sou · H1B337 · 2013-05-30 00:00:00 — Tillsam- mans med de informativa rubrikerna ger de läsaren en god över- blick över texten. Rekommendation: Se till att rubrikerna har en tydlig och kon- sekvent nivåindelning, lika för alla. Formulera rubriker som svarar mot innehållet. Gör rubrikerna så informativa som möjligt. Lägg gärna in ett verb. Logiska samband men otydliga hänvisningar Med hjälp av stycken och samband får läsaren hjälp att följa med i textens resonemang. Därför är det viktigt att skribenten utnyttjar möjligheten att på det här sättet lotsa läsaren igenom texten. Styck- ena bör ta upp en tankegång i taget och inte vara för långa. Sam- banden bör visa hur stycken och meningar hänger ihop. Syftningar och hänvisningar måste vara tydliga. Styckena är korta och logiska Alla beslut innehåller logiska stycken med en tankegång per stycke. Ofta är styckena relativt korta, vilket underlättar läsningen. De texter som kombinerar korta logiska stycken med tydliga underrubriker underlättar läsningen väsentligt. Här är ett exempel: Inom asylrätten är det en grundläggande princip att den asylsökande ska göra sitt skyddsbehov sannolikt. För att asylskälen ska kunna be- dömas måste först prövas om den sökande har kunnat göra uppgift- erna om sin identitet och sitt medborgarskap eller hemland sannolika, bl.a. för att det ska kunna fastställas mot vilket eller vilka länder som ansökan ska prövas (jfr MIG 2007:12). konstaterar att du inte inkommit med några identi- tetshandlingar och du kan därför inte anses ha styrkt din identitet. Du är född och uppvuxen i byn Z i distriktet J i provinsen , . lämnade du och tog dig till där du levde illegalt under innan du på- började din resa mot . Mot bakgrund av din berättelse som hel- het samt vad som i övrigt framkommit under utredningen av ditt ärende finner att du gjort sannolikt att du kommer från provinsen i . Eftersom du inte har tillstånd att vistas i finner att dina asylskäl enbart ska prövas mot de aktuella förhållandena i provinsen i . I några beslut finns exempel på långa stycken som blir svårlästa eftersom texten inte är indelad i lagom stora tankesjok. Här är ett exempel där stycket sträcker sig över en hel sida: Du har uppgett i huvudsak följande. För att utveckla din handels- rörelse ville du sälja en bit mark som du ägde. När du besökte din mark i samband därmed var två bönder i färd med att odla vindruvor på marken. De uppgav på din fråga varför de använde din mark, att marken tillhörde mullah O. Du kontaktade mullah O och förklarade att det var du som ägde den och när du uppgav var du kom från antog mullah O att du var hazar och shiamuslim och slängde ut dig från bostaden. Du samlade de äldre i byn och gick åter till mullah O med en ägande- handling och ett vittne på att du ägde marken. Mullah O blev van- sinnig och uppgav att även han hade papper om att han ägde marken. Han hotade att döda dig. Du blev mycket orolig och ledsen. Du berättade för din affärsgranne A om din situation och med hans hjälp kom du i kontakt med befälhavaren . Du körde till marken med A A och ytterligare tre soldater. När bönderna insåg att det var en befälhavare som krävde att de lämnade marken gick de därifrån. S A uppgav att du skulle betala Mullah O [sic!] för de utgifter han haft samt att du skulle anställa bönderna. Du anställde bönderna men dagen efter ringde de och uppgav att de hotats och misshandlats på grund av anställningen och att de inte ville arbeta för dig. Vidare hade fyra män kommit och misshandlat din betjänt och frågat efter dig när du varit borta. Männen hotade din betjänt att du aldrig mer skulle gå på mullah O:s marker [sic!] och sluta upp med det som du höll på med. Du åkte med din familj till din frus bror. Du tog kontakt med S A, som ville ha adressen till mullah O. Därefter reste du till i ditt arbete och skickade iväg din chaufför med varor till . I hotades och frihetsberövades H av två män. Männen frågade efter dig. De sade också till H att han skulle meddela dig att de kommer att hitta dig och döda dig. Dagen därpå ringde en vän till dig, M. Han frågade varför du gett information till befälhavare om mullah O. Han uppgav vidare att de afghanska myndigheterna attackerat talibaner och att talibanerna beskyllde dig för att de skadats och dödats. ringde din svåger dig från och uppgav att taliban [sic!] attackerat honom i tron om att du återkommit till . Du bad din svåger att skicka din fru och dina barn till , där du fortfarande befann dig. Du försökte hitta en bostad i men din granne i ringde dig och berättade att talibaner letade efter dig och att han tvingats berätta att du befann dig i med din familj. Du och din familj flydde därför till och du fortsatte sedan vidare till . Alltför korta stycken påverkar rytmen Avsnitt med alltför korta stycken är inte heller bra. Rytmen i läs- ningen blir hackig och texten förlorar i flyt. Här hade det varit bättre att binda ihop dem: Du har till stöd för din asylberättelse lämnat in två polisanmälningar samt ett antal fotografier föreställande bland annat dig själv, din mor och din mors skola. konstaterar att de inlämnade polisanmälningarna är handskrivna dokument av mycket enkel utformning. De har därför ett mycket lågt bevisvärde. Oaktat handlingarnas beskaffenhet konstaterar att handlingarna endast visar att polisanmälningar är gjorda, men att det inte framgår hur myndigheterna har agerat i frågan. Angående de fotografier som är inlämnade i ärendet finner Migrations- verket inte anledning att ifrågasätta huruvida din mor bedriver en privatskola i eller att hon har kontakt med bland annat parla- mentsledamöter. Någon ytterligare slutsats kan dock inte dras av hand- lingarna. bedömer att du genom den inlämnade bevisningen inte har gjort sannolikt att det finns en hotbild mot dig och din familj och du har inte heller gjort sannolikt att du och din familj inte kan få del av myndighetsskyddet i . Styckena är korrekt markerade De allra flesta beslut markerar nytt stycke med blankrad. Men det finns beslut som inte markerar nytt stycke korrekt – hybridstycken förekommer. Hybridstycken i ett beslut Ett beslut innehåller hybridstycken, dvs. stycken som inte mar- kerats med blankrad. Skribenten har i stället bara börjat på ny rad. Detta kan kännas nog så logiskt för skribenten men det blir mycket svårläst för läsaren: En utlänning som inte är flykting bedöms som alternativt skyddsbehöv- ande enligt 4 kap. 2 § första stycket 1 utlänningslagen, om han eller hon har lämnat sitt land därför att det finns grundad anledning att anta att han eller hon i hemlandet skulle löpa risk att straffas med döden eller utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller för- nedrande behandling eller bestraffning (första ledet) eller, han eller hon som civilperson skulle löpa en allvarlig och personlig risk att skadas på grund av urskillningslöst våld med anledning av en yttre eller inre väpnad konflikt (andra ledet). För att bedömas som alternativt skyddsbehövande ska han eller hon inte kunna använda sig av sitt hemlands skydd, eller på grund av den risk som nämns ovan, inte vilja göra det. Det är ingen skillnad om det är myndigheterna som är ansvariga för att han eller hon löper sådan risk eller om myndigheterna inte kan antas erbjuda trygghet mot att utsättas för sådan risk genom handlingar från enskilda personer. En person som är alternativt skyddsbehövande ska enligt 4 kap 3 a § första stycket utlänningslagen erhålla alternativ skyddsstatusförklaring. Många bindeord mellan stycken och meningar För att texten ska hänga ihop och uppfattas som en sammanhäng- ande helhet behövs bindeord. Bindeord är korta ord som visar hur meningar, stycken och avsnitt hänger ihop. De hjälper läsaren att ta sig från ett resonemang till ett annat och får texten att kännas logisk och lätt att följa med i. De flesta beslut i undersökningen innehåller förhållandevis många bindeord, oftast konjunktioner som uttrycker orsak–verkan, kon- trast eller tid men även pronomen eller bestämd och obestämd form av substantivet. I det här exemplet binds texten ihop till stor del av pronomen (jag har fetmarkerat dem i texten). Genom att syfta tillbaka på när- mast föregående person med ett pronomen slipper skribenten upp- repa namnet. E innehar ett giltigt hemlandspass som hans far inte lyckats hitta i hemmet i och därför inte kan uppvisa för . Han har berättat hur han och W smugglades ut ur . Migrations- verket konstaterar att så länge hemlandspass inte uppvisas råder det oklarheter om paret smugglades ut ur eller om de lämnade landet helt legalt. De vanligaste konjunktionerna är de som uttrycker orsak och verkan (jag har fetmarkerat konjunktionen): Dina uppgifter strider inte mot tillgänglig landinformation. Migrations- verket lägger därmed dina uppgifter om problemen i din hemprovins till grund för bedömningen av ditt åberopade skyddsbehov. Även konjunktioner som uttrycker kontrast är vanliga: Trots ovan redovisad bedömning av säkerhetsläget i bedömer att situationen i landet inte är sådan att det finns grund för att generellt bevilja sökande från detta land uppehållstillstånd på grund av skyddsskäl. Vanliga är också konjunktioner som uttrycker tid: De hotades i bostaden . Innan hoten framfördes hade makarnas son blivit ombedd att samarbeta med krimi- nella personer genom att sälja knark vilket han vägrade. Okända maske- rade personer kom till bostaden och skrek jävla zigenare och att de skulle döda hela familjen. efter det senaste hotet försvann dottern . D har polisanmält såväl hoten som försvinnandet. När han vänt sig till polisen för att höra hur det går med utredningarna har de svarat att de inte kunde ge besked. innan familjen kom till söktes han upp av två polismän som uppgav att han kommer att förlora sina medborgerliga rättigheter om han söker asyl i något annat land. Svepande och otydliga hänvisningar Hänvisningar kan ställa till problem för läsarna om det inte är klart vad skribenten syftar på. För skribenten är hänvisningarna effektiva sätt att slippa upprepa fakta som man har redogjort för. Men om de inte är klara kan läsaren omöjligt följa logiken i skribentens resonemang. Så gott som alla beslut innehåller flera otydliga hän- visningar. Det finns huvudsakligen två typer av hänvisningar i besluten: hänvisningar inom texten, till exempel med hänvisning till ovan- stående hänvisningar till andra texter, exempelvis till lagar och förarbeten. Svårt att koppla hänvisningen till rätt övervägande Om skribenten inte tydligt anger vad som ligger till grund för be- dömningen, kommer läsaren få svårt att följa med i det logiska resone- manget. Efter ett långt resonemang med många aspekter är det svårt att koppla hänvisningen många sidor senare till rätt övervägande. Några vanliga exempel på svepande hänvisning tillbaka i texten – oklart exakt på vad skribenten syftar: Mot bakgrund av rapporteringen ovan, samt av vad som framkommit i ärendet, finner att Vid en sammantagen bedömning av det ovanstående samt vad som i övrigt framkommit i ärendet finner ... Vanligt är också att skribenten inte uttryckligen skriver vad hon syftar på när hon hänvisar till en annan text, utan i stället använder jargongartade hänvisningar till lagar. Uttryck som flyktingpara- grafen eller utlänningens situation i hemlandet förstår bara den som är van att tolka paragrafer och rekvisit. Den sortens jargongartade hänvisningar blir obegripliga för den som inte är bekant med lag- stiftningen. Detsamma gäller förkortningar som inte är allmänt kända (eller har förklarats tidigare i texten). Några vanliga exempel: Verket finner att de skäl du åberopat inte faller inom grunderna för flyktingparagrafen i 4 kap. 1 § utlänningslagen. Vad angår rekvisitet utlänningens situation i hemlandet, har detta rek- visit inte utförligare berörts i förarbetena. Rättsväsendet fungerar enligt konstitutionen oberoende från den poli- tiska makten. Flera källor anger att rättsväsendet också i praktiken i stort sett fungerar oberoende från politiska påtryckningar. (Ibid.) För att ett internt flyktalternativ ska kunnas anses föreligga måste det dels vara frågan om ett relevant alternativ, dvs. den enskilde ska på annan ort eller inom ett annat område ha tillgång till ett effektivt skydd, dels ska det vara rimligt att utlänningen begagnar sig av ett sådant alternativ (MIG 2007:9). Tydligast när man skriver ut hänvisningen i klartext Det finns också många goda exempel på tydliga hänvisningar i samt- liga beslut. Här anger skribenten exakt vad hänvisningen gäller: Enligt UD:s rapport rättigheter i Bosnien och Lifos nr 25629 avsnitt 1 så har situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i Bosnien och avsevärt förbättrats och de mänskliga rättigheterna bevakas även av en ombudsmanna- institution. Rekommendation: Markera stycken med blankrad. Se till att styckena är logiska och lagom långa. Utnyttja bindeord för att visa hur stycken och meningar hänger ihop. Se till att hänvis- ningarna är korrekta och tydliga. Språket i besluten är i stora stycken präglat av en högtravande stil med inslag av mycket formell meningsbyggnad samt ålderdomliga och fackspråkliga formuleringar. finns exempel på ett vårdat och redigerat talspråk i redogörelsen för sökandenas berättelser, medan föråldrade ord, fackord eller fackjargong och typiskt jurist- språkliga formuleringar regelmässigt finns i laghänvisningarna och motiveringen. Meningarna är ofta lättlästa, men det finns exempel på överlånga meningar och kanslispråkliga drag med inskott och onaturlig ord- följd. Det förekommer skrivfel i hälften av besluten – en del allvar- liga. Meningarna är överlag lättlästa Alla beslut innehåller överlag lättlästa meningar. Allra mest lättlästa är meningarna i sökandenas berättelser. De avsnitt där flest svårlästa meningar finns är i bedömningsavsnitten i motiveringen. De flesta meningarna är lagom långa, och växlar mellan något längre och något kortare. Men i några beslut finns överlånga meningar, den längsta på 94 ord. Så långa meningar drar ner läsbarheten. Flera beslut växlar mellan något kortare och något längre men- ingar, vilket skapar en trevlig läsrytm som underlättar läsningen. Läsbarhetsindex ger fingervisning om läsbarheten Läsbarhetsindex (LIX) är ett sätt att räkna ut läsbarheten i en text genom att utgå från meningarnas och ordens längd. För normal sakprosa är ett LIX på 40–50 lagom (medelsvår normal tidnings- text). Många meningar i besluten har ett LIX på strax över 50, vilket tolkas som svårt, normalvärde för officiella texter, enligt universitets LIX-räknare3. SOU 2013:37 Bilaga 3 Mycket lättläst, barnböcker Lättläst, skönlitteratur, populärtidningar Medelsvår, normal tidningstext Svår, normalt värde för officiella texter Mycket svår, byråkratsvenska Man ska vara medveten om att LIX bara ger en trubbig fingervis- ning om textens begriplighet. Beräkningen tar ingen hänsyn till inne- håll, struktur och ordförståelse. Långa meningar och långa ord är heller ingen intäkt på att en text är svår (är känd för sina långa meningar och blåbärsskogsstövlar tycker nog få är svårt att förstå). Den här meningen ur av i innehåller 94 ord men är mycket lättläst: Om du har spankulerat omkring i en liten stad som , kanske just en marknadsdag och kanske just i skym- ningen, då vet du hur roligt det är att gå där på de små kullerstens- gatorna och kika in genom fönstren i de små husen på farmor och barnbarna och katten och hur spännande att sedan smyga vidare genom mörka prång och portar och komma in på dunkla gårdar, där marknadsbönder har sina hästskjutsar uppställda och just tar sig en öl innan de ska spänna för och fara hem var och en till sitt. Men om innehållet, strukturen och språket i övrigt är komplext, kan långa meningar påverka läsbarheten negativt. Därför är det klokt att inte överdriva användningen av långa meningar. I följande överlånga meningar ligger LIX på 67–73 (långt över riktvärdet för mycket svår byråkratsvenska). Några av dem är direkt hämtade ur lagtext men inte alla: En utlänning som inte är flykting bedöms som alternativt skydds- behövande enligt 4 kap. 2 § första stycket 1 utlänningslagen, om han eller hon har lämnat sitt land därför att det finns grundad anledning att anta att han eller hon i hemlandet skulle löpa risk att straffas med döden eller utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller för- nedrande behandling eller bestraffning (första ledet) eller, han eller hon som civilperson skulle löpa en allvarlig och personlig risk att skadas på grund av urskillningslöst våld med anledning av en yttre eller inre väpnad konflikt (andra ledet). (94 ord. LIX 70, mycket svår, byråkratsvenska.) har i bedömningen, i enlighet med 1 kap. 10 § utlän- ningslagen, beaktat att S, S och S är barn och härvid funnit att det inte är oförenligt med barnens bästa och att deras framtida utveckling inte skulle äventyras på ett avgörande sätt genom att de, tillsammans med sina föräldrar återvänder till hemlandet. (53 ord. LIX 60, mycket svår, byråkratsvenska.) Eftersom bedömt att skälen som du åberopat inte har någon individuell grund då inte synes vara intresserade av dig personligen, finns det inte vid en framåtsyftande bedömning någon grundad anledning att anta att du i skulle löpa en kon- kret och individuell risk att straffas med döden eller att utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan sådan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning som avses i 4 kap. 2 § första stycket 1 första ledet utlänningslagen. (78 ord. LIX 68, mycket svår, byråkratsvenska.) Många korta meningar påverkar tempot Men att korta ner meningarna alltför hårt är inte en bra lösning, särskilt inte om det kommer många korta meningar på rad. I det här exemplet bidrar de många korta meningarna till att tempot blir hackigt: av befolkning tillhör en minoritet. Romerna lever under svåra förhållanden. Det förekommer emellertid ingen sys- tematisk diskriminering eller förföljelse av romer i . De serbiska myndigheterna erkänner romer som en serbisk minoritet och diskrimi- nering av romer är olaglig i . Meningar som är byggda likadant Likadant uppbyggda meningar blir också svåra att läsa, eftersom läsaren stör sig på de onödiga upprepningarna: Eftersom bedömt att du inte är flykting får du inte flyktingstatusförklaring. Eftersom bedömt att du inte är alternativt skyddsbehövande får du inte alternativ skyddsstatusför- . Eftersom bedömt att du inte tillhör kate- gorin övrig skyddsbehövande får du inte övrig skyddsstatusförklaring. Här bidrar både meningsbyggnaden och innehållet till att läsningen blir tjatig. Det blir ett rundresonemang med många onödiga upp- repningar: Därför får du inte flyktingstatusförklaring, alternativ skyddsstatusförklaring eller övrig skyddsstatusförklaring En flykting ska enligt 4 kap. 3 § utlänningslagen erhålla flykting- statusförklaring. En person som är alternativt skyddsbehövande ska en- ligt 5 kap 3 a § första stycket utlänningslagen erhålla alternativ skydds- statusförklaring. En person som är övrig skyddsbehövande ska enligt 4 kap 3 a § andra stycket utlänningslagen erhålla övrig skyddsstatus- förklaring. Eftersom bedömt att du inte är flykting, alternativt skyddsbehövande eller övrig skyddsbehövande får du inte flykting- statusförklaring, alternativ skyddsstatusförklaring eller övrig skydds- statusförklaring. Onödigt krångliga meningar förekommer De allra flesta meningar är enkelt uppbyggda, men det finns många exempel på meningar som är onödigt krångliga. Vanliga problem är vänstertunga meningar och långa inskott mellan viktiga satsdelar. Svårast är när en och samma mening kombinerar flera försvårande drag. Vänstertunga meningar är meningar där huvudverbet kommer sent. Det innebär att en stor del av meningen kommer före verbet och gör att den tynger ner till vänster om verbet. Detta är mycket vanligt i besluten. Två vanliga exempel (jag har fetmarkerat huvud- verbet): Mot bakgrund av konfliktens karaktär, hur den påverkar befolkningens möjligheter att tillvarata sina mänskliga rättigheter och då det saknas mer utförlig information om förhållandena i många delar av , får sådana svåra motsättningar som avses i bestämmelsen anses föreligga i hela landet. Vad gäller uppgifterna om att du vid ett återvändande till riskerar att straffas med döden eller utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning gör följande bedömning. Inskjutna bestämningar eller hela satser mellan viktiga satsdelar kallas inskott, och förekommer i en del beslut. Så här kan det se ut i en i övrigt kortfattad mening (jag har fetmarkerat inskottet): Det får dock framstå som klart att den , om än i varierande grad, omfattar större delen av landet. Om inskotten förekommer i långa och i övrigt komplexa meningar, blir läsbarheten snabbt sämre. Enligt kan H, med de uppgifter som han har läm- nat, inte anses ha gjort sannolikt att det, vid en framåtsyftande be- dömning, finns grundad anledning att anta att han i hemlandet skulle löpa en individuell och konkret risk att straffas med döden eller att utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan sådan omänsklig eller för- nedrande behandling eller bestraffning som avses i 4 kap. 2 § första stycket 1 första ledet utlänningslagen. (70 ord. LIX 62, mycket svår, byråkratsvenska.) Långa bestämningar framför huvudordet Långa bestämningar framför huvudordet är utmärkande för kansli- språket (av den sökande åberopad bevisning). I ledigare prosa lägger man bestämningen efter huvudordet i en som-sats (bevisning som den sökande åberopar). Eller så formulerar man satsen med genitiv (den sökandes bevisning) eller en preposition (bevisningen från den sökande). Framförställda bestämningar förekommer i besluten, men är inte vanliga. på ett av Al-Shabaab organiserat möte en i bosatt förälder De allra flesta meningar i besluten har en normal ordföljd som lik- nar ordföljden i allmänspråket. Men i flera beslut finns exempel på onormal ordföljd, ofta genom att skribenten placerar fraser på andra platser i meningen än vad man vanligtvis gör i allmänspråket. Det har i ditt ärende framkommit att du fängslats efter att på ett möte ha ifrågasatt regimens förfarande med desertörers kvarvarande familj. Det som ni åberopar att ni utsatts för och riskerar vid ett återvändande utgörs av kriminella handlingar från enskilda privatpersoner. Meningar med dubbla negationer blir ofta svårlästa. Även om det saknas någon egentlig bevisning i ärendet, konstaterar verket att det inte finns något som tyder på att du inte velat medverka till att klarlägga fakta i ärendet. Att ta bort alla negationer förenklar ofta läsningen. Även om det saknas någon egentlig bevisning i ärendet, konstaterar verket att du medverkat till att klarlägga fakta i ärendet. Rekommendation: Skriv lagom långa meningar. Växla gärna mellan något kortare (nedåt cirka tio ord) och något längre (uppåt cirka tjugofem ord). Se till att meningarna är lättlästa utan in- skott, onormal ordföljd eller långa framförställda bestämningar. Placera huvudverben tidigt i meningen. Det förekommer många svåra ord i besluten, särskilt i laghänvis- ningar, information om situationen i landet och motiveringen. Orden är både ålderdomliga, juristspråkliga, vaga och fackspråkliga. Språk- fel och felstavningar förekommer i hälften av besluten. kan ett enda svårbegripligt ord påverka förståelsen av hela meningen. Här är tre exempel där orden göra sannolikt, rekvisit och slutföra sin talan försvårar förståelsen radikalt för läsare som inte förstår dem: Det är således din berättelse och den landinformation angående situa- tionen och säkerhetsläget i som finns till hands som bör ligga till grund för bedömningen om du gjort sannolikt att du är i behov av inter- nationellt skydd. Vad angår rekvisitet utlänningens situation i hemlandet, har detta rek- visit inte utförligare berörts i förarbetena. Ditt offentliga biträde har slutfört sin [borde vara din, min anmärk- ning] talan genom att lämna in ett slutyttrande. Ålderdomliga och juristspråkliga ord är vanliga