sou · H1B372 · 2013-10-09 00:00:00 — Bestämmelsen gynnar både gäldenär och borgenärer (se avsnitt 9.7.4). Som ett alternativ till att förkorta betalningsplanens längd före- slår vi att gäldenären ska ha rätt till två betalningsfria månader . Vi bedömer att åtgärden är angelägen för att fler gäldenärer ska se skuldsanering som ett alternativ till att fortsätta med löneutmät- ning. Det ger gäldenären dessutom bättre förutsättningar att klara av att genomföra en betalningsplan. Vi har övervägt men inte ansett det vara lämpligt att de betalningsfria månaderna ska påverka stor- leken på den buffert som används för att bestämma gäldenärens betalningsutrymme. För att systemet ska vara enkelt att överblicka ska de betalningsfria månaderna alltid infalla (se avsnitt 9.7.5). Gäldenärens skuldsaneringsbetalningar ska underlättas Betalningsplanen upplevs av många som svår att förstå och hantera, främst för att den inte sällan innehåller ett stort antal betalningar till olika borgenärer . Vi föreslår att gäldenärens månat- liga skuldsaneringsbetalningar i stället ska hanteras inom ramen för en betalningsförmedling, med årliga utbetalningar till borgenärerna. Åtgärden bedömer vi vara betydelsefull för att få fler gäldenärer att ansöka, men också för att öka antalet som klarar av att genomföra en betalningsplan (se avsnitt 10.6.1–10.6.2). Ett alternativ till en betalningsförmedling hade varit att undanta betalningar under ett visst belopp från rätten till utdelning. En annan lösning skulle kunna vara att gäldenären i stället betalar till borgenärernas ombud. Inte något av dessa alternativ har emellertid bedömts bidra till tillräckliga effektivitetsvinster (se avsnitt 10.6.2). Vi föreslår att ska agera som betal- ningsförmedlande organ. I detta sammanhang har vi övervägt både ett privat och ett offentligt alternativ. Främst med hänsyn till för- troendet för institutet har vi bedömt att ett offentligt alternativ är att föredra. I jämförelse med andra myndigheter har Kronofogde- myndigheten framstått som den mest lämpade för uppdraget. Regleringen kring myndighetens databaser ska ändras, så att det blir möjligt att i skuldsaneringsdatabasen även hantera uppgifter om gäldenärens skuldsaneringsbetalningar (se avsnitt 10.6.3). I betalningsplanen ska anges att gäldenären ska betala ett visst månatligt belopp till ett konto hos . När gäldenären har betalat förlorar denne rådigheten över medlen. Inbetalda medel ska inte kunna utmätas och de ska utbetalas till borgenärerna en gång , tillsammans med ränta. Den första utbetalningen enligt betalningsplanen ska ske först sedan skuld- saneringsbeslutet har vunnit laga kraft. Utan nu nämnda bestäm- melser som begränsar hur inbetalda medel får hanteras, skulle pengarna t.ex. kunna utmätas för andra skulder än de som omfattas av skuldsaneringen. Det skulle motverka skuldsaneringens syfte och riskera att skuldsaneringen inte kan genomföras (se avsnitt 10.6.4–10.6.5). I betalningsplanen ska förbehållas medel för betalning av den årliga avgift som ska ta ut för förmed- lingsverksamheten. Avgiften, som är nödvändig för att finansiera verksamheten, ska tas ut innan betalning till borgenärerna kan ske (se avsnitt 10.6.5). Möjligheten att få skuldsanering en andra gång Vi föreslår att det inte längre ska vara något hinder för att få skuld- sanering om man tidigare blivit beviljad skuldsanering, men miss- lyckats och beslutet upphävts. Vi bedömer att utan en sådan åtgärd kommer vissa gäldenärer att avhålla sig ifrån att ansöka, av rädsla för att de ska misslyckas. Däremot anser vi att gäldenärer som tidigare genomfört en skuldsanering och blivit helt skuldfria, inte ska ges samma möjligheter till en andra chans. För dessa gäldenärer bör förutsättningarna fortsatt vara begränsade till om det bedöms finnas synnerliga skäl för en andra chans (se avsnitt 11.6). Budget- och skuldrådgivarnas stöd till gäldenären Budget- och skuldrådgivningen utgör en central del av skuld- saneringsförfarandet. Det är viktigt att rådgivningen är inriktad på att hjälpa så många gäldenärer som möjligt att ansöka om skuldsane- ring och att den även kan erbjuda ett aktivt stöd under skuldsane- ringen. Vi föreslår att kommunernas ansvar för budget- och skuld- rådgivningen förtydligas. Det ska betonas att skyldigheten även gäller under skuldsaneringsförfarandet till dess att skuldsaneringen är helt avslutad. På så sätt framgår att fokus på rådgivningen inte ska ligga enbart före ansökan, vilket vi förväntar oss bidrar till att gäldenärer snabbare kan komma i fråga för skuldsanering. Ändringen är också nödvändig för att alla gäldenärer ska få tillräckligt stöd under hela skuldsaneringen, oavsett om någon betalningsplan har bestämts eller ej (se avsnitt 12.5). 14.1Vilka berörs av förslagen? Utredningens förslag påverkar i första hand gäldenärer och borgenärer som på olika sätt kommer i kontakt med skuldsaneringsinstitutet. Även gäldenärernas familjer och inte minst deras barn kan i vissa delar beröras av lagändringarna. Borgenärerna utgörs av privatpersoner, företag och organisa- tioner. Även det allmänna som stat, kommun och landsting samt övriga offentliga organ kan vara borgenärer. Förslagen kan också få betydelse för andra aktörer som i sin verksamhet kommer i kontakt med skuldsatta, t.ex. olika vård- givare, kuratorer, diakoner och förvaltare. När det gäller de offentliga finanserna kan förslagen förväntas påverka främst och i viss mån också Kon- sumentverket. Kommunernas budget- och skuldrådgivning berörs av förslagen, men även andra offentliga aktörer som på olika sätt kommer i kontakt med skuldsatta. Stat, kommun, landsting och andra offentliga organ påverkas också när de befinner sig i borge- närsrollen. domstolar kan också i viss mån beröras av den nya reglering som föreslås. 14.2Samhällsekonomiska konsekvenser och konsekvenser för de offentliga finanserna Bedömning: Förslagen kommer totalt sett att få en positiv sam- hällsekonomisk effekt genom att de kan förväntas minska anta- let evighetsgäldenärer. De kostnader som överskuldsättningen medför kommer i sin tur att minska. Förslagen medför både engångsvisa kostnader och årliga kost- nadsökningar för och Konsument- verket. Domstolar kan komma att påverkas endast margi- nellt. Kommunernas kostnader beräknas inte öka till följd av utredningens förslag och någon ekonomisk påverkan förväntas inte heller för andra offentliga aktörer. 14.2.1Antalet evighetsgäldenärer förväntas minska Utredningens huvudsakliga uppdrag är att föreslå åtgärder som förbättrar möjligheterna för dem som har rätt till skuldsanering att också få det. Vi har bedömt att det är nödvändigt att vidta ett antal olika åtgärder för att fler gäldenärer ska komma ifråga för skuld- saneringsinstitutet. De förslag vi lämnar förväntar vi oss samman- taget ska innebära en positiv inverkan på antalet evighetsgäldenärer som ansöker och klarar av att genomföra en skuldsanering. ansökte 9 068 personer om skuldsanering. avslutades 7 520 skuldsaneringsärenden, och i 4 637 av dessa beviljades skuldsanering.1 I det projekt som Kronofogdemyn- digheten genomfört för att i de egna databaserna identifiera gälde- närer som kan komma i fråga för skuldsanering kunde konstateras att cirka 25 000 skuldsatta uppfyllde de kriterier som uppställdes (se avsnitt 4.3.2). Metoden kan emellertid inte identifiera alla evig- hetsgäldenärer som finns i myndighetens register. Det finns dess- utom gäldenärer som överhuvudtaget inte är registrerade hos , men ändå är så skuldsatta att de upp- fyller skuldsaneringslagens krav. Hur många det kan röra sig om går inte att fastställa, men det är inte orimligt att anta att det finns lika många evighetsgäldenärer som inte kan nås med Kronofogde- myndighetens identifieringsmetod. Det skulle därför vara fråga om ungefär 50 000 stycken utöver de gäldenärer som beviljas skuldsanering. som våra förslag underlättar för gäldenärer att ansöka och genomföra en skuldsanering, finns det alltid skuldsatta som av olika skäl ändå inte kommer att ansöka. Vissa vill undvika det av lojalitetsskäl mot t.ex. borgensmän. Andra kan ha skaffat sig obeskat- tade inkomster och önskar sig därför inte någon närmare granskning av sin ekonomi. Missbruk och sjukdom kan för några utgöra oöver- stigliga hinder för att ansöka. Ett inte orimligt antagande är att det 1 Se årsredovisning 2012, s. 28. ändå bör vara möjligt att åtminstone hälften av evighetsgälde- närerna kan förmås att ansöka till följd av nu föreslagna åtgärder, dvs. 25 000 stycken. Statistiken visar att många av de överskuldsatta har haft eko- nomiska problem . De skuldsatta vi hoppas nå med nu föreslagna åtgärder utgörs av en grupp som ackumulerats . Utgår man från att dessa kan ansöka och beviljas skuld- sanering , blir det under dessa år en ökning med 5 000 skuldsaneringar . Därefter kan förväntas ett visst tillskott , men sannolikt inte mer än 1 500 fler än vad som beviljas skuldsanering. Enligt beräkning kan en överskuldsatt per- son förväntas kosta samhället i form av finansiella kostnader, förlorade produktionsvärden och andra välfärdskostnader.2 Om 5 000 fler gäldenärer än blir ekonomiskt rehabiliterade skulle det, utifrån dessa siffror, innebära en besparing för det allmänna med . Totalt blir besparingen . Om antalet skuldsaneringar därefter blir 1 500 fler än nuvarande antal, skulle besparingen sedan uppgå till . En annan utgångspunkt kan vara beräk- ning att överskuldsättningen bland 400 000 gäldenärer orsakar sam- hället kostnader för sjukvård och produktionsbortfall med 30–. Det motsvarar en kostnad per gäldenär med . En minskning av 5 000 evighets- gäldenärer , skulle utifrån dessa siffror ge en besparing om , totalt . Om nivån sedan ligger på 1 500 fler skuld- saneringar , skulle det medföra en årlig besparing om cirka 112,5 miljoner. Det måste betonas att de bedömningar som gjorts av vad över- skuldsättningen kostar samhället inte är annat än uppskattningar och att de inrymmer ett stort mått av osäkerhet. Dessutom kan inte förväntas att samtliga kostnader upphör för alla de gäldenärer som blivit ekonomiskt rehabiliterade. Den enskilde kan t.ex. fort- farande vara sjukskriven eller arbetslös en efter skuldbefrielsen. Ett stort mått av försiktighet är därför nöd- vändigt vid värderingen av åtgärdernas genomslag. 2 Se 2011:11, Budgetrådgivning – en kortsiktig kost- nad eller en lönsam social investering, s. 23. hällsekonomisk besparing om och därefter framstår inte som helt osannolik till följd av nu föreslagna åtgärder. är den myndighet som främst kommer att beröras av utredningens förslag och det kommer att bli fråga om ökade kostnader i vissa avseenden. Den förväntade ökningen av antalet skuldsaneringsärenden kommer att utgöra den största påverkan för kostnaderna. inkom 9 068 ansökningar om skuldsanering till myn- digheten. Om 25 000 extra skuldsaneringar förväntas bli beviljade , kan förväntas ett årligt tillskott om åtminstone 5 000 ansökningar . Om det efter denna fem- årsperiod kommer att vara fråga om 1 500 fler skuldsaneringar , kan också antas att ansökningarna kommer att vara minst lika många. Ett ökat antal skuldsaneringar skulle i sin tur kunna bidra till fler ansökningar om omprövning, vilka för uppgick till 2 842 stycken.3 Det är alltså av totalt inkomna ärenden till skuldsaneringsenheten. Här bör man emellertid beakta att många omprövningar är orsakade av att gäldenären inte följt betal- ningsplanen. Det beror inte så sällan på att han eller hon inte har haft klart för sig till vem betalning ska ske och det hänger i flertalet fall ihop med oklarheter kopplade till just den snåriga betalningen av olika månatliga belopp till många borgenärer. Med hänsyn till vårt förslag om en betalningsförmedling bedömer vi därför att antalet omprövningar ändå inte kommer att öka, trots ett större antal skuldsaneringar. uppgick myndighetens kostnader för skuldsanerings- verksamheten till drygt 109 miljoner kronor.4 Utslaget på totalt antal ansökningar om skuldsanering och omprövning innebär det en styckkostnad på per ansökan. En årlig ökning med 5 000 ansökningar innebär en årlig kost- nadsökning med – totalt knappt 229 3Se årsredovisning 2012, s. 28. 4Se årsredovisning 2012, s. 52. Om antalet ansökningar därefter ligger på 1 500 fler än nuvarande nivå, leder det till en merkostnad om . är enligt skuldsaneringslagen skyldig att kungöra sina beslut om att inleda skuldsanering och bevilja skuld- sanering (se 15 § och 21 § andra stycket). Myndighetens kostnad för sådana kungörelser uppgick enligt uppgift till . Ett ökat antal skuldsaneringar kommer att bidra till ett behov av fler kungörelser. Dessutom kan andelen inledande- beslut förväntas att öka något, vilket innebär ännu fler kungörelser. Ökningen beror på att inledandebeslut kommer att fattas på ett något mer begränsat underlag än tidigare, till följd av att merparten av skuldredovisningen med vårt förslag kommer in först efter inledandebeslutet. I vilken utsträckning andelen inledandebeslut kommer att öka går inte att förutsäga. Ett antagande kan vara att det rör sig om ytterligare 200 inledandebeslut , där skuldsane- ring inte kommer att beviljas. Den ökade andelen inledandebeslut tillsammans med 5 000 fler skuldsaneringar leder till omkring 10 200 fler kungörelser efter föreslagna åtgärder har genomförts. Utifrån antagandet antalet skuldsaneringar därefter kommer att ligga på en nivå om 1 500 fler än , kommer kungörelserna efter femårsperioden vara 3 200 fler. Detta leder till en uppskattad mer- kostnad om eller totalt för femårsperioden. Därefter är ökningen årligen.5 Därtill kan vi räkna med något fler kungörelser i ortstidningar i de fall det finns anledning anta att gäldenären i sin ansökan missat att ta med någon borgenär som är privatperson eller mindre företagare, vilka inte kan förväntas bevaka kungjorda inledandebeslut i Post- och . 5 Utifrån ett antagande om att varje kungörelse kostar . har gjort en uppskattning av kostnaden för att utveckla en tjänst för en betalningsförmedling. Bedöm- ningen utgår från att myndighetens nuvarande lösning för medels- hantering används och att datastödet (Fenix) levererar en elek- tronisk betalningsplan. Kostnaden för att utveckla förmedlings- tjänsten, inklusive kravställningsarbete, förväntas till . Den årliga driften av tjänsten beräknas sedan uppgå till . Enligt förslaget ska få ta ut en avgift för förmedlingsverksamheten med . Föreslagna åtgärder kan förväntas innebära dels att ytterligare 25 000 gäldenärer beviljas skuldsanering , dels att antalet skuldsaneringar därefter kommer att ligga på en nivå som är 1 500 fler än . av alla gäldenärer som beviljas skuldsanering får en betalningsplan, och det är endast dessa som ska betala en avgift för betalningsförmedlingen. Det kommer att innebära i gen- omsnitt ungefär 20 000 pågående skuldsaneringar där gäldenären har en betalningsplan (jfr uträkning i avsnitt 10.3). Som framgår av kapitel 13 kommer betalningsförmedlingen att användas endast på skuldsaneringar som beviljas och därefter. Beräknat på dessa förutsättningar kommer en avgift om att innebära en ungefärlig intäkt för Kronofogdemyndighet- en om . Förslaget om att , tillsammans med Kon- sumentverket, ska genomföra informationsinsatser riktade till både allmänheten och professionella aktörer kommer också att innebära kostnader. Ett informationsmaterial ska utarbetas och information ska spridas genom olika kanaler, t.ex. genom media och direkt- utskick till professionella aktörer. Det bör vara fråga om en återkom- mande information som lämnas. Omfattningen av informations- insatsen påverkar givetvis kostnaden för densamma. Vår bedömning är att kostnaden för att ta fram ett informationsmaterial kan uppskattas till . En utökad informationsinsats kan därutöver inne- bära en kostnad om . Båda kostnaderna bör och dela på. När en informationsportal tidigare föreslogs (se avsnitt 6.3.2) beräknades kostnaden uppgå till 7–. Det var då fråga om en mer omfångsrik lösning än vad som föreslås, med bl.a. möjlighet för gäldenären att hantera sin skuldförteckning. har en interaktiv webbplats av ett liknande slag som beskrivs. Utifrån egna erfarenheter har uppskattat att en ren informationsportal utan interaktiva tjänster skulle kosta att utveckla, med ett tillägg om fem miljoner för varje interaktiv e-tjänst. Utifrån dessa beräk- ningar bedömer vi att den portal som föreslås skulle medföra en engångskostnad om , vilket innefattar även en möjlighet till elektronisk ansökningsblankett. Den årliga driftskost- naden kan förväntas uppgå till . Samtliga kostnader bör dela lika med . I sammanhanget ska beaktas att portalen kan bidra till minskade kost- nader för till följd av färre förfrågningar och bättre underbyggda ansökningar. En elektronisk ansökan kan i sin tur leda till en effektivare och mer flexibel användning av upp- gifter inom myndigheten, vilket i sin tur medför ekonomiska besparingar. Utredningen föreslår även förstärkt utbildning av professionella aktörer. En ökad årlig kostnad om kan förväntas, om professionella aktörer ska kunna erbjudas tillräcklig utbildning och regelbunden fortbildning på området. Även denna kostnad bör delas lika mellan och , som gemensamt ansvariga för utbildningen. ska enligt förslagen även vara skyldig att informera sina gäldenärer om möjligheten till skuldsanering. Det bör genomföras på det sätt som föreslås i myndighetens projekt för att identifiera skuldsaneringsgäldenärer (se avsnitt 4.3.2). För att nå ut till dessa gäldenärer uppstår kostnader för porto, arbete för att leta kontaktuppgifter till gäldenärer, hantera utskick och samtal med gäldenärer. Kostnaden för detta kan uppskattas till . måste beaktas att belastningen för verkställighetens verksamhet kommer att minska till följd av att antalet gäldenärer som finns i systemen kommer att minska. Någon uppskattning av vilka besparingar detta kan komma att medföra har inte varit möjlig att göra. Ändrade regler för hantering av skuldsaneringsärenden Förslaget om att ska förstärka sin kon- troll av gäldenärens uppgifter i ansökan kan komma att bidra till viss ökad arbetsbelastning för myndighetens handläggare. Sam- tidigt kommer arbetet med att kontrollera gäldenärens skuldredo- visning att minska, eftersom majoriteten av skulderna kommer att redovisas av borgenärerna när de anmäler sina fordringar. har uppskattat kostnaden för att bygga om datastödet Fenix till följd av utredningens förslag till . De bestämmelser som föreslås kommer även att innebära visst behov av internutbildning. Detta kan förväntas innebära en engångs- kostnad för myndigheten om . Sammanfattningsvis kan utredningens förslag för Kronofogde- myndighetens del leda till en engångskostnad om drygt 252 miljo- ner kronor och därefter en årlig merkostnad om . kostnader för insatser i syfte att öka kunskapen hos konsumentvägledare, budget- och skuldrådgivare samt hos företrädare för relevanta frivilligorganisationer uppgick till drygt 17,4 miljoner kronor.6 Utredningens förslag om att tillsammans med bör arbeta för att öka kunskapen om skuld- sanering i samhället kommer att innebära en kostnad för myndig- heten. Som redovisats under avsnitt 14.4.2 förväntas engångskost- naderna för utveckling av informationsmaterial uppgå till sam- manlagt och årlig informationsinsats (till allmän- heten och professionella aktörer) förväntas kosta . Merkostnaden för utbildning av professionella aktörer har bedömts till . Kostnaden för att utveckla en informations- 6 Se årsredovisning 2012, s. 39. portal har uppskattats till och den årliga driften av densamma till . Kostnaderna för samtliga insat- ser bör delas lika mellan myndigheterna. Detta innebär för Kon- sumentverket en engångskostnad om och en årlig merkostnad om . De nya reglerna kommer, liksom övrig lagstiftning, att behöva beaktas när skuldsaneringsärenden överklagas till domstol. Beslutet om gäldenärens betalningar från inledandebeslutet kommer enligt för- slaget att kunna överklagas, vilket i sig kan innebära viss ärende- tillströmning. Hanteringen av sådana interimistiska beslut för- väntas dock främst hanteras genom förnyad prövning hos Krono- fogdemyndigheten, varför effekten för domstolsväsendet bör bli högst begränsad. Ett ökat antal skuldsaneringsärenden kan också medföra något fler överklaganden i övrigt. Sammantaget förväntar vi oss emellertid inte att förslagen kommer att leda till mer än marginella kostnadsökningar för domstolar. Vårt förslag angående kommunernas budget- och skuldrådgivning syftar till att ytterligare förtydliga behovet av stöd under hela skuldsaneringen, vilket är något som betonades redan vid reform. Det kan ändå för många kommuner innebära en annan inriktning på rådgivningsverksamheten än den har . Vi anser att fler gäldenärer bör få hjälp att ansöka om skuldsanering och att rådgivningsverksamheten till största delen bör förläggas till tiden efter en ansökan. Gäldenärerna ska erbjudas ett regelbundet stöd under skuldsaneringsförfarandet och till dess en beviljad skuld- sanering är helt avslutad, även för gäldenärer utan betalningsplan. Budget- och skuldrådgivarnas arbete kan genom vårt förslag bli mer omfattande i vissa avseenden. Om fler gäldenärer ansöker om skuldsanering, blir det också fler som har behov av hjälp under för- farandet. Det totala behovet av stöd under skuldsaneringen lär rimligen också öka om fler gäldenärer beviljas skuldsanering. Med beaktande av vårt förslag om att skulderna inte längre behöver redovisas lika utförligt i ansökan, kan förväntas att behovet av hjälp med att reda ut gäldenärens skuldsituation kommer att minska betydligt. Många gäldenärer kommer genom det förenklade ansökningsförfarandet att kunna ansöka själva. Behovet av hjälp med betalningar enligt en betalningsplan kommer också att minska, till följd av vårt förslag om en betalningsförmedling. Budget- och skuldrådgivarnas sammanlagda arbetstid har bedömts motsvara 230 årsarbetskrafter. Med en medianlön på medför detta en total årskostnad för kommunerna om drygt 135 miljoner.7 Det innebär i sin tur en timkostnad om 367 kronor.8 Varje rådgivningsärende tar i snitt (se avsnitt 12.3), vilket enligt denna uträkning innebär en kostnad om per ansökan. är budget- och skuldråd- givarna delaktiga i drygt sju av tio ansökningar om skuldsanering. Om vi antar att så även fortsättningsvis är fallet skulle en ökning av antalet skuldsaneringar inledningsvis med 5 000 innebära att råd- givarna skulle få arbeta med ytterligare 3 500 gäldenärer . Ökningen skulle därefter bli 1 050 gäldenärer. Det skulle inledningsvis innebära en merkostnad för kommunerna med och därefter . De kommuner som inte erbjuder någon rådgivning och kommuner med långa väntetider kommer naturligt att orsakas högre kostnader för att uppfylla skuldsaneringslagens krav. En sådan kost- nadsökning kan dock inte tillskrivas nu lämnade förslag, då kravet på rådgivning inte är nytt. Alltsedan 2006 års lag genomfördes har betonats att kravet gäller under hela skuldsaneringsförfarandet och för en betalningsplan. Det förhållandet att även gäldenärer utan betalningsplan ska ha rätt till rådgivning under skuldsaneringen bör i sammanhanget inte innebära någon egentlig kostnadsökning. Om budget- och skuldrådgivningen ska vara effektiv krävs att den är personalmässigt dimensionerad för att svara upp mot detta behov. Det krävs också att rådgivarna ges utrymme till fortbildning och erfarenhetsutbyte. Detta kan medföra att vissa kommuner behöver förstärka resurserna för sin rådgivningsverksamhet. Inte heller i detta avseende kommer emellertid skuldsaneringslagens krav att förändras genom våra förslag. 7Räknat på en månadslön med overheadkostnad om och lönekostnadspåslag om 8Med utgångspunkt i att en årsarbetskraft är och det totala antalet arbetstimmar således uppgår till 368 000. Med utgångspunkt i beräkning kostar varje överskuldsatt person kommunerna per år.9 Därför kan 25 000 överskuldsatta individer uppskattas kosta kommunerna . I detta perspektiv är kostnaden för rådgivning försumbar.