sou · H1B321 · 2013-04-04 00:00:00 — 4.den svenska brottmålsdomen inte längre får verkställas. 4 § får göra en framställning hos den verk- ställande staten om att få del av influtna medel, om den utländska brottmålsdomen avser ett betydande värde och det finns skäl för att göra en sådan framställning. Innan en sådan framställning görs, ska upplysa () om det. 5 kap. Verkställighet i av en utländsk brottmålsdom om böter eller förverkande 1 § En framställning från en annan stat om verkställighet i av en utländsk brottmålsdom ska vara skriftlig och innehålla 1.domen i original eller en bestyrkt kopia av domen, 2.intyg om att avgörandet är verkställbart, om detta inte fram- går av övriga handlingar i ärendet, 3.uppgift om den egendom som kan tas i anspråk för verk- ställighet eller det belopp som framställningen avser, 4.upplysningar om den uppgivna egendomens anknytning till den dömde och i förekommande fall vilka intressen andra än den dömde kan ha i egendomen, och 5.övriga handlingar som framgår av en internationell överens- kommelse som är bindande för . 2 § Handlingar enligt 1 § ska vara skrivna på svenska, danska, norska eller engelska eller åtföljas av en översättning till svenska eller engelska. 3 § Om en framställning om verkställighet i av en utländsk brottmålsdom rör en gärning på tryckfrihetsförordningens eller yttrandefrihetsgrundlagens områden, ska samråda med och vid behov inhämta ett yttrande från Justitie- kanslern. 4 § Om ett överklagande av beslut har sänts direkt till tingsrätten, ska rätten meddela Kronofogdemyn- digheten det. Om tingsrättens beslut överklagas ska underrättas om det. Detsamma gäller om hovrättens beslut över- klagas. 5 § ska underrätta behörig myndighet i den andra staten om åtgärder som vidtagits på grund av fram- ställningen samt när beslut enligt 5 kap. 9 § lagen (2014:000) om internationell straffverkställighet vunnit laga kraft. 6 kap. Övriga bestämmelser 1 § Om en handling enligt 6 kap. 2 § lagen (2014:000) om inter- nationell straffverkställighet har sänts till en myndighet i som inte är behörig att ta emot och handlägga denna ska myndig- heten vidarebefordra denna till eller till den behöriga myndigheten. 2 § Den behöriga myndigheten ska se till att handlingar som sänds till en annan stat, i den mån det behövs, översätts till den andra statens språk eller till ett språk som den staten har förklarat att den godtar. 3 § I ärenden om överförande av verkställigheten av en svensk brott- målsdom om frihetsberövande påföljd utomlands eller om över- förande av verkställigheten av en utländsk brottmålsdom om frihets- berövande påföljd till får den behöriga myndigheten, om det behövs upplysningar om den dömdes barn i , inhämta yttrande från en socialnämnd. En socialnämnd enligt första stycket ska lämna upplysningar om barnets behov av kontakt med utlänningen, hur kontakten varit och hur den skulle påverkas av att straffverkställigheten överförs till eller till en annan stat. 4 § Har en stat som tillträtt en internationell överenskommelse som är bindande för ställt upp förbehåll för verkställighet av påföljd eller förverkande som avses i 1 kap. 5 § lagen (2014:000) om internationell straffverkställighet ska motsvarande förbehåll tillämpas i förhållande till den staten. Särskilda bestämmelser om förfarandet vid tillämpning av brottmålsdomskonventionen 1 § ska underrätta myndigheten i den andra staten om åtgärd som har gjorts på grund av en framställning om verkställighet i av en utländsk brottmålsdom eller utländsk utevarodom som grundar sig på brottmålsdomskonventionen. Åklag- aren ska också underrätta myndigheten när rättens avgörande i sådant mål har vunnit laga kraft. 2 § I fråga om strafföreläggande som utfärdas av åklagarmyndig- heten med stöd av 7 kap. 10 § lagen (2014:000) om internationell straffverkställighet gäller 5–12 §§ strafföreläggandekungörelsen (1970:60) i tillämpliga delar. 3 § Vid delgivning av en utländsk utevarodom enligt 7 kap. 14 § lagen (2014:000) om internationell straffverkställighet ska den dömde underrättas om 1.att framställning om verkställighet av domen har gjorts i en- lighet med nämnda lag, 2.att han eller hon kan väcka talan om omprövning av domen (opposition) antingen hos domstol i den stat som har meddelat domen eller hos svensk domstol, 3.vad han eller hon har att iaktta vid opposition, och 4.rättsverkningarna av att opposition inte anförs inom föreskriven ska skicka ett exemplar av under- rättelse som anges i första stycket till behörig myndighet i den andra staten. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Genom förordningen upphävs förordningen (1977:178) med vissa bestämmelser om internationellt samarbete rörande verk- ställighet av brottmålsdom. 3.Äldre bestämmelser gäller för ärenden om överförande av straff- verkställighet som har inletts före ikraftträdandet. förordning (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen Härigenom föreskrivs följande. 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om tillämpningen av lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihets- berövande påföljder inom Europeiska unionen. 2 § De begrepp som används i denna förordning har samma be- tydelse som i lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen. 3 § All kommunikation och allt samråd för att underlätta verk- ställigheten av frihetsberövande påföljd i eller i en annan medlemsstat ska ske mellan Kriminalvården vid fängelse och sluten ungdomsvård och vid överlämnande till rättspsyki- atrisk vård, och den behöriga myndigheten i den andra medlems- staten. Kommunikationen och samrådet enligt första stycket får ske på det sätt som är lämpligast i det enskilda fallet. 2 kap. Verkställighet av svensk dom om frihetsberövande påföljd i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen 1 § Om verkställigheten av en svensk dom kan komma att över- föras till en annan medlemsstat enligt 2 kap. lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen ska Kriminalvården, vid fängelse, och , vid sluten ungdomsvård, upplysa den dömde om detta och om innebörden av att verkställigheten överförs. ska underrätta Kriminalvården om den dömde begär att verkställigheten överförs till en annan medlemsstat eller om det annars finns förutsättningar för ett överförande. Första stycket gäller även vid en svensk dom om överlämnande till rättspsykiatrisk vård. Vad som där sägs om Kriminalvården ska dock i sådana fall istället gälla chefsöverläkaren vid den vårdinrätt- ning den dömde vårdas, verksamhetschefen eller annan tjänsteman som någon av dem har förordnat. Begär den dömde i ett sådant fall själv att verkställigheten överförs eller det annars finns förutsätt- ningar för överförande, ska underrättas. Samråd vid prövning av anknytningskrav 2 § Vid prövning av den dömdes anknytning enligt 2 kap. 1 § lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen ska samråd hållas med den be- höriga myndigheten i den verkställande staten. Samråd behöver dock inte hållas om den dömde omfattas av 2 kap. 2 § andra stycket 1–3 samma lag. Den dömdes samtycke och inställning 3 § Den dömde ska lämna en förklaring rörande samtycke och in- ställning enligt 2 kap. 3 § lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen samt av återtagande av samtycke enligt 2 kap. 4 § andra stycket samma lag, 1.om påföljden avser fängelse, inför chefen för den kriminal- vårdsanstalt eller det häkte där den dömde förvaras eller inför någon annan tjänsteman som förordnats att ta emot en sådan förklaring eller inför en polismyndighet, 2.om påföljden avser överlämnande till rättspsykiatrisk vård inför chefsöverläkaren vid den vårdinrättning där den dömde vårdas, verksamhetschefen eller någon annan tjänsteman som har förord- nats att ta emot en sådan förklaring, eller 3.om påföljden avser sluten ungdomsvård inför chefen för det ungdomshem eller det häkte där den dömde förvaras, eller inför någon annan tjänsteman som förordnats att ta emot en sådan för- eller inför en polismyndighet. Den som tar emot förklaringen enligt första stycket ska förvissa sig om att den dömde har lämnat förklaringen med full vetskap om dess innebörd. Anteckning om förklaringen ska göras i protokoll eller dokumenteras på annat lämpligt sätt. Om den dömdes samtycke och inställning inte kan inhämtas på grund av hans eller hennes ålder eller fysiska eller psykiska tillstånd ska det offentliga biträdet ges tillfälle att yttra sig. Översändande av en svensk dom om frihetsberövande påföljd 4 § En svensk dom som översänds till en annan medlemsstat enligt 2 kap 9 § lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen ska sändas över skriftligen och åtföljas av ett intyg som är upprättat i enlighet med bilaga I till rambeslutet. Den behöriga myndigheten ska översätta intyget till den verk- ställande statens språk eller till ett annat språk som den staten har förklarat att den godtar. Den behöriga myndigheten ska efter samråd med den behöriga myndigheten i den verkställande staten översätta delar av eller hela domen till den andra statens språk eller till ett språk som den staten har förklarat att den godtar. Samråd och underrättelser m.m. 5 § Den behöriga myndigheten får om det behövs ytterligare upp- lysningar om den dömde eller om förhållandena i en annan med- lemsstat samråda med och vid behov inhämta yttrande från Migra- tionsverket. 6 § Den behöriga myndigheten ska underrätta den dömde om ett beslut att sända över domen tillsammans med intyget till den verk- ställande staten. Underrättelsen ska upprättas i enlighet med bilaga II till rambeslutet. Den behöriga myndigheten ska när det behövs översätta en underrättelse enligt första stycket till ett språk som den dömde för- står. 7 § ska underrätta Kriminalvården när en svensk dom om överlämnande till rättspsykiatrisk vård ska verkställas i en annan medlemsstat. 8 § Begär den behöriga myndigheten i den verkställande staten att samråd ska hållas eller att ytterligare upplysningar med anledning av begäran om erkännande och verkställighet ska lämnas, ska den behöriga myndigheten utan dröjsmål tillhandahålla alla nödvändiga ytterligare upplysningar. 9 § Den behöriga myndigheten ska underrätta den be- höriga myndigheten i den verkställande staten, om ett beslut om återkallelse enligt 2 kap. 10 eller 11 § lagen om erkännande och verk- ställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen. 10 § Framställning enligt 2 kap. 14 lagen (2014:000) om erkän- nande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Euro- peiska unionen som ges in till den behöriga myndigheten ska vidare- befordras till åklagarmyndigheten. Erkännande och verkställighet i av en utländsk dom om frihetsberövande påföljd Den behöriga myndighetens medgivande 1 § Den behöriga myndigheten ska till den behöriga myndigheten i den utfärdande staten lämna sitt medgivande till att en utländsk dom sänds över till för erkännande och verkställighet här om förutsättningarna enligt 3 kap. 1, 3 och 4 §§ i lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen är uppfyllda och hinder mot erkännande och verkställighet inte kan antas föreligga. Den behöriga myndigheten ska underrätta den behöriga myndig- heten i den utfärdande staten om ett medgivande enligt första stycket lämnas eller inte. Den dömdes samtycke och inställning 2 § Om den dömde befinner sig i och ska lämna förklaring rörande samtycke och inställning här gäller vad som föreskrivs i 2 kap. 3 §. Mottagande av en utländsk dom 3 § Om en utländsk dom har sänts till en myndighet som inte är behörig att erkänna och verkställa domen enligt lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen, ska den myndigheten vidarebefordra domen till den behöriga myndigheten. Den behöriga myndigheten ska i så fall underrätta den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om detta. Detsamma gäller andra handlingar som tillhör ett ärende om erkännande och verkställighet. Översättning av en utländsk dom 4 § Den behöriga myndigheten får begära att den utfärdande staten översätter hela eller delar av en utländsk dom som sänts till den behöriga myndigheten enligt 3 kap. 7 § lagen (2014:000) om erkän- nande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Euro- peiska unionen, till svenska, danska, norska eller engelska om det behövs för att myndigheten ska kunna pröva frågan om erkännande och verkställighet. 5 § Om en begäran om tvångsmedel enligt 3 kap. 10 § lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen görs direkt till den behöriga myn- digheten ska den överlämnas till åklagarmyndigheten. Den behöriga myndigheten ska hållas underrättad om de åtgär- der som vidtas med anledning av begäran om tvångsmedel. 6 § En person som har överförts till kan avstå från att an- vända specialitetsprincipen för annat brott som begåtts före över- förandet. Sådant avstående lämnas till åklagare. Avståendet ska antecknas på ett formulär som fastställs av riks- åklagaren. Formuläret ska om möjligt vara skrivet på det språk som normalt används av den som har överförts. Om ett annat språk används, ska det antecknas på handlingen vilka åtgärder som har vidtagits för att kontrollera att den som har överförts har förstått innebörden av avståendet. 7 § Om en utländsk dom rör en gärning på tryckfrihetsförord- ningens eller yttrandefrihetsgrundlagens områden, ska den behöriga myndigheten samråda med och vid behov inhämta yttrande från Justitiekanslern. 8 § Begär den behöriga myndigheten i den utfärdande staten att samråd ska hållas eller att upplysningar ska lämnas, ska den be- höriga myndigheten utan dröjsmål tillhandahålla alla nödvändiga upplysningar. 9 § Den behöriga myndigheten ska samråda med den behöriga myndigheten i den utfärdande staten innan beslut meddelas om att en utländsk dom inte ska erkännas och verkställas i . 10 § Den behöriga myndigheten ska underrätta den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om ett beslut enligt 3 kap. 11 § lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen inte kan fattas efter det att begäran om erkännande och verk- ställighet i kom in till myndigheten. Den behöriga myndig- heten ska ange skälen för förseningen och den tid som uppskatt- ningsvis behövs för ett beslut. 11 § Den behöriga myndigheten ska underrätta den behöriga myn- digheten i den utfärdande staten, om 1.början och slutet på perioden med villkorlig frigivning, om detta efterfrågas i intyget av den utfärdande staten, 2.att den dömde inte kan påträffas på svenskt territorium, 3.ett beslut om att meddela verkställbarhetsförklaring samt datumet för beslutet, 4.ett beslut om att vägra erkännande och verkställighet, 5.verkställigheten i upphör, 6.att den dömde rymt från verkställigheten, och 7.att den frihetsberövande påföljden har verkställts. 4 kap. Övriga bestämmelser 1 § Den behöriga myndigheten får i ett ärende enligt lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen, inhämta yttrande från en social- nämnd om det behövs upplysningar om den dömdes barn i . En socialnämnd enligt första stycket ska lämna upplysningar om barnets behov av kontakt med den dömde, hur kontakten varit och hur den skulle påverkas av att straffverkställigheten överförs till eller till en annan medlemsstat. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Förordningen ska inte tillämpas i förhållande till en medlems- stat inom Europeiska unionen som när ärendet inleds inte genom- fört rådets rambeslut /909/RIF om erkännande och verkställig- het av frihetsberövande påföljder. förordning (2014:000) om erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder inom Europeiska unionen Härigenom föreskrivs följande. 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om tillämpningen av lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frivårds- påföljder inom Europeiska unionen. De termer och uttryck som används i denna förordning har samma betydelse som i lagen. 2 § All kommunikation och allt samråd för att underlätta verk- ställighet av frivårdspåföljd i eller i en annan medlemsstat ska ske mellan Kriminalvården och den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten. Kommunikationen och samrådet enligt första stycket får ske på det sätt som är lämpligast i det enskilda fallet. Erkännande och verkställighet av en svensk dom om frivårdspåföljd i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen 1 § Om verkställighet av en svensk dom, kan komma att överföras till en annan medlemsstat enligt 2 kap. lagen (2014:000) om erkän- nande och verkställighet av frivårdspåföljder inom Europeiska unionen, ska Kriminalvården upplysa den dömde eller frigivne om detta och om innebörden av att verkställigheten överförs. Avser påföljden ungdomstjänst ska socialnämnden i stället lämna sådan upplysning. Begär den dömde att verkställigheten överförs ska social- nämnden underrätta Kriminalvården. Översändande av en svensk dom om frivårdspåföljd 2 § En svensk dom som översänds till en annan medlemsstat enligt 2 kap. 3 § lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder inom Europeiska unionen ska sändas över skrift- ligen och åtföljas av ett intyg som är upprättat i enlighet med bilaga I till rambeslutet. Kriminalvården ska översätta intyget till den verkställande statens språk eller till ett annat språk som den staten har förklarat att den godtar. 3 § Om den verkställande staten bifaller en begäran om erkännande och verkställighet ska Kriminalvården, om övervakning anordnats i , entlediga övervakaren för den dömde. 4 § Begär den behöriga myndigheten i den verkställande staten att samråd ska hållas eller att ytterligare upplysningar med anledning av begäran om erkännande och verkställighet ska lämnas, ska Krimi- nalvården utan dröjsmål tillhandahålla alla nödvändiga ytterligare upplysningar. 5 § Finner en övervakningsnämnd vid handläggningen av ett ärende, att förutsättningar finns för begäran om erkännande och verk- ställighet i en annan medlemsstat enligt 2 kap. lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder inom Europeiska unionen, ska det anmälas till Kriminalvården. 6 § ska underrätta Kriminalvården om den dömde, efter att verkställigheten av en svensk dom överförts till den verkställande staten, åtalas för annan brottslighet i . Kriminalvården ska i en sådan situation samråda med och vid behov inhämta yttrande från åklagarmyndigheten. 7 § Meddelar domstol eller övervakningsnämnd följdbeslut enligt 2 kap. 5 § andra stycket lagen (2014:000) om erkännande och verk- ställighet av frivårdspåföljder inom Europeiska unionen, ska en av- skrift av domen eller beslutet sändas till Kriminalvården. 8 § Kriminalvården ska underrätta den behöriga myn- digheten i den verkställande staten om 1.alla omständigheter eller förhållanden som skulle kunna för- anleda följdbeslut, 2.följdbeslut enligt 2 kap. 5 § lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder inom Europeiska unionen, eller 3.ett beslut enligt 2 kap. 6 eller 7 § lagen om erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder inom Europeiska unionen att åter- kalla en begäran om erkännande och verkställighet. Erkännande och verkställighet i av en utländsk dom om frivårdspåföljd 1 § Kriminalvården ska till den behöriga myndigheten i den utfärd- ande staten lämna sitt medgivande till att en utländsk dom sänds över till för erkännande och verkställighet här om förut- sättningarna enligt 3 kap. 1 § lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder inom Europeiska unionen är upp- fyllda och hinder mot erkännande och verkställighet inte kan antas föreligga. Kriminalvården ska underrätta den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om ett medgivande enligt första stycket lämnas eller inte. Mottagande av en utländsk dom om frivårdspåföljd 2 § Om en utländsk dom har sänts till en myndighet som inte är behörig att erkänna och verkställa domen enligt lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frivårdspåföljder inom Euro- peiska unionen, ska den myndigheten vidarebefordra domen till Kriminalvården ska i så fall underrätta den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om detta. Detsamma gäller andra handlingar som tillhör ett ärende om erkännande och verkställighet. 3 § Om en utländsk dom rör en gärning på tryckfrihetsförord- ningens eller yttrandefrihetsgrundlagens områden, ska Kriminal- vården samråda med och vid behov inhämta yttrande från Justitie- kanslern. 4 § Begär den behöriga myndigheten i den utfärdande staten att samråd ska hållas eller att upplysningar ska lämnas, ska Kriminal- vården utan dröjsmål tillhandahålla alla nödvändiga upplysningar. 5 § Kriminalvården ska samråda med den behöriga myndigheten i den utfärdande staten innan beslut meddelas om att en utländsk dom inte ska erkännas och verkställas i . 6 § Är den dömde inte medborgare i , ska Kriminalvården före ärendets avgörande inhämta yttrande från , om det inte är uppenbart obehövligt. 7 § Kriminalvården ska underrätta den behöriga myn- digheten i den utfärdande staten om ett beslut enligt 3 kap. 7 § lagen (2014:000) om erkännande och verkställighet av frivårds- påföljder inom Europeiska unionen inte kan fattas efter det att begäran om erkännande och verkställighet i kom in till myndigheten. Kriminalvården ska ange skälen för för- seningen och den tid som uppskattningsvis behövs för ett beslut. 8 § Kriminalvården ska underrätta den behöriga myndigheten i den utfärdande staten, om 1.att den dömde inte kan påträffas på svenskt territorium, 2.ett beslut om att meddela verkställbarhetsförklaring, 3.ett beslut om att vägra erkännande och verkställighet, 4.ett beslut att återföra behörigheten till den utfärdande staten, 5.att verkställigheten i har upphört, 6.ett beslut enligt 2–4 har överklagats. En underrättelse enligt första stycket 4 ska åtföljas av en anmälan som är upprättat i enlighet med bilaga II till rambeslutet. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Förordningen ska inte tillämpas i förhållande till en medlems- stat inom Europeiska unionen som när ärendet inleds inte genom- fört rådets rambeslut /947/RIF om erkännande och verk- ställighet av frivårdspåföljder. 1Uppdraget och dess genomförande Utredningens direktiv (2011:28), som fastställdes genom beslut vid regeringssammanträde , finns i dess helhet fogade till betänkandet som bilaga 1. Uppdraget har i huvudsak bestått av tre delar. Det har varit fråga om att göra en översyn av lagen (1972:260) om internationellt sam- arbetet rörande verkställighet av brottmålsdom (IVL) och före- slå en tydligare och mer ändamålsenlig reglering, föreslå hur rådets rambeslut (2008/909/RIF) om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på brottmålsdomar avseende fängelse eller andra frihetsberövande åtgärder i syfte att verk- ställa dessa inom Europeiska unionen ska genomföras i svensk rätt, och föreslå hur rådets rambeslut (2008/947/RIF) om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på domar och övervak- ningsbeslut i syfte att övervaka alternativa påföljder och över- vakningsåtgärder ska genomföras i svensk rätt. Översynen av IVL har bestått i dels att göra en genomgripande genomgång av regelverket i sak, dels att se över lagstiftningens tek- niska och språkliga utformning. Inom ramen för denna översyn har uppdraget närmare bestått i att bl.a. göra en samlad bedömning av hur lagens tillämpningsområde bör utformas och då särskilt ta ställning till om det finns anled- ning att förändra kravet på ömsesidighet, ta ställning till vilka svenska påföljder som ska kunna överföras för verkställighet i en annan stat i enlighet med lagen,