktuella kraftstationen fanns ett regleringsmagasin vilket enligt regeringen påverkade vattenföringen i älvsträckan på så sätt att vattenföringen var större än vad som skulle vara fallet utan regleringsmagasin. var förhållandet det motsatta. Oavsett om tillstånd gavs till nu ansökta åtgärder skulle regleringsmagasinet vara kvar. Regeringen fann därför att åtgärdernas tillåtlighet skulle bedömas mot bakgrund av de nu rådande hydrologiska förhållandena. Vidare ansåg regeringen att frågan om de sökta åtgärderna medförde mer än en obetydlig miljöpåverkan skulle bedömas utifrån hur åtgärderna påverkar det avgränsade område som berördes av vattenanläggningen, cirka 250 m. Bedömningen skulle inte göras utifrån effekten på hela den skyddade sträckan uppgående . hade i yttrande anfört att verket inte hade någon erinran mot företaget under förutsättning att det skedde en minitappning och att en fiskväg återuppfördes i dammen. Regeringen ansåg med stöd av bl.a. detta yttrande det klarlagt att fisket inte skulle ta någon betydande skada av företaget. Effekten på naturvärdena nedströms anläggningen skulle därför enligt regeringen bedömas som obetydlig mot bakgrund av att det avledda vattnet skulle återföras till älven 250 m nedströms kraftstationen. Regeringen konstaterade även att den synliga effekten på forsen skulle påverkas genom att mängden av fritt strömmande vatten skulle minska. Genom den medgivna minimitappningen skulle dock effekten på landskapsbilden bli begränsad. Vid en sammanvägd bedömning fann därför regeringen att den miljöpåverkan projektet innebar inte borde utgöra hinder mot företaget. Regeringen förklarade således att den ansökta vattenanläggningen var tillåtlig och överlämnade ärendet till miljödomstolen för erforderlig handläggning. Regeringens bedömning och argumentation överensstämde i stort med den som avgav i sitt yttrande. ansökte hos Regeringsrätten om rättsprövning av regeringens beslut. Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB visning till ett tidigare avgörande RÅ 1993 ref. 44 konstaterade i sitt beslut att redan den omständigheten att begreppet obetydlig miljöpåverkan används i lagtexten måste innebära att en mycket restriktiv bedömning åsyftas. Enligt Regeringsrätten kunde det vid prövningen varken bortses från annan miljöpåverkan än sådan som uttryckligen nämnts i förarbetena när älvsträckan skyddades eller sådana effekter på miljön som inte kunde antas bli bestående.23 Till skillnad från regeringen ansåg Regeringsrätten att de sökta åtgärdernas ingrepp var mer omfattande än att ersätta den befintliga anläggningen med en ny. Regeringsrätten nämnde särskilt att ett s.k. flodutskov och en väg/damm skulle anläggas i anslutning till stationsbyggnaden samt att utloppskanalen skulle breddas. Vidare konstaterade domstolen att vattenflödet i forsen skulle minska kraftigt och att det i mer än en obetydlig utsträckning skulle påverka det intryck som forsen gav. Ett genomförande av de sökta åtgärderna skulle även i mer än obetydlig utsträckning, t.ex. genom grumling, kunna påverka det biologiska livet i och nedströms forsen. Regeringsrätten fann vid en sammantagen bedömning att de sökta åtgärderna skulle komma att medföra mer än en obetydlig miljöpåverkan. Regeringens beslut att tillåta vattenföretaget var därför inte lagligen grundat. Regeringsrätten upphävde regeringens beslut och visade det åter för fortsatt handläggning. Regeringen beslutade därefter om att det sökta företaget inte var tillåtligt.24 Parallellt med prövningen i Regeringsrätten pågick även en prövning i miljödomstolen för fastställande av villkor m.m. Efter överklagande till och därefter avskrev den senare instansen målet från vidare handläggning. I avskrivningsbeslutet konstaterades att regeringen funnit att den sökta verksamheten inte var tillåtlig. Miljödomstolens tillståndsdom och beslut hade därmed förfallit.25 Ett nytt mål har inletts avseende Långforsens kraftverk, se avsnitt 4.2.4. 24Regeringsbeslut M2004/266/F/M. 25Högsta domstolen, protokoll , mål nr. Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB 4.1.9Nytt vattenkraftverk i Kattån Ansökan gällde tillstånd till nytt minikraftverk i Kattån. Mark- och miljödomstolen fann att ansökan, som bl.a. saknade godtagbar miljökonsekvensbeskrivning och redovisning avseende samråd, hade sådana brister att den inte kunde ligga till grund för prövning i målet. Ansökan avvisades därför.26 Mark- och meddelade inte prövningstillstånd och avgörandet har vunnit laga kraft.27 4.1.10Storforsens kraftverk (Örån) Ansökan gällde tillstånd att bl.a. ersätta den befintliga dammen med en överfallsdamm, bygga en ny större kraftstation under jord samt att ta bort befintlig tilloppstub, maskinstation och rörliga utskovsanordningar. Den sökta ombyggnaden beräknades öka produktionen från 11 GWh/år till cirka 22 GWh/år. Kraftverket uppfördes ursprungligen med stöd av tillstånd respektive 1958. Miljödomstolen bedömde att den sökta verksamheten, som skulle utföras inom ett Natura 2000-område, inte på ett betydande sätt skulle påverka miljön och att tillstånd enligt 7 kap. 28 a § MB därför inte krävdes. När det gäller verksamhetens förenlighet med 4 kap. 6 § MB gjordes följande överväganden. Det konstaterades att de sökta åtgärderna inte avsåg ingrepp i ett opåverkat område utan omfattade en ombyggnad av en befintlig anläggning där särskilt området mellan dammen och utloppskanalen (torrsträckan) var kraftigt påverkat. Med den nya anläggningen skulle, till skillnad från nollalternativet, en inte obetydlig minimitappning komma att ske och vattenståndet variera på ett mer naturligt sätt. Den nya dammutformningen samt utrivningen av tilloppstuben och maskinstationen bedömdes vidare vara positiv för friluftslivet och från naturmiljösynpunkt. Mot denna bakgrund fann domstolen att den sökta verksamheten endast skulle orsaka obetydlig miljöpåverkan.28 Domen överklagades inte och har således vunnit laga kraft. 26Umeå tingsrätts, mark- och miljödomstolen, slutliga beslut i mål nr. 27Svea hovrätts, Mark- och , slutliga beslut i mål nr. 28Umeå tingsrätts, miljödomstolen, deldom i mål nr. Genom dom i samma mål föreskrevs slutliga villkor avseende biotopvårdande åtgärder. Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 6 § MB 4.1.11Untra kraftverk () Ansökan gällde tillstånd att bl.a. uppföra en ny kraftstation, riva ut befintlig spärrdamm och förstärka i intagskanalen, fördjupa befintliga intags- och utloppskanaler, anlägga fångdammar samt vidta andra tillfälliga åtgärder . Det befintliga kraftverket uppfördes . Sökanden anförde att bestämmelsen i 4 kap. 6 inte är tillämplig när det är fråga om befintliga kraftverk och oförändrad användning av mark- eller vattenområden och hänvisade därvid till 2 kap. 6 § andra stycket MB. Miljödomstolen fann, med hänsyn till de sökta åtgärdernas påverkan på Natura-2000 områden, att det inte fanns förutsättningar att lämna tillstånd enligt 7 kap. 28 b § MB. Frågan överlämnades istället, med stöd av 7 kap. 29 § MB, till regeringen. Under ärendets beredning justerade sökanden tidsplanen för byggnadsarbetena. Regeringen beslutade att inte medge tillåtelse till tillstånd avseende åtgärderna . Regeringen fann inte skäl att, i enlighet med 17 kap. 3 § första stycket 3 MB, förbehålla sig prövningen av de sökta åtgärdernas tillåtlighet enligt 4 kap. 6 § MB.29 Mark- och miljödomstolen, som ansåg att regeringens prövning endast avsett den ursprungliga tidsplanen, fann att de sökta åtgärderna till följd av den justerade tidsplanen kunde tillåtas.