sou · H1B352 · 2013-06-25 00:00:00 — I kapitel 10 lämnas förslag som innebär att en läroanstalt ska lämna ett frånvarounderlag till CSN om en studerande varit ogiltigt frånvarande i sådan omfattning att studiehjälpen ska dras in. Detta innebär en skärpning av skolornas rapporterings- skyldighet. Det finns exempel på att dagens ordning låter studerande som återupptagit sina studier kvarstå som frånvarande hos CSN på grund av att skolan inte angivit något slut på skolkperioden. Förändringarna föreslås för att undvika att studiehjälp utbetalas eller hålls inne på felaktiga grunder. Vidare föreslås i kapitel 7 att det nya gymnasiebidraget ska ersätta studiehjälpens extra tillägg. För att få rätt till extra tillägg ska den ansökande parten uppskatta sin framtida inkomst, efter skatt, för det kommande läsåret. Av förklarliga skäl blir denna uppskattning mycket osäker och det finns en inte obetydlig risk för felaktiga utbetalningar. I betänkandet föreslås att ett nytt inkomst- begrepp, liknande det som används inom bostadsbidraget, ska användas vid bedömningen av rätten till gymnasiebidrag. Förslaget innebär att den sökande nu ska uppskatta sin bidragsgrundande inkomst före skatt och per kalenderår. I praktiken kommer detta att innebära att merparten av de sökande bara måste uppskatta det kommande halvårets inkomster. Till detta fogas det gångna halvårets faktiska inkomster när den bidragsgrundande inkomsten ska uppskattas. Sammantaget innebär övergången till ett nytt inkomstbegrepp att risken för felaktiga inkomstuppskattningar och utbetalningar minskar jämfört med dagens system. Efter att ha övervägt kontrollverksamhetens för- och nackdelar föreslås inte någon efterkontroll efter bostadsbidragsmodell. Problemen med skuldsättning och eftersläpande inkomstkontroll talar mot ett sådant system. Även här har kontroll och ansvar vägts mot varandra för att hitta rätt balans. Utredningens förslag bedöms i allt väsentligt sakna betydelse för brottslighet och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga, eller villkor i övrigt i förhållande till större företag. I de paragrafer som utredningen föreslår ändringar i har genom- gående ordet skall bytts ut mot ska. Dessa ändringar överens- stämmer med gällande riktlinjer för författningsskrivning. 13.1Förslaget till lag (xxxx) om särskilt stöd vid gymnasiala studier Den inledande paragrafen anger att den nya lagen reglerar bidragen gymnasiebidraget och föräldratillägget. Paragrafen anger att det är som administrerar bidragen. Paragrafen är ett undantag från bestämmelsen i 9 kap. 1 § föräldra- balken om att den som är (underårig) är omyndig och inte själv får råda över sin egendom eller åta sig förbindelser. Paragrafen anger att den omyndiga studerande har viss rättshandlingsförmåga över gymnasiebidraget och föräldratillägget genom att han eller hon har rätt att själv ansöka, ta emot och råda över bidragen i den omfattning som anges i de bestämmelser om ansökan, utbetalning och talerätt som paragrafen hänvisar till. Paragrafen har behandlats i avsnitten 7.5.7 och 8.4.6. I paragrafen regleras förutsättningarna för att ha rätt till gymnasie- bidrag. Den första förutsättningen är att det bedrivs studier som ger rätt till studiehjälp enligt studiestödslagen. Denna koppling till studiehjälpen är densamma som för flerbarnstillägget, det förlängda underhållsstödet, barnpensionen, efterlevandestödet och bostads- bidraget. Kopplingen till studiehjälpen innebär att rätten till gymnasiebidraget påverkas om en studerande förlorar rätten till studiehjälp på grund av ogiltig frånvaro. Den andra förutsättningen för att ha rätt till gymnasiebidrag är att den bidragsgrundande inkomsten inte överstiger . Hur den bidragsgrundande inkomsten ska beräknas framgår av bestämmelserna i 5–9 §§. Av paragrafen framgår att det är den sammanlagda årsinkomsten från den studerande och hans eller hennes föräldrar som utgör det ekonomiska beräkningsunderlaget för gymnasiebidraget. I 7 § finns bestämmelser om vilka föräldrar eller personer som ska jämställas med föräldrar, som ska medräknas i det ekonomiska underlaget. Om den studerande är gift ska i stället bestämmelsen i 6 § tillämpas. För en studerande som är sambo ska också den sist- nämnda bestämmelsen tillämpas under i bestämmelsens andra stycke angivna förhållanden. Utgångspunkten är att inkomst- prövningen ska göras utifrån inkomsterna för de personer som bor i samma hushåll som den studerande. I första stycket anges att om en studerande är gift ska inte inkomsterna från hans eller hennes föräldrar medräknas i den bidragsgrundande inkomsten. I stället ska årsinkomsten från den studerandes make eller maka ingå i det ekonomiska beräknings- underlaget. Av andra stycket framgår att bestämmelsen om en studerande som är gift även ska tillämpas för en studerande som är sambo med en person som den studerande har varit gift med eller som den studerande gemensamt har eller har haft barn med. Av paragrafen framgår vad som avses med föräldrar i bestämmelsen i 5 §. Innebörden av bestämmelsen är att inkomster för dels föräldrar som den studerande bor tillsammans med, dels styv- föräldrar som den studerande bor tillsammans med, ska inkluderas i den bidragsgrundande inkomsten. Styvföräldrar, vars inkomst ska inkluderas, är dels en person som är gift och bor tillsammans med den studerandes boförälder, dels en person som är sambo med den studerandes boförälder. Med sambor avses två personer som stadigvarande bor tillsammans i ett parförhållande och har gemen- samt hushåll, se 1 § sambolagen (2003:376). Begreppet varaktigt bor förekommer bland annat i 16 kap. 7 och 8 §§ samt 17 kap. 3 och 4 §§ socialförsäkringsbalken. Barnet kan vara varaktigt bosatt hos båda föräldrarna om barnet bor växelvist. Det innebär att båda föräldrarnas inkomster ska med- räknas i den bidragsgrundande inkomsten. Frågan om gränsdragningen mellan växelvist boende och umgänge har prövats av i NJA 1988 s. 267. Där slog fast att det normalt är fråga om umgänge, och inte om varaktigt boende, om barnet vistas hos den ena av föräldrarna endast en tredjedel av tiden. Även om skillnaden i vistelsetiden hos de båda föräldrarna är mindre blir bedömningen ofta densamma, om det inte finns faktorer som klart pekar i en annan riktning. Det gäller enligt i särskilt hög grad när barnet till övervägande delen vistas hos en förälder som är ensam vårdnadshavare och därmed har hela ansvaret för barnets personliga förhållanden. Även andra faktorer än vistelsetiden kan få betydelse. nämnde var barnet är folkbokfört, hur barnets boende är ordnat, var barnet förvarar sina tillhörigheter och hur barnets försörjning fördelas mellan föräldrarna. I RÅ 2004 ref. 138 ansågs inte ett interimistiskt beslut av en tingsrätt kunna medföra att barnets vistelse var av en så varaktig natur att det var fråga om växelvist boende. Frågan när ett barn varaktigt bor tillsammans med en förälder har prövats av (tidigare Regeringsrätten) i RÅ 2008 ref. 80. uttalade att utgångspunkten för bedömningen av var ett barn ska anses varaktigt bosatt normalt är barnets folkbokföring. När det står klart att folkbokföringen inte överensstämmer med den faktiska bosättningen får dock bestämmandet av var barnet ska anses varaktigt bosatt ske efter en samlad bedömning av omständligheterna i målet, framför allt barnets anknytning till boförälderns hem och ekonomi. I paragrafens första stycke föreskrivs ett undantag från bestämmelserna i 5 och 6 §§. Om det finns synnerliga skäl får nämligen den bidragsgrundande inkomsten beräknas utan hänsyn till inkomsterna för make eller en sådan förälder som anges i 7 §. Bestämmelsen ska tillämpas i undantagsfall. Ett synnerligt skäl kan t.ex. vara att den studerande är gift men inte lever tillsammans med maken under äktenskapsliknande för- hållanden. Förutsättningen att inkomstprövningen ska ske utifrån inkomsterna från de personer som bor i samma hushåll som den studerande har då inte uppfyllts. Ett annat synnerligt skäl kan vara att den studerandes förälder är uppenbart olämplig för att förvalta bidraget och då bör inte heller förälderns inkomst medräknas i det ekonomiska underlaget. Den närmare innebörden av synnerliga skäl överlåts åt rättstillämpningen. I andra stycket anges att make ska likställas med en sambo som den studerande har varit gift med eller som den studerande gemensamt har eller har haft barn med. Paragrafens första stycke anger att när den bidragsgrundande inkomsten ska beräknas för gymnasiebidraget så ska i huvudsak bestämmelserna om beräkning av den bidragsgrundande inkomsten för bostadsbidraget tillämpas. De bestämmelser som inte ska tillämpas är bestämmelserna om förmögenhet och barns inkomst av kapital. Kapitalinkomsten för den studerande och hans eller hennes föräldrar eller make beaktas dock enligt bestämmelsen i 97 kap. 5 § socialförsäkringsbalken. Den bidragsgrundande inkomsten avser bruttoinkomster. För frågan om gymnasiebidraget ska räknas som inkomst vid bedömningen av behov av försörjningsstöd hänvisas till RÅ 1990 ref. 7 och RÅ 1996 ref. 12. (tidigare Regeringsrätten) ska inte det extra tillägget beaktas vid bedömningen av behov av bistånd enligt socialtjänstlagen. Andra stycket anger att det är den bidragsgrundande inkomsten från kalenderåret då terminen eller läsåret inleds som ska ligga till grund för prövningen. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.5.3. I paragrafen regleras storleken på stödet . Paragrafen föreskriver att gymnasiebidrag lämnas vilket normalt innebär . Paragrafens första stycke föreskriver att det krävs en skriftlig ansökan om en studerande vill begära gymnasiebidrag. Enligt andra stycket ska en ansökan vara undertecknad av den studerandes vårdnadshavare om den studerande är omyndig och av den studerande själv om han eller hon är myndig. En undantags- bestämmelse finns i 13 § avseende att en omyndig studerande kan underteckna ansökan själv. Paragrafen föreskriver ett undantag från bestämmelsen i 12 §. Om det finns särskilda skäl behöver nämligen inte en omyndig studerandes vårdnadshavare underteckna ansökan. Särskilda skäl kan vara att den studerande inte bor tillsammans med sina föräldrar. Om den studerande har barn och är berättigad till föräldratillägg, vars ansökan inte kräver vårdnadshavarens under- skrift, bör han eller hon även kunna ansöka om gymnasiebidraget själv. Begreppet särskilda skäl i denna bestämmelse och i bestämmelsen i 15 § första stycket angående utbetalning av gymnasiebidrag bör tolkas på samma sätt. Av bestämmelsen i 3 § framgår att en omyndig studerande själv får ansöka om gymnasiebidraget i den omfattning som följer av bl.a. denna bestämmelse. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.5.4. Av första stycket framgår att gymnasiebidraget betalas ut till en förälder som den studerande varaktigt bor hos. varaktigt bor diskuteras i kommentaren till 7 §. I 15 § finns en undantagsbestämmelse som föreskriver att gymnasiebidraget kan betalas ut till den studerande själv, en förälder som inte den studerande varaktigt bor tillsammans med, någon annan lämplig person eller socialnämnden. I 16 § finns bestämmelser om utbetalning om den studerande bor varaktigt hos båda föräldrarna. Enligt andra stycket ska gymnasiebidraget betalas ut till den studerande själv om den studerande är myndig. Paragrafen föreskriver ett undantag från bestämmelsen i 14 § första stycket. Enligt första stycket får gymnasiebidraget för en omyndig studerande betalas ut till den studerande själv om det finns särskilda skäl. Detta kan göras efter framställning av den studerande. Särskilda skäl kan vara att den studerande inte bor tillsammans med sina föräldrar. Den bidragsgrundande inkomsten har då inte heller beräknats med hänsyn till föräldrarnas inkomst. Om den studerande har barn och är berättigad till föräldratillägg, vilket betalas ut till en omyndig studerande, bör han eller hon även få gymnasiebidraget utbetalat till sig själv. Begreppet särskilda skäl i denna bestämmelse och i bestämmelsen i 13 § angående ansökan om gymnasiebidrag bör tolkas på samma sätt. Av bestämmelsen i 3 § framgår att en omyndig studerande själv får ta emot och råda över gymnasiebidraget i den omfattning som följer av bl.a. denna bestämmelse. I andra stycket finns en bestämmelse om att gymnasiebidraget för en omyndig studerande kan betalas ut till en förälder som inte den studerande varaktigt bor tillsammans med, någon annan lämplig person eller socialnämnden om det finns synnerliga skäl. Detta kan göras efter framställning av socialnämnden. Bidraget ska då användas för den studerandes bästa. Bestämmelsen ska tillämpas i rena undantagsfall och endast efter noggrann prövning. Ett ingripande bör inte ske för att få till stånd en viss användning av bidraget eller för att i allmänhet åstadkomma en klokare hus- hållning. Ett synnerligt skäl kan vara att det är klarlagt att bidraget används för att finansiera missbruk av alkohol, narkotika, eller spel. Andra skäl kan vara att betalningsmottagaren är uppenbart olämplig och inte bedöms kunna förvalta bidraget. Detta kan vara förhållandet om betalningsmottagaren grovt missbrukar bidraget, allvarligt vanvårdar den unge eller har missbruksproblematik. En liknande reglering finns i fråga om utbetalning av barnbidrag till annan, se 16 kap. 18 § socialförsäkringsbalken. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.5.5. Paragrafens första stycke reglerar dels förhållandet att den studerande och båda föräldrarna bor tillsammans, dels förhållandet att föräldrarna inte bor tillsammans och att den studerande bor växelvis hos dem. I båda fallen kan föräldrarna gemensamt anmäla till om bidraget ska lämnas till en av dem eller med hälften till vardera föräldern Begreppet varaktigt bor diskuteras i kommentaren till 7 §. Av andra stycket framgår att om någon gemensam anmälan från föräldrarna om vem av dem som ska vara betalningsmottagare inte görs, betalas bidraget ut till den av föräldrarna som senast fick barnbidraget för den studerande. Om barnbidraget lämnades med hälften till vardera föräldern ska således gymnasiebidraget utbetalas med hälften till vardera föräldern. Paragrafen anger att en omyndig studerande som är betalnings- mottagare för gymnasiebidraget har rätt att själv föra sin talan i ärenden som rör gymnasiebidraget. När en omyndig studerande kan vara betalningsmottagare för bidraget framgår av 15 § första stycket. Enligt processuella regler företräder vårdnadshavaren sitt barn som ställföreträdare med stöd av bestämmelser. Detta gäller enligt huvudregeln så länge barnet är omyndigt. Denna bestämmelse innebär att vårdnadshavaren inte ensam företräder en omyndig studerande i de fall den studerande är betalnings- mottagare för bidraget. Den omyndige studerande har i sådana fall en självständig rätt att överklaga domar och beslut som rör gymnasiebidraget. Såväl den studerande som hans eller hennes vårdnadshavare kommer i allmänhet att ha ställning som part och har i sådana fall egen rätt att föra talan även om uppfattningarna skulle vara motstridiga. Av bestämmelsen i 3 § framgår att en omyndig studerande själv får råda över gymnasiebidraget i den omfattning som följer av bl.a. denna bestämmelse. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.5.6. I paragrafen regleras förutsättningarna för att ha rätt till föräldra- tillägg. Den första punkten anger förutsättningen att den studerande har barn som varaktigt bor hos den studerande. Begreppet varaktigt bor diskuteras i kommentaren till 7 §. Den andra punkten anger förutsättningen att den studerande har rätt till gymnasiebidrag. Av bestämmelsen i 4 § framgår att en studerande har rätt till gymnasiebidrag om han eller hon bedriver studier som ger rätt till studiehjälp och om den bidragsgrundande inkomsten inte överstiger . Kopplingen till studiehjälpen innebär att rätten till föräldratillägget påverkas om en studerande förlorar rätten till studiehjälp på grund av ogiltig frånvaro. Hur den bidragsgrundande inkomsten ska beräknas framgår av bestämmelserna i 5–9 §§. I paragrafen regleras storleken på stödet . För det första barnet lämnas och för ytterligare barn lämnas per barn och månad. Paragrafen föreskriver att föräldratillägg lämnas vilket normalt innebär . Av första stycket framgår att högst ett bidrag kan lämnas för varje barn. Detta gäller trots att båda föräldrarna uppfyller villkoren för rätt till bidraget. Andra stycket föreskriver att om båda föräldrarna uppfyller villkoren för rätt till föräldratillägg kan de gemensamt anmäla till om bidraget ska lämnas till en av dem eller med hälften till vardera föräldern. Av tredje stycket framgår att om någon gemensam anmälan från föräldrarna om vem av dem som ska vara bidragsmottagare inte görs, lämnas bidraget till den av föräldrarna som senast fick barnbidrag för barnet. Om barnbidrag lämnas med hälften till vardera föräldern ska således även föräldratillägg lämnas med hälften till vardera föräldern. Paragrafen föreskriver att det krävs en skriftlig ansökan om en studerande vill begära föräldratillägg och att en ansökan ska vara undertecknad av den studerande själv. Av bestämmelsen i 3 § framgår att en omyndig studerande själv får ansöka om föräldratillägget enligt denna bestämmelse. Enligt paragrafen ska föräldratillägg betalas ut till den studerande själv. Detta gäller även om han eller hon är omyndig. En undantagsbestämmelse finns i 24 § som föreskriver att föräldra- tillägget kan betalas ut till den studerandes förälder, någon annan lämplig person eller socialnämnden. Av bestämmelsen i 3 § framgår att en omyndig studerande själv får ta emot och råda över föräldratillägget enligt bl.a. denna bestämmelse. Paragrafen har behandlats i avsnitt 8.4.4. Paragrafen föreskriver ett undantag från bestämmelsen i 23 §. Av bestämmelsen framgår att föräldratillägget för en omyndig studerande kan betalas ut till den studerandes förälder, någon annan lämplig person eller socialnämnden om det finns synnerliga skäl. Detta kan göras efter framställning av socialnämnden. Bidraget ska då användas för den studerandes bästa. Bestämmelsen ska tillämpas i rena undantagsfall och endast efter noggrann prövning. Ett ingripande bör inte ske för att få till stånd en viss användning av bidraget eller för att i allmänhet åstadkomma en klokare hushållning. Ett synnerligt skäl kan vara att det är klarlagt att bidraget används för att finansiera missbruk av alkohol, narkotika, eller spel. En liknande reglering finns i fråga om utbetalning av gymnasiebidrag till annan, se 15 § andra stycket. Paragrafen har behandlats i avsnitt 8.4.4. Paragrafen anger att en omyndig studerande har rätt att själv föra sin talan i ärenden som rör föräldratillägget. Enligt processuella regler företräder vårdnadshavaren sitt barn som ställföreträdare med stöd av bestämmelser. Detta gäller enligt huvudregeln så länge barnet är omyndigt. Denna bestämmelse innebär att vårdnadshavaren inte ensam företräder en omyndig studerande. Den omyndige studerande har en självständig rätt att överklaga domar och beslut som rör föräldratillägget. den studerande som hans eller hennes vårdnadshavare kommer i allmänhet att ha ställning som part och har i sådana fall egen rätt att föra talan även om uppfattningarna skulle vara motstridiga. Av bestämmelsen i 3 § framgår att en omyndig studerande själv får råda över föräldratillägget enligt bl.a. denna bestämmelse. Paragrafen har behandlats i avsnitt 8.4.5. Paragrafen anger att i sin handläggning ska tillämpa vissa bestämmelser i socialförsäkringsbalken. Det gäller bestämmelser om preskription, återbetalningsskyldighet, ränta, skyldighet att lämna uppgifter, skyldighet att anmäla ändrade förhållanden, undantag från sekretess, indragning eller nedsättning av ersättning, interimistiska beslut, ändring och omprövning samt överklagande. I paragrafen regleras att en fordran på gymnasiebidrag eller föräldratillägg inte får överlåtas. Av 7 kap. 1 § utsökningsbalken framgår att utmätning kan äga rum inte bara i lön utan även i vissa andra förmåner exempelvis ersättning på grund av utbildning. Ersättningar som är behovs- prövade ska enligt kommentaren till nämnda bestämmelse undantas från utmätning. Paragrafen reglerar därför att gymnasiebidrag och föräldratillägg inte får tas i anspråk genom utmätning. En liknande reglering finns i fråga om fordran på studiestöd (studiehjälp och studiemedel), se 6 kap. 3 § studiestödslagen (1999:1395). 13.2Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Paragrafen ändras på så sätt att förlängt barnbidrag upphör för ett barn som går i gymnasiesärskolan. Ändringen är en följd av att en elev i gymnasiesärskolan, i likhet med andra gymnasieelever, får rätt till studiehjälp och studiemedel enligt studiestödslagen (1999:1395). I paragrafen görs en konsekvensändring med anledning av att bestämmelserna om aktivitetsersättning för förlängd skolgång upphör att gälla. Paragrafen har en helt ny lydelse. Första stycket reglerar en samordning mellan förmånerna aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga och studiestöd. Bestämmelsen innebär att aktivitetsersättning inte får lämnas till en försäkrad som han eller hon har rätt till studiestöd enligt studiestödslagen (1999:1395). I andra stycket införs en så kallad karenstid vid avbrott av studier. Aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga lämnas inte från tid för studieavbrottet. Därefter, under förutsättning att den försäkrade uppfyller de allmänna villkoren för aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga, lämnas aktivitets- ersättning. I tredje stycket finns en undantagsbestämmelse från karenstiden. Av tredje stycket framgår att om den försäkrade hade giltiga skäl för att avbryta studierna ska bestämmelsen om karenstid inte tillämpas. Giltiga skäl att avbryta studierna kan vara om den försäkrades funktionsnedsättning förvärras av fortsatta studier, om den försäkrades funktionsnedsättning allvarligt försvårar för honom eller henne att bedriva studier, eller om den försäkrade väljer att avbryta sina studier eftersom han eller hon har haft studiemedlets högre bidragsbelopp i högsta tillåtna tid enligt studiestödslagen och därför står utan försörjning. Den försäkrade har bevisbördan för att det föreligger giltiga skäl för studie- avbrottet. Paragrafen har behandlats i avsnitt 9.7.5. Övergångsbestämmelserna har utformats på så sätt att aktivitets- ersättning för förlängd skolgång fortfarande lämnas till en försäkrad som före ikraftträdandet av lagen har påbörjat studier och för dessa beviljats sådan ersättning. Aktivitetsersättning för förlängd skolgång får lämnas som skolgången varar. Bestämmelsen om att hel aktivitetsersättning ska lämnas till en funktionshindrad som går i skolan oberoende av arbetsförmågans nedsättning, ska fortfarande tillämpas . 13.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1110) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor Paragrafen, som är ny, införs för att bestämmelsen i 2 § är utformad på ett sätt som vid en strikt tolkning av bestämmelsen skulle innebära att de elever som går i gymnasieskolan, men som på grund av åldern ännu inte är berättigade till studiebidraget inom studiehjälpen och inte heller har studiehjälp i form av inackorderingsstöd, inte har rätt till ersättning för dagliga resor. Paragrafen har behandlats i avsnitt 5.5.1. Paragrafen är ny och reglerar en samordning mellan ersättning för dagliga resor och andra förmåner. Bestämmelsen reglerar att ersättning för dagliga resor inte lämnas om eleven har rätt till inackorderingsstöd eller kostnadsfri skolskjuts. Paragrafen har behandlats i avsnitten 5.5.1 och 6.3.3. 13.4Förslaget till lag om ändring i studiestödslagen (1999:1395) I paragrafen har orden extra tillägg tagits bort, som en följd av att stödet upphör. I paragrafen har orden extra tillägg tagits bort, som en följd av att stödet upphör. Vidare har ordet inackorderingstillägg ersatts av