sou · H1B349 · 2013-06-25 00:00:00 — En nämndeman som under ett kalenderår har tjänstgjort i får under det året inte tjänstgöra mer, om det inte är fråga om fortsatt behand- ling av ett tidigare påbörjat mål eller ärende. Enligt uppgift från tjänstgör nämndemännen där i genomsnitt. Lagmannen skriver brev till dem som inte kommer eller de som alltid tackar nej till att tjänstgöra. På så sätt tjänstgör nästan alla de valda nämndemännen i ungefär samma omfattning. Vid planering av förhandlingarna strävar tingsrätten dessutom efter en jämn köns- och åldersfördelning. Ett elektroniskt planerings- verktyg används för att lotta ut indelningen till tjänstgöring. Tings- rätten kallar alltid en nämndeman i reserv eftersom sena återbud och oanmäld utevaro är vanligt förekommande bland nämndemännen. 2.7 Introduktion och utbildning anordnar en introduktionsdag för nya nämnde- män en gång per mandatperiod, vid mandatperiodens början. Introduktionen planeras och genomförs i samråd med Nämnde- männens riksförbund. Vid introduktionen berörs frågor som rör rättskedjan, nämndemännens roll i rättsskipningen, rättegången i brottmål samt frågor kring arvode och ersättning. Man diskuterar även klädsel, uppförande och praktiska frågor. Någon äldre nämnde- man deltar ofta som föreläsare. Nästan alla nämndemän brukar delta vid informationsmötena och de får sina kostnader med anled- ning av introduktionsutbildningen ersatta. Från och med nästkom- mande mandatperiod kommer det att finnas möjlighet för nämnde- männen att delta i utbildningen via videolänk från den lokala tings- rätten. Även och tingsrätterna anordnar utbildningsdagar för nämndemän. Till exempel arrangerar en utbildningsdag för sina nyvalda nämndemän vid mandat- periodens början, där frågor i anslutning till uppdraget diskuteras. Utbildningen innehåller inslag om allmän processrätt, allmän dom- stolskunskap, uppföranderegler och ersättningsfrågor. Nämnde- männen informeras även om vikten av att komma till förhand- lingarna och det omfattande merarbete som utevaro och återbud vållar domstolen. Trots att det inte finns någon närvaroplikt, är utbildningsträffen välbesökt – nästan alla nämndemän brukar delta. De som inte har möjlighet att infinna sig får utbildningsmaterialet hemskickat. Lekmän deltar i de danska domstolarna antingen som nämndemän (domsmænd) eller som jurymedlemmar (nævninger). Lekmanna- domare deltar i såväl underrätt (byret) som i överrätt (landsret). I finns det drygt 16 000 lekmanna- domare. Den årliga kostnaden för lekmannadomarsystemet i uppgår till . genomförde en omfattande reform av domstolsväsendet . avgjordes de allvarligaste brott- målen i överrätten (landsretten) som första instans. Efter reformen inleds däremot samtliga brottmål i underrätten (byretten) som första instans. saknar den typ av förvaltningsdomstolar för tvister mellan enskilda och myndigheter som finns i . Däremot finns det på flera områden domstolsliknande myndigheter som prövar den här typen av tvister. I dessa myndigheter är det vanligt att lek- män medverkar när frågorna avgörs. 3.2 Lekmannadomares medverkan i I de allmänna domstolarna deltar lekmannadomare endast i brott- mål. Denna medverkan är grundlagsskyddad, och av 65 § andra stycket i grundloven framgår att lekmän ska delta i brottmål på grund av den ingripande betydelsen ett frihetsberövande straff har för den enskilda personens frihet och privatliv. Det finns fyra tillvägagångssätt för brottmålsprocesser i första instans. Nämndemannamål är sådana mål där straffet kan bli högst fängelse, medan mycket allvarliga brottmål i stället hand- läggs som jurymål. I bötesmål är rätten domför med en lagfaren domare utan nämndemän. finns det också en möjlighet att avgöra brottmål där den tilltalade har erkänt i en summarisk process utan medverkan av nämndemän eller jurymedlemmar (s.k. bekännelse- mål). Om den tilltalade under särskilda lagstadgade förhållanden erkän- ner brottet, kan målet avgöras av en ensam juristdomare i ett summariskt förfarande (rettsplejeloven 831 §). Detta gäller samt- liga brottmål, även sådana som rör allvarliga brott. Förfarandet kan däremot inte användas vid straffrättsliga reaktioner för allvarligt psykiskt sjuka. Både den tilltalade och åklagaren kan överklaga domen till landsretten, som då avgör målet i en nämndemannasits (se nedan). I mål där det inte är fråga om ett högre straff än böter är rätten domför med en lagfaren domare utan nämndemän. handlades hela 98 129 () av tingsrätternas 128 557 brott- mål som bötesmål (statistik från Domstolsstyrelsen). Om målet av- gjorts av en domare i tingsrätten är landsretten domför med tre juristdomare. 3.2.3 Nämndemannamål (domsmandssager) Nämndemän ska medverka i de brottmål där det är fråga om ett högre straff än böter samt i sådana mål som har ett särskilt allmänt intresse eller kan anses vara särskilt ingripande för den tilltalade (retsplejeloven 686 §). Brottmål där åklagaren yrkar på ett längre fängelsestraff än handläggs dock normalt som jurymål (se strax nedan). Av tingsrätternas samtliga 128 557 brottmål hand- lades 16 656 mål () som nämndemannamål (statistik från Domstolsstyrelsen). I nämndemannamål består tingsrätten av en juristdomare och två nämndemän. I mål om ekonomisk brottslighet finns dock en möjlighet att avgöra målet med två juristdomare och tre nämnde- män (rettsplejeloven 12 §). Om en av nämndemännen får förhinder sedan huvudförhandlingen har inletts, är rätten inte domför (214 § retseplejeloven e contrario). Vid mer omfattande huvudförhand- lingar, kan rätten bestämma att suppleanter för juristdomaren och nämndemännen ska närvara vid förhandlingen. Sådana suppleanter deltar inte i rättens överläggning om rätten förblir fullsutten fram till den tidpunkt denna äger rum, men kan träda in i rätten om någon av rättens ledamöter får förhinder under förhandlingens gång (retsplejeloven 12 §). Nämndemännen har individuell rösträtt. Vid lika röster gäller den mening som är att anses som lindrigast för den tilltalade. I landsret medverkar nämndemän i huvudsak i samma utsträck- ning som i tingsrätt (rettsplejeloven 689 §). Landsretten består då av tre juristdomare och tre nämndemän. Om en av nämndemännen eller en av juristdomarna får förfall under förhandlingens gång, är landsretten ändå domför (retsplejeloven 214 §). 3.2.4 Jurymål (nævningesager) Brottmål där åklagaren yrkar fängelse handläggs normalt som jurymål (retsplejeloven 686 §). I samband med att åtal väcks ska åklagaren ange om han eller hon kommer att yrka på ett längre fängelsestraff än , och det är åklagarens yrkande som utgör grund för rättens beslut om handläggningsform (m.fl., s. 64). Den tilltalade kan dock alltid välja att målet ska handläggas som ett nämndemannamål. I praktiken är det endast mål om mycket allvarlig brottslighet som prövas under medverkan av en jury. Som nämndes ovan, handläggs dock även sådana mål som s.k. bekännelse- mål om den tilltalade erkänner brottet. Det finns även några brott som, även om de kan leda till långa fängelsestraff, inte avgörs av jury. Det är t.ex. mål om grov ekonomisk brottslighet och grova narkotikamål. Dessa mål anses innehålla så svåra juridiska frågor att de inte är lämpade att avgöras i en jurysammansättning (, m.fl., s. 64). handlades endast 123 av tingsrätternas samtliga 128 557 mål som jurymål i tingsrätter (statistik från Domstolsstyrelsen). I jurymål består tingsrätten av tre juristdomare och sex jury- medlemmar (retsplejeloven 12 §). Precis som vid nämndemannamål kan rättens president besluta att suppleanter ska närvara vid huvud- förhandlingen. Rätten är domför även om en av jurymedlemmarna får förfall under förhandlingens gång (214 § retsplejeloven). Ett jurymål som överklagas till landsretten i någon annan fråga än skuldfrågan (vanligtvis påföljdsfrågan) prövas där i en nämnde- mannasammansättning. Omfattar överklagandet däremot skuldfrågan ska det överklagade målet prövas under medverkan av jury även i landsretten. Landsretten består då av tre juristdomare och nio jury- medlemmar. Rätten är domför med två juristdomare och åtta jury- medlemmar vid någon av ledamöternas förfall under rättegången (214 § retsplejeloven). Även jurymedlemmar har individuell rösträtt, och avgörs skuldfrågan av såväl jurymedlemmarna som juristdomarna. gällde att juryn själv avgjorde skuldfrågan. Det krävs för fällande dom i underrätt att minst fyra jurymedlemmar och två juristdomare vill fälla (891 § retsplejeloven). I överrätt krävs det att minst sex jurymedlemmar och två juristdomare röstar för en fäll- ande dom (§ 931 retsplejeloven). Vid fällande dom deltar juryn även i påföljdsfrågan. Vid denna omröstning har dock juristdomarna förstärkt rösträtt på så sätt att deras sammanlagda röstetal mot- svarar jurymedlemmarnas. Detta innebär att de två juristdomarna i tingsrätten i allmänhet har två röster var och att de tre juristdomarna i överrätt har vardera tre röster. 3.3 och rekrytering av lekmannadomare i Även i väljs lekmannadomarna för en period . Reglerna om val av lekmannadomare finns i retsplejeloven. Rekry- teringen av jurymedlemmar och nämndemän sker genom att en kommitté (grundlisteudvalg) föreslår ett antal medborgare som lämpliga till jury- eller nämndemannauppdraget. Kommittén består av fem personer som väljs av kommunstyrelsen för en period . En person som vill tjänstgöra som jurymedlem eller nämndeman kan anmäla sitt intresse till kommittén, ofta via kom- munens hemsida. Vid valet av personer ska kommittén beakta att sammansättningen av jurymedlemmar och nämndemän ska vara all- sidig och representera befolkningen. De föreslagna personerna skrivs upp på en lista som utgör kommunens s.k. grundlista för lek- mannauppdrag. Till listan väljer kommittén ut så många lekmän som krävs för att varje nämndeman ska få tjänstgöra cirka . Av listan framgår inte den partipolitiska tillhörig- heten. Medlemmarna i kommittén har tystnadsplikt, och det går därför inte att få fram någon information om hur själva urvalsproceduren går till. Flertalet av de som väljs är dock medlemmar i politiska partier. Många av de valda är offentligt anställda, och unga män- niskor samt människor med annan etnisk bakgrund är underrepre- senterade (, s. 168). Även i har man diskuterat hur man kan rekrytera lekmannadomare på ett sätt så att kåren bättre Bl.a. har det varit på förslag att man genom lottning ur folkbokföringsregistret utser ett antal personer som representerade befolkningen med hänsyn till kön och ålder m.m. Eftersom ett sådant rekryteringssätt inte har ansetts kunna garantera att de personer som väljs ut är lämpliga för uppdraget har man valt att behålla det nuvarande rekryteringssättet, som alltså bygger på val av lämpliga personer med ett så representativt urval som möjligt (, s. 168). Kommittéerna skickar in kommunens grundlista till den hovrätt (landsret) som kommunen tillhör, antingen östra landsret eller västra landsret. Personerna sedan till olika jury och nämnde- mannasammansättningar vid de olika landsretterna och byretterna (67 och 74 §§). Varje lekmannadomare som är uttagen till tjänst- får ett skriftligt besked om detta (75 §). Om personen inte har möjlighet att uppfylla åtagandet eller uppfyller kravet för att fritas från uppdraget kan han eller hon ansöka om detta. Ansökan skickas till någon av landsrettspresidenterna. En person som är ut- tagen till tjänstgöring är i princip skyldig att tjänstgöra när han eller hon blir kallad till domstolen. Offentliganställda personer i sam- hället kan dock begära att de ska fritas från uppdraget. Dessa är bl.a. folketingsmedlemmar, tjänstemän vid , militärer i tjänstgöring, tull och posttjänstemän, brandmän och personal vid järnvägen. Samma sak gäller för dem som har fyllt eller har speciella familjeförhållanden som gör att de inte kan uppfylla jury- eller nämndemansplikten samt personer som har flyttat till en annan domsaga (71 §). Det är den enskilde landsretten eller byretten som genom lott- ning utser vilka nämndemän eller jurymedlemmar som ska delta i ett visst mål (79 och 80 §§). Urvalet sker genom att rättens IT- system väljer de personer som står först på listan och som inte tidigare har tjänstgjort som nämndeman eller jury- medlem. När samtliga personer på listan har tjänstgjort väljer sys- temet återigen ut de personer som står överst på listan (Vejledning till domsmænd och nævninger, domstole, s. 8). Nämnde- männen ska enligt huvudregeln få kallelse till rätten med minst tre dagars varsel och jurymedlemmar med en veckas varsel (82 och 89 §§). Fristen kan dock vara kortare om det är nödvändigt. En nämndeman eller jurymedlem som uteblir från en huvudförhand- ling utan att i rätt tid ha anmält laga förfall riskerar böter (85 och 90 §§). Vid mål där en jury deltar i avgörandet har åklagarmyndigheten och den tilltalade möjlighet att, utan att ange grund för det, begära att ett, beroende på typen av mål och instans, visst antal av de ut- valda personerna inte ska ingå i juryn (81 §). 3.4 Vem kan bli lekmannadomare i ? Till uppdraget som nämndeman eller jurymedlem kan varje man eller kvinna som har rösträtt till det danska väljas. De personer som fyller kan inte bli valda till tjänstgöring som nämndeman eller jurymedlem. Den som väljs till nämndeman eller jurymedlem ska vara lämplig för uppdraget (68 § första stycket). Andra som inte heller kan tjänstgöra som nämndemän eller jurymedlemmar är ministrar, advokater, anställda på domstol, poliser, kriminalvårdare och präster från folkkyrkan eller annat trossamfund (70 §). Det är landsrettens president som avgör om de personer som är uttagna till listorna är lämpliga eller inte. Som ett led i denna be- dömning kontrollerar presidenten även om personerna tidigare är dömda. 3.5 Entledigande och avstängning Landsrettens president ansvarar enligt 76 § retsplejeloven för att de personer som upptas i domsmænds- och nævningelistorna uppfyller de behörighets- och lämplighetskrav som uppställs för uppdraget (se avsnitt 4.3.2). För det fall att det upp- kommer omständigheter som föranleder att nämndemannen eller jurymedlemmen inte lägre uppfyller kraven, åligger det enligt 77 § landsrettens president att företa nödvändiga rättelser av listorna. 3.6 Ersättnings- och tjänstgöringsvillkor I får lekmannadomare en ersättning om per dag och per natt som de är borta från hemmet för tjänstgöring. Har lekmannadomaren rest längre sträcka än för fullgörande av sitt uppdrag, utgår även rese- ersättning motsvarande den faktiska reskostnaden. Antalet lekmannadomare fastställs på så sätt att en lekmanna- domare inte ska behöva tjänstgöra mer än vid fyra tillfällen . Eftersom man vid fastställandet av antal lekmannadomare inte kan förutse måltillströmningen med exakthet kan det emellertid hända att en lekmannadomare tjänstgör vid fler eller färre tillfällen än fyra (Vejledning til domsmænd og nævninger, s. 7). Den som valts till lekmannadomare har enligt 85 § retspleje- loven skyldighet att inställa sig till domstolsförhandling som han eller hon kallats till för tjänstgöring vid äventyr av böter. 3.7 Introduktion och utbildning När valet väl är genomfört och listorna på nyvalda lekmanna- domare är färdigställda, inleds introduktionen genom att lands- rettens president skickar ett brev till samtliga uttagna lekmanna- domare. Till brevet bifogas Domstolsstyrelsens vägledning till lekmannadomare, som innehåller praktiska upplysningar om tjänst- göringen som lekmannadomare. Vägledningen finns även tillgäng- lig på Domstolsstyrelsens externa hemsida (om/publikationer/HtmlPublikationer/Vejledninger/Vejledning%20til %20domsmaend%20og%20naevninger/index.htm). Samtliga nyutsedda lekmannadomare erbjuds härefter en intro- duktionsutbildning vid domstolen där de kommer att tjänstgöra. Vid utbildningen behandlas frågor om rollen som lekmannadomare, rättigheter och skyldigheter som lekmannadomare samt vissa pro- cessuella frågor. har ett stort inslag av lekmannamedverkan i sina domstolar. I tingsrätterna medverkar nämndemän i såväl brottmål som tviste- mål. I de norska överrätterna (lagmannsretterna) prövas vissa brottmål i en nämndemannasammansättning medan skuldfrågan i de grövre brottmålen prövas av en jury (lagrett). Nämndemän före- kommer också i fastighetsdomstolarna (jordskifterretterna). Precis som saknar motsvarighet till de svenska förvalt- ningsdomstolarna även om det finns domstolsliknande organ med liknande uppgifter. I finns hela 60 000 nämndemän och jurymedlemmar. Den totala kostnaden för lekmannadomare uppgick till . 4.2 Lekmannadomares medverkan i Tingsrätten ska enligt huvudregeln bestå av en juristdomare (dom- stolsloven 21 §). I omfattande mål kan rätten bestämma att ytter- ligare en juristdomare ska följa förhandlingen och träda in om den ordinarie domaren får förfall. I tvistemål medverkar nämndemän om rätten anser att det behövs eller om någon av parterna kräver det. En begäran från parterna om att nämnd ska delta är i praktiken mycket ovanlig (Andenæs, s. 107). Nämndemän deltar däremot normalt i brottmål. I mindre all- varliga brottmål, där straffskalan är böter eller fängelse , är rätten dock domför även utan nämndemän. Tingsrätten kan efter begäran från åklagaren meddela dom efter ett förenklat förfarande utan åtal och huvudförhandling (tillståelsedom). Förfarandet kan användas om den misstänkte har erkänt brottet och samtycker till att målet avgörs på detta sätt. Tillståelsedomar kan endast meddelas för brott som inte kan ge fängelse . Om målet avgörs på detta sätt består rätten av en domare. För det fall nämndemän ska medverka består rätten av en jurist- domare och två nämndemän. I mål som är särskilt omfattande eller om det finns andra särskilda skäl, kan rätten besluta om en för- stärkt sammansättning med två juristdomare och tre nämndemän. Om det finns behov för det, kan rätten bestå av sakkunniga nämnde- män (277 § domstolsloven). Denna sammansättning är främst av- sedd för komplicerade ekobrottmål (NOU 2011:13, s. 17). Tings- rätten är domför med en juristdomare och en nämndeman om en av nämndemännen får förfall sedan förhandlingen har inletts (15 § domstolsloven). Nämndemännen har individuell rösträtt. I överrätt deltar enligt huvudregeln tre juristdomare. I mål där överklagandet endast rör påföljdsfrågan för brott med högst sex års fängelse i straffskalan är lagmannsretten domför utan nämndemän. Rör överklagandet däremot skuldfrågan ska nämndemän ingå i rätten. Lagmannsretten består då av tre juristdomare och fyra nämndemän. Även i lagmannsretten har nämndemännen individuell rösträtt. För en fällande dom krävs att fem av ledamöterna röstar för detta (34 § straffeprocessloven). I övrigt gäller enkel majoritet. Vid lika röst- antal gäller den utgång som anses lindrigast för den tilltalade. Lag- mannsretten är domför även om en juristdomare och en nämnde- man får förfall (15 § domstolsloven). Domstolen har dock möjlig- het att låta ytterligare ledamöter närvara vid förhandlingen som kan träda in i rätten vid eventuellt förfall. Vid överklagande av skuldfrågan i mål där det för det brott som överklagas kan följa fängelse bestäms skuldfrågan i allmänhet först av en jury (lagrett) med tio medlemmar (352 § straff- plejeloven). Det är alltså maximistraffet för det brott som prövas i målet som är avgörande för rättens sammansättning, inte det straff som tingsrätten har dömt ut. I omfattande mål kan rätten besluta att ytterligare en eller två jurymedlemmar ska följa förhandlingen som suppleanter. Om sju jurymedlemmar anser att den tilltalade är skyldig prövas påföljdsfrågan av tre juristdomare och fyra jury- medlemmar (som väljs ur den ursprungliga juryn genom lottning). Juristdomarna kan dock under vissa förhållanden underkänna såväl en fällande som en friande dom. I sådana fall avgörs målet i en ny sammansättning med tre juristdomare och fyra nämndemän. Frågan om juryns vara eller icke vara har diskuterats i , och en statlig utredning har sett över reg- lerna kring lagmannsrettens sammansättning (NOU 2011:13). Ut- redningen är oenig i sina slutsatser; en del av utredningens leda- möter anser att systemet med jury ska vara kvar, medan andra anser att samtliga mål framöver ska prövas i en nämndemannasamman- sättning. 4.2.3 Övriga domstolar och domstolsliknande myndigheter Lekmannadomare förekommer även i andra domstolar i . , som är en form av medlingsinstans där de flesta tviste- mål inleds, består av tre medlemmar som inte är juridiskt skolade. Dessa väljs av kommunen för en period . Även jord- skiftesretten och arbetsdomretten har ett betydligt inslag av lek- mannadomare. Som nämndes ovan finns det inga förvaltningsdomstolar i . Däremot finns det vissa domstolsliknande förvaltningsorgan. Fylkes- nemndene for barnevern och sosiale saker, som är tolv till antalet, är beslutsmyndigheter för tvångsvård enligt barnomsorgslag, socialtjänstlag och smittskyddslag. I deras beslut deltar lekmän som utses av regeringen. Utlendingsnemnda är ett domstolsliknande för- valtningsorgan som överprövar beslut enligt utlänningslagen från Utlendingsdirektoratet (motsvarighet till ). Även denna myndighet har inslag av lekmän i beslutsfattandet, och myndigheten består vid de flesta beslut av en jurist och två lekmän (nemndmedlemmer). Medlemmarna utses av Kungen efter förslag från humanitära organisationer, , och (/om- oss/UNEs-rolle/). 4.3 och rekrytering av lekmannadomare i Reglerna om val av de norska lekmannadomarna finns i Lov 1915- 08-13 nr 05: Lov om domstolene (domstolsloven). För varje dom- saga ska det finnas det två listor (utvalg) med valda nämndemän och jurymedlemmar, en för kvinnor och en för män (64 §). Det är chefen för respektive domstol som fastställer antalet personer på listorna. Detta ska göras på ett sådant sätt att varje jurymedlem eller nämndeman kan förväntas tjänstgöra i två mål . Därefter fördelar domstolschefen antalet platser på listorna mellan domsagans kommuner baserat på respektive kommuns befolkningsantal. Varje kommun ska ha åtminstone en medlem på varje lista (65 §). Det är sedan kommunstyrelsen som väljer nämndemän och jurymed- lemmar enligt det antal som framgår av listorna (66 § domstols- loven). Kommunen (vanligtvis ett utskott under kommunstyrelsen kallat Formannskapet) förbereder och administrerar valet samt anger förslag på kandidater. De valda nämndemännen och jurymedlem- marna ska enligt 67 § domstolsloven ha en allsidig sammansättning och i möjligaste mån representera befolkningen. Detta krav innebär en plikt för kommunerna att arbeta för spridning av de valda med hänsyn till bl.a. ålder och invandrar- och minoritetsbakgrund (pro- positionen: Ot.prp.nr.22 Om lov om endringer i domstolsloven mv. (valg og uttakning av lekdommere), s. 33). Kommunen ska enligt 67 § uppmuntra allmänheten att föreslå kandidater till valet. Bortsett från detta krav är det inte reglerat hur kommunen ska hitta kandidater till valet. I ungefär hälften av kom- munerna får de politiska partierna i kommunstyrelsen ansvar för att hitta kandidater, och cirka hälften av kandidaterna uppger parti- medlemskap som huvudanledning till att de blev valda (Ot.prp. nr 22 Om lov om endringer i domstolsloven mv. (valg og uttakning av lekdommere), s. 17 och 21). Flertalet kommuner utgår från listorna för den föregående valperioden vid val av nya nämndemän och jurymedlemmar (a. prop. s. 17). Eftersom det råder tjänstgörings- plikt bland medborgarna finns det inget egentligt krav på att den person som väljs ska tillfrågas. För att undvika att alltför många ansöker om att fritas från uppdraget finns det dock ett praktiskt behov av en förhandskontakt (Brev från Domstolsadministrasjonen till samtliga kommuner daterat ). De personer som blir valda väljs antingen till lagmannsretten eller till tingretten. Ingen kan väljas till både lagmannsrett och tingrett (68 §). Kommunens förslag på kandidater ska läggas ut till allmänheten , och allmänheten ska upplysas om att de kan invända mot förslaget inom en särskilt utsatt frist (68 §).