sou · H1B372 · 2013-10-09 00:00:00 — Under förutsätt- ning att gäldenären har medverkat är det möjligt att avräkna även från denna betalningsplan. Planen upphör då än vad som hade varit möjligt enligt nuvarande ordning, dvs. Gäldenären kommer i detta fall att betala endast och , vilket innebär att borgenärerna får betalt än . De övriga rättsverkningarna upphör också , dvs. beslutar att skuldsanering ska inledas . I samband med detta fattas ett beslut om att gälde- nären ska betala ett månatligt belopp, vilket också sker till dess att Gäldenären har vid skuld- saneringsbeslutet förlorat sitt arbete och bedöms därför inte ha något betalningsutrymme. Någon betalningsplan bestäms därför inte. Inbetalda medel fördelas ändå mellan skuldsaneringsborgenär- erna enligt 9 a §, dock utan avdrag för avgift till Kronofogde- myndigheten. I detta fall får borgenärerna betalt under fler måna- der än de skulle få , eftersom de får betalt trots att någon betalningsplan inte bestäms. Övriga tidsfrister (för omprövning och betalningsanmärkning) räknas alltjämt från inledandebeslutet. Tiden för dessa löper därför ut , vilket också i detta avseende är än enligt nuvarande ordning. beslutar att skuldsanering ska inledas . I samband med detta fattas ett beslut om att gälde- nären ska betala ett månatligt belopp. När skuldsaneringsärendet , , ska avgöras visar det sig att gäldenären endast betalat under tre av de som förflutit från inledandebeslutet. Då underlåtelsen visar sig vara ursäktlig, bedöms den inte utgöra något hinder för att bevilja skuldsanering. Beslut om skuldsanering fattas och en femårig betalningsplan bestäms. Avräkning medges med de som gäldenären har betalat. Betalningsplanen kan därför avslutas med sista betal- ning , vilket alltså är än enligt nuvarande ordning. Gäldenären kommer att betala som enligt nuvarande ordning, dvs. (före beslutet och och efter beslutet). Övriga tidsfrister avslutas i samband med betalningsplanen. I detta fall avslutas alltså planen senare än från inledandebeslutet. Betalningsplanen – och skuldsaneringens rättsverkningar – upphör dock än enligt gällande ordning. beslutar att skuldsanering ska inledas . Gäldenären bedöms inte ha något betalningsutrymme, varför det beslutas att någon betalning inte ska ske. När skuldsanering beviljas , , är de ekonomiska för- hållandena oförändrade, varför någon betalningsplan inte bestäms. Vid utgången av tidsfristerna för de övriga rättsverkningarna blir skuldsaneringen helt avslutad , vilket alltså är än enligt nuvarande ordning. beslutar att skuldsanering ska inledas . Gäldenären bedöms inte ha något betalningsutrymme, varför det beslutas att någon betalning inte ska ske. Under hand- läggningen visar det sig att det trots allt finns möjlighet för gälde- nären att betala. Ett nytt beslut om betalning fattas därmed . Gäldenären åläggs då att betala ett visst belopp , vilket också sker. När skuldsanering beviljas bestäms en betalningsplan. Det är då möjligt att avräkna från planen, eftersom gäldenären måste anses ha skött sina åtaganden . Betalningsplanen upphör än vad som hade varit möjligt enligt nuvarande ordning, dvs. Gäldenären kommer i detta fall att betala och , vilket är än . De övriga rättsverkningarna upphör som betalningsplanen. Gäldenärens betalningar enligt vad som har bestämts i 14 a § och i en betalningsplan ska genomföras utan hinder av att beslutet om betal- ning inte har vunnit laga kraft. Betalning ska ske till Kronofogdemyn- digheten, om det inte finns särskilda skäl att betala direkt till borge- nären. Gäldenären ska betala en gång , med undantag för månader som är betalningsfria. Inbetalda medel och ränta ska betala ut till borgenärerna en gång . Utbetalning ska ske först efter det att beslutet om skuldsanering har vunnit laga kraft. Vid beslut om avslag, avvisning eller avskrivning ska inbetalda medel enligt 14 a § återbetalas till gäldenären när beslutet har vunnit laga kraft. Om pågående utmätning har avbrutits i enlighet med 22 § ska i stället inbetalda medel fördelas på de fordringar för vilka utmät- ningen pågick. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om hur gäldenären ska betala och hur inbetalda medel får betalas ut. Övervägandena finns i avsnitt 9.7 och 10.6. Av första styckets första mening framgår att gäldenären ska påbörja sina betalningar utan hinder av att beslutet om betalning har vunnit laga kraft. Detta gäller både beslut enligt 14 a § om betalning under handläggningstiden och beslut om betalning enligt en betalningsplan när skuldsanering har beviljats. Så är fallet även enligt nuvarande ordning, då det i 37 § föreskrivs att ett beslut om skuldsanering får verkställas utan hinder av att det vunnit laga kraft. Bestämmelsen förs nu i stället in som en del av detta lagrum. Bakgrunden är att borgenär- en inte längre ska ha rätt att få betalt i samband med att gäldenären ska betala, utan först en gång . Någon verkställighet kan där- för inte begäras förrän tidigast vid det bestämda utbetalningstill- fället. Dessutom krävs enligt andra stycket att beslutet om betal- ning ska ha vunnit laga kraft. Gäldenären är dock alltså fortfarande skyldig att påbörja sina betalningar och har inte möj- lighet att invänta att beslutet har vunnit laga kraft. Om gäldenären inte gör det kan borgenären begära omprövning och – så snart utbetalning ska ske – även begära verkställighet av skuldsanerings- beslutet (jfr kommentaren till 9 §). I första styckets andra mening anges att gäldenärens betalningar enligt skuldsaneringsförfarandet ska ske till i stället för till borgenärerna, som är fallet. Myndigheten fungerar som en betalningsförmedling, i syfte att förenkla hanteringen kring skuldsaneringsbetalningarna. Det gäller såväl betalningar under hand- läggningen (14 a §) som enligt en betalningsplan. Avsikten är inte att betalningsförmedlingen ska vara ett frivilligt alternativ, och endast om det bedöms finnas särskilda skäl kan gäldenären få möjlighet att betala direkt till borgenärerna i stället. En sådan situation kan typiskt sett vara om gäldenären endast har ett fåtal borgenärer. Det krävs dock att det fattas ett särskilt beslut om detta. Det kan finnas situationer då gäldenären av misstag eller av annat skäl betalar direkt till en borgenär, trots att något beslut inte har fattats om att tillåta detta. En sådan betalning ska trots det inte återgå, utan får anses som ett led i fullgörande av betalningsskyldig- heten. En borgenär som får betalning på detta sätt måste underrätta om detta. Av första stycket tredje meningen framgår att gäldenären ska betala ett visst belopp. Undantaget är , som är betalningsfria månader. Även detta gäller både för betalningar under handläggningen (14 a §) och enligt en betalningsplan. Har inledningsvis beslutats att gäldenären ska betala ett visst belopp, men ansökan om skuldsanering senare avslås upphör givetvis betalnings- skyldigheten. Beloppets storlek – som motsvaras av gäldenärens betalnings- utrymme – anges först i det interimistiska beslutet om betalning som fattas när skuldsanering inleds (14 a §) och därefter i betal- ningsplanen (9 §). I samma stund som beloppet betalas in till förlorar också gäldenären rådigheten över medlen. Detta följer av de bestämmelser som uttömmande reglerar hur inbetalda medel kan hanteras och utbetalas. Det saknas alltså möjlighet att ångra en redan gjord betalning. Enligt vad som framgår av 22 a § får medlen inte heller utmätas. måste löpande kontrollera att gälde- nären genomför sina betalningar enligt vad som anges i betalnings- planen. Sådan kontroll bör lämpligtvis ske åtminstone en gång i kvartalet. Om gäldenären inte betalar eller betalar för litet måste det uppmärksammas. Påminnelse bör gå ut till gäldenären, och bor- genärerna bör i sin tur informeras om att gäldenären brustit i sin betal- ning. Om gäldenären godkänt att dennes budget- och skuldrådgivare ska få ta del av information i ärendet, ska även rådgivaren uppmärk- sammas på misskötsamheten. Genom rätten till partsinsyn har både gäldenär och borgenärer möjlighet att på egen begäran få tillgång till information om betal- ningar har skett i enlighet med betalningsplanen. Av andra stycket framgår att i sin tur ska betala ut inbetalda medel till borgenärerna en gång . Det gäller medel som betalats in både under handläggningen och enligt en betalningsplan. Genom att inbetalda medel efter skuldsanerings- beslutet ska förvaras på ett räntebärande konto ska även betalas ut eventuellt upplupen ränta. Hur och när betalningarna ska ske bestäms i samband med skuldsaneringsbeslutet (se 9 § första stycket 5). Om en betalningsplan har bestämts ska utbetalning ske först efter avdrag för avgift enligt 10 § skuldsaneringsförordningen. Denna avgift anges i betalningsplanen (se 9 § första stycket 4). Första utbetalningen till borgenärerna bör äga rum efter beslutet om skuldsanering, men inte innan detta har vunnit laga kraft. För att kunna få betalt måste borgenären vid sin skuldanmälan (se 15 a §) ha angett till vilket konto som utbetalning ska ske. Borgenären är också skyldig att till anmäla föränd- ringar i detta avseende. Det ankommer alltså inte på myndigheten att ta reda på dessa uppgifter. Har ingen betalningsplan bestämts vid skuldsaneringsbeslutet, utan gäldenären i stället fått ett s.k. nollbeslut, ska medel som eventuellt betalats in betalas ut till borgenärerna som en engångs- betalning. Någon avgift ska i sådant fall inte tas ut. Om gäldenären har betalat in mindre än vad betalningsplanen anger ska utbetalningen till borgenärerna nedsättas med lika stor andel för samtliga betalningsberättigade borgenärer, vilket är i överensstäm- melse med den rådande likabehandlingsprincipen. Däremot ska kost- naden enligt 10 § skuldsaneringsförordningen först täckas helt av inbetalda medel. Tredje stycket anger vad som gäller för inbetalda medel vid beslut om avslag, avvisning eller avskrivning. I första meningen anges huvud- regeln om att dessa ska återbetalas till gäldenären så snart beslutet har vunnit laga kraft. Om gäldenären överklagar finns pengarna kvar för eventuell avräkning om skuldsanering senare beviljas i en högre instans. Av andra meningen framgår att undantag från denna bestämmelse ska ske för det fall inledandebeslutet lett till att pågå- ende utmätning avbrutits i enlighet med 22 §. I så fall ska medlen i stället fördelas på de fordringar för vilka utmätningen pågick. Detta ska ske , dvs. när beslutet har vunnit laga kraft. Bestämmelserna om fördelningen av medel i tredje stycket gäller även för det fall att gäldenären går i konkurs. En ansökan om skuldsanering ska göras skriftligen hos Kronofogde- myndigheten. Ansökan ska vara egenhändigt undertecknad av gäldenären. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om att ansökan får lämnas i form av elektroniskt doku- ment. Med ett elektroniskt dokument avses en upptagning som har gjorts med hjälp av automatiserad databehandling och vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande. I så fall får kravet på egenhändigt undertecknande uppfyllas med elektroniska medel. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med- delar närmare föreskrifter om elektroniska dokument. Paragrafen innehåller regler om ansökans form och var den ska lämnas. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. Lagrummets första och andra stycke har endast ändrats redaktio- nellt. Paragrafen kompletteras med tre nya stycken som behandlar frågan om ett elektroniskt ansökningsförfarande. Huvudregeln är att ansökan ska göras i skriftlig form. Genom det tredje stycket ges dock en möjlighet för regeringen, eller den myndighet som reger- ingen bestämmer, att även meddela förskrifter om att ansökan får lämnas genom ett elektroniskt dokument. Syftet är att möjliggöra även en webbaserad ansökan. Jämför med vad som gällde för ingivande av självdeklarationer och kontrolluppgifter i 4 kap. 3 och 4 §§ i den numera upphävda lagen (2001:1 227) om självdeklaration och kontrolluppgifter samt 3 kap. 3 § förordningen (2001:1244) om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Se även angående ansökan om europeiskt betalningsföreläggande i Ds 2008:2 s. 32 och prop. 2007/08:158 s. 33 f. I fjärde stycket beskrivs närmare vad ett elektroniskt dokument är. Där anges även att ett egenhändigt undertecknande får göras i elektronisk form, dvs. med en elektronisk signatur. Av femte stycket framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska lämna närmare föreskrifter om vad som ska gälla för en elektronisk ansökan. Ansökan ska innehålla uppgifter om 1.gäldenären enligt vad som anges i 33 kap. 1 § första och andra styckena samt uppgift som visar att gäldenären har hemvist i , 2.gäldenärens inkomster, tillgångar och utgifter. 3.gäldenärens totala skuld, 4.gäldenärens skulder till privatpersoner och till näringsidkare som inte bedriver inkassoverksamhet enligt 2 § inkassolagen (1974:182) och inte heller företräds av någon som bedriver sådan verksamhet, med angivande av skuldens storlek, borgenärens namn, adress och telefon, 5.förhållanden som avses i 4 § fjärde stycket och 6.gäldenärens och dennes familjs personliga och ekonomiska för- hållanden som i övrigt är av betydelse för prövning av frågan om skuldsanering ska inledas. Uppgifterna enligt första stycket ska lämnas av gäldenären på heder och samvete. I paragrafen finns de grundläggande reglerna om vad en ansökan om skuldsanering ska innehålla. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. I första stycket räknas upp vad en ansökan måste innehålla enligt sex punkter. Första punkten har ändrats endast redaktionellt. Av andra punkten framgår att gäldenären måste ange sina inkomster, tillgångar och utgifter. Gäldenären har en sådan skyldighet, men rekvisiten har fått en annan placering i lagrummet. Någon innehållsmässig ändring av ansvaret avses inte. De uppgifter som lämnas ska vara sanningsenliga och fullständiga. Dessa uppgifter kommer att ligga till grund för Kronofogdemyndig- hetens senare bedömning av om skuldsanering kan beviljas. Det är viktigt att ansökningsblanketten inte efterfrågar alltför detaljerade uppgifter i detta avseende, utan endast sådan information som är nödvändig för utredningen. I de fall det bedöms finnas skäl till det kan inhämta mer specificerad informa- tion från gäldenären. ska kontrollera att uppgifterna är korrekta, genom att begära in underlag och inhämta information på annat sätt, t.ex. uppgifter i myndighetens egna databaser (se kom- mentaren till 16 §). I tredje och fjärde punkten anges att gäldenären i ansökan även ska uppge dels sin totala skuld dels redovisa sina skulder till privat- personer och till näringsidkare som inte bedriver inkassoverk- samhet enligt 2 § inkassolagen och inte heller företräds av någon som bedriver sådan verksamhet. Ändringen innebär att gäldenärens nuvarande skyldighet att lämna en omfattande redogörelse för sina skuldförhållanden har begränsats väsentligt. Det finns inte något krav på att den totala skuld som ska anges ska vara exakt, utan det är tillräckligt att gäldenären uppskattar ett ungefärligt belopp. Det ligger däremot i den skuldsattes intresse att beloppet ligger så nära verkligheten som möjligt. Risken för att gäldenären inte bedöms uppfylla kravet på kvalificerad insolvens ökar om beloppet är lågt. Om det å andra sidan skulle uppenbaras att gäldenären medvetet uppgett ett alldeles för högt belopp kan det möjligen ge en antydan om att gäldenären inte i tillräcklig mån medverkat till utredningen (4 § fjärde stycket). Oriktiga uppgifter kan också leda till att skuldsaneringen ändras eller upphävs. Det finns även straffrättsliga konsekvenser för oriktiga uppgifter i ansö- kan. Skuldbeloppet ska omfatta samtliga skulder som gäldenären har. Det inbegriper även de skulder som ska redovisas särskilt enligt fjärde punkten. Den mer specificerade skuldredovisningen gäller skulder till borgenärer som inte kan förväntas bevaka kungörelser om skuldsanering i Post- och . Det är här fråga om såväl privatpersoner som mindre näringsidkare; en sådan kan definieras på så sätt att denne inte företräds av ett inkassobolag eller inte själv bedriver inkassoverksamhet. För sådana borgenärer ska i ansökan anges borgenärens namn, skuldens storlek inklusive ränta och kon- taktuppgifter. Om sådana borgenärer inte uppmärksammar en kun- görelse om skuldsanering kan de gå miste om rätt till eventuell betalning i en senare beviljad skuldsanering. Eftersom gäldenären även fortsättningsvis ska lämna utförliga uppgifter om skulder till dessa borgenärer minskar risken för att deras fordringar prekluderas. Det lär inte vålla några bekymmer för gäldenären att avgöra vilka borgenärer som är privatpersoner. Det kan däremot vara svårare att bedöma vilka näringsidkare som inte bedriver inkassoverksamhet enligt 2 § inkassolagen och inte heller företräds av någon som bedriver sådan verksamhet. Avgränsningen innebär att gäldenären inte ska ange skulder till sedvanliga inkassobolag. Om en skuld har överlåtits till ett sådant bolag ska den inte redovisas. Detsamma gäller om ett inkassobolag företräder borgenären som ombud. En skuld till en näringsidkare, där det saknas uppgift om ombud, bör däremot redovisas. I samtliga fall där osäkerhet råder ligger det i gäldenärens intresse att ändå ange skulden ifråga, av samma skäl som det är viktigt att uppgift om totalskuld är så riktig som möjlig. Syftet med denna bestämmelse är främst att skapa en handlingsregel för gäldenären att redovisa fordringar till sådana borgenärer som inte kan förväntas bevaka kungörelser. Om gäldenären i ansökan inte har angett någon gäldenär över- huvudtaget, kan det finnas anledning för att kontakta gäldenären i syfte att ta reda på hur det förhåller sig med eventuella privata borgenärer som typiskt sett inte bevakar Post- och . Det kan i sådana fall bedömas vara skäligt att överväga att föra in kungörelsen även i en ortstidning enligt 15 § andra stycket 1 p. Skulle gäldenären av något skäl inte ange en skuld som ska redovisas finns som sagt en risk för att skulden prekluderas. Så blir fallet om den inte heller anmäls eller i övrigt kommer till kännedom. Det ska understrykas att det är något som kan inträffa redan enligt nuvarande ordning. Det ligger därför även i borge- närernas intressen att utarbeta rutiner för att bevaka kungörelser om skuldsanering. Genom att merparten av skulderna kommer att redovisas först efter att de anmälts, kommer ett inledandebeslut att fattas på ett mer begränsat underlag. måste därför t.ex. göra en uppskattning av upplupen ränta. Myndigheten kan också få vägledning om skulderna genom den redogörelse som gäldenären fortfarande ska lämna för omständigheterna vid skuldernas tillkomst (se femte punkten). Fullständig utredning om gäldenärens skuldsituation kommer att vara tillgänglig först i samband med att borgenärerna anmäler sina fordringar mot gäldenären, efter att Kronofogdemyndig- heten enligt 15 § har kungjort beslut om inledande av skuldsane- ring. Första stycket femte och sjätte punkten har fått en annan placering i lagrummet. Någon betydelsemässig ändring är inte avsedd. Andra stycket har ändrats endast redaktionellt. Om det framgår av ansökan om skuldsanering eller annan tillgänglig utredning att gäldenären inte uppfyller villkoren enligt 4 § eller inte får beviljas skuldsanering på grund av 6 §, ska avslå ansökan. Om det efter inledandebeslutet framkommer att förutsättning- arna för skuldsanering enligt denna lag inte är uppfyllda, ska avslå ansökan. Ansökan får också avslås, om gäldenären inte inställer sig personligen vid ett sammanträde eller om gäldenären i övrigt inte medverkar vid ärendets handlägg- ning. I paragrafen har endast genomförts en redaktionell förändring, då formuleringen beslut enligt 14 § andra stycket om att inleda skuld- sanering har ändrats till det nu vedertagna begreppet inledande- beslut. Någon betydelsemässig ändring är inte avsedd. ska i den utsträckning det behövs inhämta upplysningar om gäldenärens personliga och ekonomiska för- hållanden från andra myndigheter. får också, om det finns särskilda skäl, hålla ett sammanträde enligt 17 § för att avgöra om skuldsanering ska inledas. Om inte enligt 12 § avvisar eller enligt 13 § första stycket avslår en ansökan om skuldsanering, ska myn- digheten fatta ett inledandebeslut. I paragrafen har endast genomförts en redaktionell förändring, då formuleringen om att beslut om skuldsanering skall inledas har ändrats till det nu vedertagna begreppet inledandebeslut. Någon betydelsemässig ändring är inte avsedd. Vid inledandebeslutet ska, för tiden till dess att frågan om skuldsanering slutligt har avgjorts eller annat beslutats, bestämmas ett månatligt belopp som gäldenären ska betala samt när och hur denna betalning ska ske. Beloppet ska bestämmas utifrån vad som föreskrivs i 9 § andra stycket. Paragrafen är ny. Övervägandena finns i avsnitt 9.7. Enligt nuvarande ordning ska gäldenären påbörja sina skuld- saneringsbetalningar först när beslut om skuldsanering fattas. Genom detta lagrum föreslås att gäldenären ska påbörja sina betal- ningar redan från inledandebeslutet och alltså pågå även under handläggningen, fram till dess ärendet avgörs. Vid ett inledande- beslut ska därför alltid bedöma om gälde- nären har något betalningsutrymme. Om så är fallet ska fattas ett interimistiskt beslut om att gäldenären ska påbörja månat- liga betalningar. I beslutet ska beloppets storlek anges och när betalning ska ske. I normalfallet bör anges att första betalning ska ske vid näst- kommande månadsskifte. Gäldenären har ingen möjlighet att vänta till dess beslutet har vunnit laga kraft, utan är skyldig att påbörja sina betalningar direkt. Betalning ska ske till Kronofogdemyndig- heten, som ska agera betalningsförmedling. I överensstämmelse med vad som gäller för en betalningsplan ska månader vara betalningsfria (se 9 a § första stycket). Om gäldenären vid inledandebeslutet i stället bedöms sakna betalningsutrymme, ska i stället besluta att gäldenären inte ska påbörja några betalningar. Visar det sig senare under handläggningen att det trots allt finns betalningsför- måga kan ytterligare beslut om betalning fattas. Beloppets storlek ska bestämmas enligt samma regler som gäller för betalningsutrymmet i övrigt (se 9 § andra stycket). På grund av att utredningsunderlaget kan vara mer begränsat i detta skede av handläggningen bör viss försiktighet iakttas vid bedömningen. Sköter gäldenären sina förpliktelser enligt beslutet om betalning och i övrigt medverkar under skuldsaneringen kan avräkning ske med det antal månader som förflutit från inledandebeslutet (se kommentaren till 9 § fjärde stycket). Hur gäldenären sköter sina betalningar kan även påverka den allmänna skälighetsbedömningen av om skuldsanering ska beviljas enligt 4 § fjärde stycket, eftersom det där föreskrivs att det särskilt ska beaktas de ansträngningar gäldenären har gjort för att fullgöra sina förpliktelser och det sätt på vilket gäldenären har medverkat under handläggningen av ärendet om skuldsanering. Att gäldenären sköter sina betalningar enligt 14 a § innebär att man fullgör sina förpliktelser och medverkar under handläggningen. Vid bedömningen måste hänsyn tas till gäldenärens förutsättningar att påbörja sina betalningar. ska vid inled- andebeslutet informera om vilka skyldigheter gäldenären har. Gäl- denären ska också ha tillgång till en budget- och skuldrådgivare för råd och stöd . Brister i information och stöd måste naturligtvis beaktas vid bedömningen. Hänsyn måste också tas till att det vid beslutet kan ha funnits ett begränsat utrednings- underlag och att det belopp som bestämts kan ha blivit för stort för gäldenären att betala. Beslutet om betalning gäller till dess att frågan om skuldsanering slutligt har avgjorts eller annat beslutats. Det innebär att beslutet om betalning kan ändras under handläggningstidens gång, på begäran av någon av parterna eller ex officio av myndigheten själv.