sou · H1B315 · 2013-03-12 00:00:00 — Nybyrjarstilling for legar- praktisk og pedagogisk oppfølging av nyutdanna legar. (rapport) : Helsedirektoratet. & , M. (2012). Från barnhälsovård till palliativ vård. Ogur, B. , GE., Cox, M. (2007) Continuity as an Organizing Principle for Clinical Education Reform. M.D.N Engl J Med 2007; 356:858-866 February 22, 2007. Hoppe, A. & , A. (2012). Nationell enkät visar kvaliteten i svensk läkarutbildning. 2012;109:9-10. (2001). Läkares prov vid allmäntjänstgöring. Skri- velse samt promemoria. (2003). Studenternas kostnader i samband med hög- skoleutbildning. (2010). Nationell referensram för examina, Hög- skoleverket reg. Universitet och hög- skolor. Genomströmning och resultat på grundnivå och avancerad nivå. Statistiska meddelanden UF 20 . Universitet och hög- skolor. Sökande och antagna till högskoleutbildning på grundnivå och avancerad nivå . Statistiska meddelanden UF 46 . Läkarutbildningen i – hur bra är den? Examination med kvalitet. rap- portserie 2006:45R. Utbildning på vetenskaplig grund. Röster från Fältet. Utvärdering av grundutbildningar i medicin och vård. Utvärderingar av utbildning på forskarnivå inom medicin, vårdvetenskap och farmaci. rapport- serie 2008:12R. rapport- serie 2008:36R. Allvarlig brottslighet som hinder mot att genomgå högskoleutbildning. Kompletterande utbildningar för utländska akade- miker. Universitet & Högskolor. system för kvalitetsutvärdering . rapportserie 2012:15 R. Högskoleutbildningarna och arbetsmarknaden, ett planeringsunderlag /14. (2001). Crossing the quality chasm. A new health system for the 21st century. : ; 2001. Interpellation 2012/13:5, Anf. 17, svar på interpellation om kvalitetsutvärderingssystem för den högre utbildningen. (1994). Läkarutbildningens mål och strategier för kvalitetsutveckling – en inledande studie. (Bergseth, B.) Universi- tetskanslern: . (2012). Regler för AT-examinationen. , P. Perzon, M. Gedeborg, R. , P. , J. (2011). Uniform Evaluation of Clinical Teaching - anInstrument for Specific Feedback and Cross Comparison Between Depart- ments Högre utbildning Vol. 1, Nr. T. Corrigan, J. M. Donaldson, M. (2000). To Err is Human. in , 2000. KOM (2011) 367: . Modernisering av direktivet om erkän- nande av yrkeskvalifikationer. Europeiska kommissionens för- slag till ändring av och rådets direktiv /36/EG. Krupa, C. (2012). Med schools shift focus to team-based care. Online, 19, 2012. , O. (2012). Let me through, Im a Doctor! Professional Socialization in the Transition from Education to Work. Depart- ment of Education, Diss. (2006). Vilka resultat ska grundutbildningen av läkare uppnå? 2006;103:3354-55. (2008). Dags för nationell samsyn kring kraven för läkarlegitimation. , S. , T. , E. et al. (2011). 33: 798-803. , S. Danielsen, N. (2007). Från ämnesbaserad linje till resultatstyrt program. 2007;104:2693-7. , S. , D. (2011). The doctor we are educating for a future global role in health care. Teacher 2011;33:551- 554. , S. , D. (2012). Lifelong quality improvement. Education, 2012;46:11-12. , S. , A. (2007). Livslångt lärande för trygg yrkesroll. , U. , E. , O. , K. (2008). Så förs ämnet stegvis in i läkarutbild- ningen i . 2008;105:909-13. (2008). AT-skrivningar får gott omdöme av AT- läkarna. , J. , S. , L. et al (2012) AT-exami- nation behövs även i en förändrad utbildning. , nr.4, Vol. (2011). Brister i utbildningens kvalitet. Läkartid- ningen 2011;108 (39):1883. Lynöe, N. , M. , D. et al. (2011) Respectful encounters and return to work: empirical study of long-term sick-listed patients experiences of Swedish healthcare. 2011;1:e000246. doi:10.1136/bmjopen-2011-000246. Lövtrup, M. (2012). Många läkarutbildningar bygger på tradition – inte evidens. Maguire, P. Pitcealthly, C. (2002). communication skills and how to acquire them. BMJ group 2002;325:697-700. Mangrio, E. (2011).Epidemiological studies of sociodemographic factors, early life factors, health, and care consumption among small children. , ; vol. : Dept of Clinical Sciences. (2011). Theoretical perspectives in education: past experience and future possibilities. Education 20011:45: 60-68. Teacher Special issue (2011). Training for the future. Medi- cal Teacher 2011;33:8. Teacher Special issue. Te- acher 2011;33:7. (2012). Utvärderingsrapport av pre- kliniska studier vid läkarutbildningar. (2011). Utvärdering av den kli- niska läkarutbildningen . (2012). , Shoshan M, . Examensarbete på läkarutbild- ningen. Handledaren har en central roll för studentens framgång. 2012 (accepterad). Mindre sjukdom och bättre hälsa genom ökad följsamhet till läkemedelsordinationerna. Rapport från Arbetsgruppen för Bättre Läkemedelshantering (), NEPI 2001. , G. , A. , A. , T. , S. (2009). Nytt läkarprogram på KI. Professionen i fokus och forskningsprocessen som pedagogisk grund. 2009;106:2847-55. (2010). Att arbeta som läkare i . (2012). Health at a Glance Europe 2012. Ogur, B. , D. Krupat, E. Bor, D. (2007). The Integrated Clerkship: An innovative Model of Clinical Education. Academic Medicine, Vol. 82, No.4/, 397-404. Palier, B. (2006). Hälso- och sjukvårdens reformer: En internationell jämförelse. Kommuner och Landsting, . Papadakis, MA. (2005). Disciplinary Action by Boards and Prior Behavior in . N Engl J 2005; 353:2673-82. Patientcentered care in . Myndigheten för vårdanalys (2012). Patient-läkarrelationen – Läkekonst på vetenskaplig grund. (red). Patrício, M. , RM. (2010). The Process-A global vi- sion for the future of education. 2010; 32:305-315. 1969/35 Kungl. Maj:ts proposition angående vidareutbildning och fördelning av läkare m.m. 1983/84:179 om lag om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. 1997/98:5 Läkarnas vidareutbildning. 1999/2000:10 Ett reformerat studiestödssystem. 1999/2000:149 Nationell handlingsplan för utveckling av hälso- och sjukvården. 2004/05:111 Förstärkning av studiestödet. 2007/08:110 En förnyad folkhälsopolitik. 2008/09:74 Vårdval i primärvården. 2009/10:139 Fokus på kunskap – kvalitet i den högre utbild- ningen. 2009/10:67 Stärkt ställning för patienten – vårdgaranti, fast vårdkontakt och förnyad medicinsk bedömning. 2012/13:1 Budgetproposition . Regeringens direktiv 2011:96. En förändrad läkarutbildning. Regeringens direktiv 2012:113. Tilläggsdirektiv till Utredningen om stärkt ställning för patienten genom en ny patientlagstiftning. Regeringens direktiv 2012:119 Tilläggsdirektiv till Utredningen om en förändrad läkarutbildning. Regeringsbeslut , U2010/4164, 3546, 3552/UH. Upp- drag om kvalitetsutvärdering av utbildning på grundnivå och avancerad nivå. Regeringsbeslut , S2012/6492/FS. Uppdrag att förbereda och inordna verksamhet med specialistkompetenskurser i Social- styrelsen. Riksdagsskrivelse 2008/09:172, Vårdval i primärvården. Psykiatrin och effektiviteten i det statliga stödet. rapportserie, RiR 2009:10. Resursstyrning i högskolans grundutbildning. Riks- revisionens rapportserie RiR 2009:25. Statliga insatser för akademiker med utländsk utbild- ning. rapportserie RiR 2011:16. Att styra självständiga lärosäten rap- portserie RiR 2012:4 , A. , K. , D. Kuttenkeuler, J. , S. Garmé, K. (2010). Programmål inom den nya utbildnings- strukturen på KTH. (webb: . (2012). HR-strategiska avdelningen, (). Savage, C. (2011). Overcoming Inertia in Education, Navi- gating Change With adaptive Reflection. Wojtczak, A. (2001). Global minimum essential requirements: A road towards competence-oriented edu- cation. 2002 24(2):125-9. SFS 1982:764 Lag om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter m.m. SFS 1982:763 Hälso- och sjukvårdslag. SFS 1992:1434 Högskolelag. SFS 1993:100 Högskoleförordning. SFS 1998:1474 Kommittéförordning. SFS 1998:1518 Förordning om behörighet till vissa anställningar inom hälso- och sjukvården m.m. SFS 1999:1134 Belastningsregisterförordning. SFS 1999:1395 Studiestödslag. SFS 2010:1369 Patientsäkerhetsförordning. SFS 2010:659 Patientsäkerhetslag. , C. , C. Problemet med äldres läkemedel måste tas på allvar. Ökad kunskap och bättre samarbete behövs på alla nivåer. nr 20–21 2012 volym 109. Läkarnas grundutbildning –1977. (2003) I: , N. (red.) med läkaren i fokus (1903–2003). (2010). Den ljusnande framtid är vård. Del- resultat från ; : . (2012). Nationell läkemedelsstrategi Social- departementet: . (2012). Strategi för Jämlik vård, Social- departementet: . (2013). Processerna för att nå arbetsmarknaden inom de reglerade yrkena för personer med utbildning och erfaren- het inom hälso- och sjukvården från tredjeland. (, I.) (2004). – Könsperspektiv på hälso- och sjukvården. (2004). Vem får göra vad inom hälso- och sjukvården och tandvården? (2005). Nationella Handlingsplanen för sjukvården – (2006). God vård-om ledningssystem för kvalitet och patientsäkerhet i hälso-och sjukvården. (2008). Vårdskador inom somatisk slutenvård. Soci- alstyrelsen: . (2009). (2009). Bra kan bli bättre – Hälso- och sjukvårds- rapport i sammandrag. (2009). Nationella indikatorer för God vård- Hälso- och sjukvårdsövergripande indikatorer-Indikatorer i Socialsty- relsens nationella riktlinjer. (2010). Alltjämt ojämlikt – Levnadsförhållanden för vissa personer med funktionsnedsättning. (2011). Lägesrapport för hälso-och sjukvården. Fokus på primärvård. (2011). Den jämlika vårdens väntrum – Läget nu och vägen framåt. (2011). Ojämna villkor för hälsa och vård – Jämlik- hetsperspektiv på hälso- och sjukvården. (2011). Väntetider vid sjukhusbundna akutmottag- ningar. (2011). Äldres Läkemedel – läkarens roll. Social- styrelsen: . (2011). Cancer i – Insjuknande och över- levnad utifrån regional och socioekonomisk indelning. Social- styrelsen: . (2011). Jämförelser mellan landsting. Social- styrelsen: . (2011). Ojämna villkor för hälsa och vård – Jämlik- hetsperspektiv på hälso- och sjukvården. (2012). Din skyldighet att informera och göra patien- ten delaktig. , chefer och personal. Social- styrelsen: . (2012). Fördjupad psykiatriutbildning för AT-läkare – uppföljning av ett försök inom två sjukvårdsregioner med låg till- gång på specialister i psykiatri. (2012). Fördjupad psykiatriutbildning för AT-läkare – uppföljning av ett försök inom två sjukvårdsregioner med låg till- gång på specialister i psykiatri. (2012). Ledningssystem för systematiskt kvalitets- arbete – av föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt kvalitets- arbete. (2012). Nationella riktlinjer för sjukdomsförebyg- gande metoder 2011. Tobaksbruk, riskbruk av alkohol, otillräcklig fysisk aktivitet och ohälsosamma matvanor – stöd för styrning och ledning. (2012). Patientsäkerhetssatsning 2012 – uppföljning och samlad bedömning av utfall. Socialsty- relsen: . (2012). (2012). Ökad kompetens inom geriatrik och geronto- logi – förslag till utformning och genomförande; : . (2012). Tillståndet och utvecklingen i hälso- och sjuk- vård och socialtjänst. (2013). Tillståndet och utvecklingen inom hälso- och sjukvård och socialtjänst. och (2010). Svenska lärdo- mar av . och (2012). Årsrapport, 2012. och Kommuner och Landsting. (2012). Öppna jämförelser av hälso- och sjukvårdens kvalitet och effekti- vitet Jämförelser mellan landsting 2012. betänkande 1997/98:SoU8 Läkares vidareutbild- ning. betänkande 2008/09:SoU9.Vårdval i primärvården SOSFS 1999:5 föreskrifter om allmäntjänstgöring för läkare. SOSFS 2000:6 föreskrifter om särskilt förordnande att utöva läkaryrket för icke legitimerade läkare. SOSFS 2011:9 föreskrifter och allmänna råd om led- ningssystem för systematiskt kvalitetsarbete. SOU 1948:14 Den öppna vården i riket. SOU 2008:7 Världsklass! Åtgärdsplan för den kliniska forskningen. SOU 2013:3 Patientlag. Delbetänkande av patientmaktutredningen. SOU 1967:51 Läkares grundutbildning och vidareutbildning. SOU 1987:53 Kompetensutveckling efter läkarexamen. (LSU 85). SOU 1995:5 Vårdens svåra val. SOU 2004:42 Lärare, forskare och läkare – tre kompetenser i en befattning. SOU 2008:127 Patientens rätt. Några förslag för att stärka patientens ställning. SOU 2009:43 Klinisk forskning – Ett lyft för sjukvården. SOU 2011:26 Studiemedel för gränslös kunskap. SOU 2012:47 Harmoniserat inkomstbegrepp – Möjligheter att använda månadsuppgifter i social- och arbetslöshetsförsäkringarna. Statens psykiatrisatsning 2007–2011 – slutrapport. Statskontoret: 2012. : Hälsofrämjande primärvård – En upp- följning av hälsofrämjande insatser vid sex vårdcentraler. (2011). Mötet mellan patienten och läkaren – erfarenheter hos somaliska flyktingar och läkare under utbildning. Kommuner och Landsting (2006). Hälso- och sjukvårdens reformer: En internationell jämförelse. (Palier, B). Kommuner och Landsting. (2006). Närsjukvård i förändring. Rapport från kommuner och Landsting 2006. Kommuner och Landsting: (2010) Från sjukhussäng till e- hälsa, utvecklingstendenser inom hälso- och sjukvården. Kommuner och Landsting. Kommuner och Landsting (2012). Sammanfattning av resultat från landstingens mätningar av pati- entsäkerhetskultur. Kommuner och Landsting (2012). Skador i vården. Resultat från en nationell mätning med strukturerad journalgranskning januari–. Kommuner och Landsting (2012). Vårdbarometern, Befolkningens attityder till, kunskaper om och förväntningar på hälso- och sjukvården. (2012): En modern akademisk läkarutbild- ning, Rapport. SOU 2013:15 Litteratur och referenslista (2008). (2009) SYLF:s AT-ranking 2009. (2011) SYLF:s AT-ranking 2011. (2012) SYLF:s AT-ranking 2012. Säljö, R. (2005). Lärande i praktiken. Ett sociokulturellt perspektiv. : akademiska förlag: The CanMEDS Physician competency framework. (2005). , JR.(ed.) The Physician of the Future. , Spainen 2009. The Scottish Doctor. (Medicine): Learning outcomes/competences for undergraduate education in Europe. The World Health – Primary Health Care Now . , UK, 2009. ors.asp. U2003/2662/UH Avtal om samverkan och ersättning för läkar- utbildning, medicinsk forskning och utveckling (). Regeringsbeslut , beslutsnummer 15. U2008/306/UH Svar på kommissionens skrivelse av 2008 avseende längden på läkarutbildningen i (MARKT D3/AB/rh D(2007) 18142. U2009/736/UH Svar på kommissionens förfrågan avseende läkarutbildningen i (KOM:s ref. nr 215/08/). U2009/736/UH Svar på kommissionens förfrågan avseende läkarutbildningen i (KOM:s ref. nr 215/08/). U2010/4164, 3546, 3552/UH Uppdrag om kvalitetsutvärdering av utbildning på grundnivå och avancerad nivå. U2011:10/2012/13 Frågor till företrädare för studentorganisationer och SYLF. U2011:10/2012/14 Sammanställning inkomna svar. U2011:10/2012/6 Studiestödets målsättningar och politikens inrikt- ning. Ändrade regler vid förlängd läkarutbildning. Skrivelse från CSN. U2011:10/2013/1 Skrivelse om en ny läkarutbildning. Svar från Europeiska kommissionen. U2011:10/2013/10 Frågor till företrädare för patientorganisa- tionerna. U2011:10/2013/11. U2011:10/2013/6 Diskussionsunderlag inför lärosätesbesök. U2011:10/2013/7 Frågor till landstingens personaldirektörer. U2011:10/2013/8 Frågor till AT-studierektorer. U2011:10/2013/9. Frågor till FoU-ansvariga i landstingen. (2008). Avtal om läkarutbildning och forskning. Slutrapport intern- revisionen. ; Dnr 200-2238-08. (1982) En förnyad läkarutbild- ning: betänkande avgivet av UHÄ:s utredning för översyn för grund- utbildningen av läkare 1982:16 : Univer- sitets- och högskoleämbetet. (2007). students – learning of the consul- tation and the patient-doctor relationship. , M. , RK. , G. , S. (2010). – Patient-centred attitudes among students: gender and work experience in health care make a difference. Teacher 2010;32:e191-8. , M. Lynöe, N. Juth, N. et al. The tip of an iceberg? A cross- sectional study of the general public´s experiences of reporting healthcare complaints in , . 2012; 2:e000489. doi:10.1136/bmjopen-2011-000489. WFME Global standards for quality improvement in educa- tion. (1986) Charter for Health Promtion. ; WHO; 1986. WHO (2008a). Primary Health Care: Now more than ever. The World health report 2008. WHO (2008b). Closing the gap. WHO-WFME (2004). Accreditation of Education Insti- tutions. WHO-WFME Task Force on Accreditation, 2004. , M. Burdick, W. Alofs, L. Burgers, C. Ten , O. (2013). Stages and transitions in education around the world: Clarifying structures and terminology. Teacher 2013, 1–7, . Wooliscroft J O. (2002). student clinical education. In: International Handbook of Research in Education. Newble, DI.(ed.). : Kluwer Academic Publishers, 2002: 365-80. (2004). WMA Resolution on WFME Global Standards for Quality Improvement of Education. Så kan kvaliteten förbättras. (2011). En särskild utredare ska göra en översyn av den svenska läkar- utbildningen och allmäntjänstgöringen som sammantaget leder fram till läkarlegitimation. Utredaren ska analysera de behov av förändringar som finns, bl.a. när det gäller längd och ansvarsfördel- ning, och lämna förslag till förbättringar. Utredaren ska också ana- lysera det framtida kompetensbehovet för läkare och föreslå vilka krav som ska ställas för att få läkarlegitimation. Syftet med översynen är att utbildningen av läkare fram till legitimation ska få en tydlig, samlad uppläggning och bättre stämma överens med vår- dens behov. föreslå en läkarutbildning som är och som inklude- rar både teoretiska och praktiska kunskaper och färdigheter, föreslå vilken kompetens nyutexaminerade läkare ska ha och ta fram en modell för hur kompetensen ska beskrivas, föreslå anpassade krav för att få legitimation som läkare, och utarbeta de författningsförslag som behövs. Uppdraget ska redovisas . Ansvaret för utbildningen av läkare fram till läkarlegitimation är delat mellan staten och landstingen. under statligt huvudmannaskap ansvarar för läkarutbildningen som omfattar studier (330 högskolepoäng) och som avslutas med läkarexamen. Landstingen ansvarar för den därpå följande allmäntjänstgöringen (AT) som minst omfattar . Allmäntjänstgöringen är ett krav för att få legitimation som läkare och därmed få rätt att självständigt utöva läkaryrket. prövar ansökningar om och utfärdar läkarlegiti- mation efter avslutad allmäntjänstgöring och godkänt resultat på det kunskapsprov, det s.k. AT-provet, som följer efter allmän- tjänstgöringen. De universitet som har tillstånd att utfärda läkarexamen ansvarar för att ta fram och anordna AT-proven. Staten finansierar läkarutbildningen vid universiteten genom utbildningsanslagen per helårsstudent och helårsprestation till respektive lärosäte. Staten lämnar också ersättning till vissa lands- ting för medverkan i grundutbildningen av läkare som regleras genom ett avtal mellan svenska staten och vissa landsting om sam- arbete om grundutbildning av läkare, medicinsk forskning och utveckling av hälso- och sjukvården, det s.k. . Den totala ersättning för landstingens medverkan i grundutbildningen av läkare som kan lämnas bestäms av det antal helårs- studenter som regeringen i budgetpropositionen redovisar som ett underlag för beslut om tilldelning av anslags- medel. Berörda lärosäten och landsting träffar lokala som reglerar samarbetet kring läkarutbildning och klinisk forsk- ning. Landstingen är ansvariga för läkares specialiserings-tjänstgöring (ST) genom att anställa läkare på s.k. ST-tjänster i en sådan omfattning att behovet av specialistkompetenta läkare i klinisk verksamhet tillgodoses. föreskriver kraven för att få bevis om specialistkompetens. Ansvarsfördelningen i den svenska läkarutbildningen har inte ändrats då beslutade i enlighet med Kungl. Maj:ts proposition angående vidareutbildning och fördelning av läkare m.m. och delade upp ansvaret för de teoretiska och de prak- tiska delarna av utbildningen (prop. 1969:35, bet. SU 1969:83, rskr. var läkarnas grundutbildning och omfattade både teori och assistenttjänstgöring. bildningen avslutades med s.k. assistenttjänstgöring som var och bestod av praktisk tjänstgöring i medicin och kirurgi samt i ett valfritt ämne. Reformen 1969 innebar att grundutbild- ningen kortades till , huvudsakligen genom att assistenttjänstgöringen lyftes ur grundutbildningen. I stället inför- des allmäntjänstgöringen utöver läkarexamen som krav för legiti- mation som läkare. Behovet av en översyn Läkarutbildningen i håller i ett internationellt perspektiv hög kvalitet men har frågor väckts om bl.a. utbild- ningens längd och om det delade ansvaret för utbildning och all- mäntjänstgöring som sammantaget leder fram till legitimation. Europeiska kommissionen har i en informell skrivelse (U2009/736/UH) ifrågasatt om den svenska läkarutbildningen är tillräckligt lång för att uppfylla kraven i det s.k. yrkeskvalifika- tionsdirektivet (och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkes- kvalifikationer). har i svar till Europeiska kommissionen redogjort för det svenska systemet och svarat att uppfyller direktivets krav när det gäller läkarutbildningens omfattning. Direktivet ska omförhandlas , och pågår en översyn av direktivet. För att underlätta den fria rörligheten för läkare inom EU/EES-området erkänns examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis automatiskt och ömsesidigt i medlems- staterna. För läkare innehåller nämnda direktiv bl.a. krav på den medicinska grundutbildningens omfattning samt krav på vilka kun- skaper och färdigheter grundutbildningen för läkare ska garantera att personen i fråga har förvärvat. Enligt direktivet krävs att den medicinska grundutbildningen omfattar studier eller 5 500 timmars teoretisk och praktisk undervisning vid universitet eller under tillsyn av ett universitet. har i sin rapport och effektiviteten i det statliga stödet (RiR 2009:10) rekommenderat regeringen att ta initiativ till en översyn av hela läkarutbildningens organisation och finansiering för att skapa ökad tydlighet i ansvarsförhållanden, dimensionering, styrning och uppföljning. Enligt är ansvaret för läkarutbildningen, allmäntjänstgöringen och specialise- ringstjänstgöringen som delas mellan staten och landstingen oklart Staten har ett otydligt inflytande, landstingen en motsägelsefull roll och den långsiktiga dimensioneringen brister. Den svenska läkarutbildningen anses hålla hög kvalitet. De höga kraven för att få legitimation ger god kompetens att arbeta själv- ständigt i vården. Det finns många fördelar med den svenska all- mäntjänstgöringen. Genom de krav som ställs på tjänstgöring vid olika typer av kliniker får de blivande läkarna värdefulla färdigheter och erfarenheter från verksamheter som de annars inte hade fått möjlighet att arbeta inom. En viktig fördel som ofta framhålls är att de nylegitimerade läkarna genom sin omfattande praktiska erfaren- het snabbt kan fungera självständigt i vården. Ytterligare något som framhålls som en fördel med allmäntjänstgöringen är att det underlättar landstingens rekrytering av läkare. Det finns dock ett antal frågeställningar när det gäller allmäntjänstgöringen som bör utredas inom ramen för en översyn av läkarutbildningen. har i promemorian Läkares prov vid allmän- tjänstgöring (U2001/4931/UH) påtalat brister i fråga om rättssä- kerheten i samband med AT-proven. Eftersom den som avlägger AT-prov är antagen som student, omfattas personen inte av de bestämmelser som finns på högskoleområdet till skydd för studenters rättigheter. Det har även påtalats att nationella ansvar för kvalitetsgranskning av högre utbildning omfattar utbildningen fram till läkarexamen, men att allmäntjänst-göringen som är en anställ- ning i inte omfattas av någon kontinuerlig kvalitetsut- värdering. Systemet med allmäntjänstgöring efter avlagd läkarexamen medför att utbildningstiden fram till legitimation är (utbildning och allmäntjänstgöring). Vidare finns det i praktiken ofta en väntetid mellan läkarexamen och påbörjandet av allmän-tjänstgöringen. Jämfört med många andra länder har en totalt sett fram till legitimation. Uppdraget att föreslå en samlad läkarutbildning Utbildningens innehåll och struktur Mot bakgrund av de problem som det har redogjorts för finns det skäl att göra en översyn av den svenska utbildningen av läkare fram till läkarlegitimation, dvs.