sou · H1B335 · 2013-05-28 00:00:00 — Kammarrätten i , dom i mål nr 5167-2001 (+) avslog föräldrars anmälan om att deras son skulle förvärva det i vanliga förnamnet som ett av tre förnamn, med motivering att namnet hade en påtaglig efter- namnskaraktär. Länsrätten gjorde samma bedömning och avslog överklagandet. Kammarrätten konstaterade emellertid att användes som förnamn även i och därför inte kunde anses ha en så påtaglig efternamnskaraktär att det utgjorde hinder mot att godkänna namnet som förnamn. Kammarrätten i , dom i mål nr 810-03 (-) avslog anmälan från en kvinna om att lägga till namnet till sina övriga förnamn. Länsrätten konstaterade att enligt svensk namntradition är ett manligt förnamn som inte nyttjas av kvinnor och bedömde det därför som uppenbarligen olämpligt som förnamn för en kvinna. Kammarrätten fastställde, efter meddelat prövningstillstånd, länsrättens dom. Kammarrätten i , dom i mål nr 6220-2001 (+) avslog i bosatta föräldrars anmälan om att deras son skulle förvärva namnet som för- namn. Länsrätten gjorde ingen annan bedömning och anförde att namnet fick anses ha en påtagligt kvinnlig karaktär och därmed uppenbarligen inte var lämpligt som förnamn på en man. Kammar- rätten fann däremot att förnamnet visserligen till sin karaktär förknippas med ett kvinnligt förnamn men att det inte var så vanligt förekommande att det kunde anses vara ett kvinnonamn enligt svensk namntradition. Kammarrätten vägde även in att sonen redan erhållit förnamnet i och att det fanns ett all- mänt intresse av att han erhöll samma namn i de båda länderna. en sammantagen bedömning fann kammarrätten att föräldrarnas anmälan om förnamnet skulle godkännas. Kammarrätten i , dom i mål nr 2723-04 J (-) avslog föräldrars anmälan om att deras son skulle förvärva J som ett av flera förnamn. Syftet med anmälan var enligt föräldrarna att upprätthålla en långvarig haitisk familje- tradition. Länsrätten fann emellertid, i likhet med skattemyndig- heten, att bokstaven J inte kunde uppfattas som ett förnamn och att det önskade namnet enligt svenskt språkbruk uppenbarligen inte var lämpligt som förnamn. Kammarrätten fann inte anledning till annan bedömning och avslog överklagandet. Kammarrätten i , dom i mål nr 994-04 Krosnes (+) avslog föräldrars anmälan om att deras son skulle förvärva det ursprungligen norska efternamnet Krosnes som ett av två förnamn. Länsrätten ansåg att namnet Krosnes i för- hållande till svenskt namnskick inte hade en sådan påtaglig efter- namnskaraktär att det på grund härav inte kunde godkännas som förnamn. I sitt överklagande vidhöll att namnet Krosnes i har en påtaglig efternamnskaraktär och anmärkte härvid att barnet far bar Krosnes som mellannamn. Kammarrätten fann emellertid i likhet med länsrätten att namnet inte kunde anses vara av sådan påtaglig efternamnstyp att det förelåg hinder mot att godkänna det som förnamn. Kammarrätten i , dom i mål nr 1933-04 OBrien (-) avslog anmälan från föräldrar om att deras son skulle förvärva namnet OBrien som förnamn. Länsrätten och kammar- rätten kom till samma slutsats som . Kammarrätten anförde i domskälen följande: Namnet OBrien används internationellt som efternamn. Av Skatte- verkets yttrande framgår att de personer som bär namnet i har det som efternamn. Härtill kommer att namnet OBrien ter sig främ- mande i svenskt förnamnsskick eftersom det innehåller både ett prefix och en apostrof. Det innebär, enligt kammarrättens mening, att det har en så påtaglig efternamnskaraktär att det inte bör godkännas som förnamn. Den omständigheten att barnets [i bosatte] farfar bär namnet OBrien som förnamn föranleder inte annan bedömning. Kammarrätten i , dom i mål nr 7140-06 Dykaredotter (+) avslog anmälan från föräldrar om att deras dotter skulle förvärva namnet Dykaredotter som ett av flera förnamn. Som skäl för beslutet angavs att namnet hade påtaglig efternamns- karaktär. Länsrätten fann att namnet hade viss efternamnskaraktär men att det inte var av påtaglig efternamnstyp och inte heller av annan anledning var uppenbart olämpligt som förnamn. Hinder att godkänna Dykaredotter som förnamn ansågs därför inte föreligga. Avgörandet överklagades av , som befarade att om Dykaredotter godkändes som förnamn kunde även liknande kon- struktioner byggda på yrkesnamn anmälas, exempelvis gynekolog- dotter. Kammarrätten gjorde emellertid samma bedömning som länsrätten och avslog överklagandet. I domen anmärkte kammar- rätten också att Dykaredotter inte kunde likställas med patro- nymikon eftersom fadern väl var men inte hette dykare; namnet skulle alltså inte ha kunnat godkännas som förnamn redan av den anledningen att det utgjorde ett patronymikon. Kammarrätten i , dom i mål nr 211-08 Lego (+) avslog föräldrars anmälan om att deras son skulle för- värva Lego som ett av tre förnamn med motiveringen att välkända varumärken och företagsnamn är olämpliga som förnamn. Läns- rätten ändrade inte beslutet. I kammarrätten tillade Riksskatte- verket att namnet Lego inte bara gav starka associationer till lek- saker utan även kunde negativt förknippas med begreppet lego- soldat och legoknekt. Kammarrätten upphävde underinstansernas beslut och anförde att namnet inte kunde antas leda till obehag för bäraren. Att Lego är ett känt varumärke eller kan förknippas med begreppet legosoldat eller legoknekt innebar heller inte att namnet var uppenbart olämpligt som förnamn. Hinder mot godkännande förelåg därför inte. Kammarrätten i , dom i mål nr 7224-08 Nord (+) avslog föräldrars anmälan om att deras dotter skulle förvärva namnet Nord som ett av flera förnamn. I länsrätten fram- gick att föräldrarna var bosatta i och att dottern där givits förnamnen . Länsrätten avslog överklagandet med hänvisning till att Nord hade påtaglig efternamnskaraktär. Kammarrätten gjorde en annan bedömning och anförde: Även om namnet Nord närmast förknippas med ett efternamn finner kammarrätten inte att det är av utpräglad efternamnskaraktär. Därtill kan konstateras att det i förevarande mål är fråga om ett namnärende med internationell prägel eftersom familjen bor i och dottern är född där samt även har amerikanskt medborgarskap. I sådana fall bör hänsyn tas till den inom den internationella namnrätten allmänt omfattande principen att en persons namn bör vara detsamma var han eller hon än befinner sig och inte ändras från land till land (se RÅ 85 2:8). Enligt födelseattest och amerikanskt pass bär [dottern] för- namnen . Mot bakgrund härav bör hon få samma namnkombination även i . Referenten i målet var skiljaktig och ville avslå överklagandet, med hänsyn till bl.a. den stora vikt som svensk rätt fäster vid med- borgarskapet och särskilt vid svenskt medborgarskap. Kammarrätten i , dom i mål nr 2696-08 (+) avslog anmälan från en kvinna om ändring av för- namn, varigenom hon utöver sitt tidigare namn även skulle få namnen Trollhare, och . Beslutet motiverades i fråga om namnet med att detta var olämpligt som kvinno- namn. Länsrätten var av samma uppfattning och framhöll att har en klar maskulin prägel. I sin dom bröt kammar- rätten mot dittillsvarande praxis och anförde: Lagtextens utformning i sig utgör inget hinder mot att ett namn av maskulin karaktär godkänns som förnamn för en kvinna eller vice versa. [De aktuella förarbetsuttalandena] bör, mot bakgrund av den samhällsutveckling som skett , tillmätas begränsad betydelse och kan enligt kammarrättens bedömning inte anses utgöra ett hinder för en vuxen person att erhålla ett visst förnamn enbart på grund av sitt kön. Kammarrätten fann således att klagandens kön inte utgjorde hinder mot att för henne godkänna förnamnet . Kammarrätten i , dom i mål nr 2425-09 Länsman (+) avslog en anmälan från en man om att jämte bära Länsman som förnamn, ett namn som han haft som smeknamn på grund av sitt yrke som polis. Länsrätten refererade i sin dom till de tre (nedan beskrivna) uppmärksammade avgöran- dena av Regeringsrätten , där Regeringsrätten uttalade att en omfattande valfrihet måste tillerkännas den enskilde. Med hänsyn till dessa avgöranden fann länsrätten inte visat att namnet Länsman uppenbarligen inte var lämpligt som förnamn. överklagade domen och anförde: Yrkestiteln länsman är väl känd i även om den inte längre används här. Polisers yrkestitlar utvisar också att personen är en myndighetsperson. Detta torde göra en polisiär titel mer olämplig som namn än de flesta andra yrkesbeteckningar. skulle inte heller godkänna ett namn som Polisman oavsett om den som ville bära det var polisman eller inte. Har ett namn godkänts för en person saknas det rimlig möjlighet att underkänna det för någon annan som kanske inte skulle ha samma yrkesmässiga anknytning till namnet. Kammarrätten meddelade prövningstillstånd varefter överklagande avslogs på de av länsrätten anförda skälen och med åberopande av att länsman är en yrkestitel i . Kammarrätten i , dom i mål nr 3409-09 (+) avslog föräldrars anmälan om att deras son skulle förvärva som ett av flera förnamn. Länsrätten ändrade inte beslutet och anförde att är olämpligt att bära som förnamn eftersom det är en titel inom kungahuset. I kammarrätten anförde att yrkestitlar såsom doktor, advokat, ingenjör eller kapten är olämpliga som förnamn eftersom de kan leda till miss- förstånd och att hör till samma kategori av titlar. Kammar- rätten menade emellertid att titeln prins inte kan jämföras med vedertagna yrkestitlar i samhället. Någon faktisk risk för miss- förstånd kunde inte anses föreligga. kunde alltså inte anses vara uppenbart olämpligt som förnamn, i följd varav kammarrätten upphävde underinstansernas avgöranden och godkände som förnamn för barnet. RÅ 1985 ref. 2:8 (+) Underinstanserna godtog inte anmälan från föräldrar om att deras dotter, som hade svenskt och tunisiskt medborgarskap, skulle för- värva namnkombinationen som för- namn, utöver förnamnet . Namnkombinationen var att jäm- ställa med ett svenskt patronymikon men kammarrätten fann att ett patronymikon bildat på det sätt som gjorts i anmälan avvek så väsentligt från det namnskick som godtagits att det uppen- barligen inte kunde anses lämpligt som förnamn. Regeringsrätten anmärkte att den gällande namnlagen tar större hänsyn än äldre lag till utlänningars önskemål om att kunna få behålla inte bara sitt hemlands kultur, vanor och språk utan också dess namnskick. I domen frångick Regeringsrätten under- instansernas bedömning och anförde att ett godkännande av föräldrarnas önskemål visserligen kunde ge intryck av att flickan utöver erhållit tre manliga förnamn. Emellertid ansåg Regeringsrätten att en sådan synpunkt inte kunde vara utslags- givande i ett namnärende med stark internationell prägel. Större vikt borde tillmätas barnets tunisiska medborgarskap och starka anknytning till samt det allmänna intresset av att hon fick samma namnkombination här som där. RÅ 1987 ref. 9 Twilight (+) Underinstanserna avslog anmälan från en förälder om att hennes dotter skulle förvärva namnet Twilight som förnamn och anförde som huvudsakligt skäl att namnet såväl språkligt som innehållsligt var så främmande för svenskt namnbruk att det uppenbarligen inte var lämpligt som förnamn. Regeringsrätten underkände denna argumentering och anförde att [d]et förhållandet att Twilight är ett engelskt ord som kan vålla osäkerhet i fråga om uttalet innebär inte att Twilight uppenbarligen inte är lämpligt som förnamn. RÅ 1989 ref. 75 (+) Underinstanserna avslog anmälan från en förälder om att hennes dotter skulle förvärva namnet som förnamn, med motivering att namnet hade påtaglig efternamnskaraktär. Regeringsrätten fann att namnet , som enligt vad som hade upplysts i målet bars som efternamn av knappt 40 personer, i har viss efter- namnskaraktär. Namnet kunde emellertid inte anses vara av på- taglig efternamnstyp och var inte heller av annan anledning uppen- bart olämpligt som förnamn. RÅ 2003 ref. 66 (+) , länsrätten och Kammarrätten i god- kände, i enlighet med då gällande praxis, inte föräldrars anmälan att deras son skulle erhålla som förnamn. Regeringsrätten gjorde en annan bedömning och anförde som skäl följande. Namnet företer påtagliga likheter med ett patronymikon. Det kan dock inte anses utgöra ett sådant, eftersom det inte är bildat genom tillägg till faderns förnamn utan endast anger att någon av för- äldrarna har ett förnamn som börjar med bokstaven C. Namnet likhet med ett patronymikon kan, med hänsyn till att dessa - - - får anses ha karaktär av såväl förnamn som efternamn, inte anses inne- bära att namnet är uppenbarligen olämpligt som förnamn. Det för- hållandet att flertalet namn som slutar på -son bärs som efternamn och inte utgör patronymikon för bäraren utan erhållits genom ett familje- rättsligt namnförvärv från närstående som burit namnet, föranleder inte någon annan bedömning. – Härmed uppkommer frågan om namnet av annat skäl är uppenbart olämpligt som förnamn. Även om en sådan bedömning i första hand måste avse namnet i sig kan det – liksom när det gäller frågan om namnet kan väcka anstöt eller kan antas leda till obehag för den som ska bära det – finnas behov av att beakta samtliga de förnamn som barnet skulle komma att bära. Det kan exempelvis ifrågasättas om inte namnet skulle vara uppenbart olämpligt som enda förnamn och om det inte kunde antas leda till obehag för bäraren. Motsvarande torde i någon utsträckning också gälla ett patronymikon. I förevarande mål avser anmälan emel- lertid även två andra förnamn. – Namnet innehåller skilje- tecknet kolon vilket framstår som något främmande eftersom förnamn vanligen inte innehåller andra tecken än bindestreck, accenter och liknande bokstavsmarkörer. Inte heller detta kan dock föranleda att namnet anses uppenbart olämpligt som förnamn. RÅ 2009 ref. 55 I Q (+) , länsrätten och Kammarrätten i godkände inte, i enlighet med då gällande praxis, föräldrars anmälan att deras son skulle bära förnamnet Q. I Regeringsrätten anförde Riksskatte- verket att enstaka bokstäver som förnamn är ägnade att i betydande omfattning skapa missuppfattningen att det rör sig om en initial som står för ett annat namn samt att en sådan bokstav som för- namn därför riskerar att inte fungera som ett namn i samhället. Regeringsrätten inhämtade yttrande från och folkminnen, som anförde bl.a. följande: Q är en bokstav och utgör inte något egentligt förnamn. Visserligen förekommer enstaka bokstäver som namn i fiktiva sammanhang (t.ex. ) men sådana har ännu inte blivit inlemmade i namn- beståndet. En enstaka bokstav kan tolkas som en förkortning – Q skulle kunna stå för exempelvis – och därför vara vilse- ledande. Frågan är av principiell vikt och liknande förslag har behand- lats vid ett flertal tillfällen i lägre instanser. Exempelvis har A, G, J, W och X inte godkänts som förnamn, medan man har godtagit Io (initialer av andra förnamn) och Te (sökanden heter ). Det sökta namnet Q är således inte lämpligt som förnamn. förordade att Regeringsrätten skulle inhämta yttrande även från PRV, men Regeringsrätten fann inte skäl härtill. I dom uttalade Regeringsrätten följande: Valet av förnamn är en så personlig angelägenhet att en omfattande valfrihet måste tillerkännas den enskilde. Den omständigheten att ett förnamn som består av en enstaka bokstav skulle kunna tolkas som en förkortning av ett annat förnamn innebär inte i sig att det uppen- barligen inte är lämpligt. Inte heller av någon annan anledning är Q uppenbarligen inte lämpligt som förnamn. Överklagandet ska således bifallas. Ett regeringsråd var skiljaktigt och ansåg att överklagandet skulle avslås. RÅ 2009 ref. 55 II A-C (+) avslog en anmälan från en kvinna att hennes namn skulle ändras från till A-C. Länsrätten ändrade beslutet medan Kammarrätten i anslöt sig till Skatte- verkets bedömning att A-C uppenbarligen inte var ett lämpligt förnamn. I Regeringsrätten anförde att enstaka bok- stäver som förnamn är ägnade att i betydande omfattning skapa missuppfattningen att det rör sig om en initial som står för ett annat namn, en bedömning som är tillämplig även på två bokstäver som är förenade med ett bindestreck. I det aktuella fallet rörde det sig dessutom om en förkortning av det hittillsvarande namnet. En sådan kombination som förnamn riskerade därför, enligt Riks- skatteverket, att inte fungera som ett namn i samhället. Regerings- rätten inhämtade yttrande från och folk- minnen, som anförde bl.a. följande: A-C är en bokstavskombination och utgör inte något egentligt för- namn. En bokstavskombination kan uppfattas som en förkortning av ett redan erhållit namn (i detta fall ) och kan därför vara vilseledande. Vid sidan av de officiella förnamnen existerar ofta in- officiella namn, t.ex. smekformer och förkortningar. – Dessa används i den privata sfären, inom familjen, kamratkretsen etc. Det är inget som hindrar att A-C används som ett sådant inofficiellt namn. För ett namn som däremot ska användas i officiella sammanhang bör ställas kravet att det ska vara ett egentligt förnamn. Det sökta namnet A-C är således inte lämpligt som förnamn. förordade att Regeringsrätten skulle inhämta yttrande även från PRV, men Regeringsrätten fann inte skäl härtill. I dom uttalade Regeringsrätten följande: Valet av förnamn är en så personlig angelägenhet att en omfattande valfrihet måste tillerkännas den enskilde. Den omständigheten att namnet A-C skulle kunna tolkas som en förkortning av ett annat namn innebär inte i sig att det uppenbarligen inte är lämpligt. Inte heller av någon annan anledning är A-C uppenbarligen inte lämpligt som förnamn. Överklagandet ska således bifallas. Ett regeringsråd var skiljaktigt och ville fastställa kammarrättens dom. RÅ 2009 ref. 55 III (+) avslog anmälan från en man om att lägga till namnet till sina befintliga förnamn . Länsrätten ändrade beslutet och framhöll att det måste beaktas att samhället i stort har förändrats oerhört under de som förflutit sedan tillkomsten av namnlag och att bedömningen av vilket förnamn som kan anses uppenbarligen olämpligt ska präglas av denna utveckling. överklagade och hänvisade till att bedömningen enligt 34 § namnlagen enligt fast praxis ska ske med beaktande av om namnet är lämpligt för en man eller en kvinna även om det inte uttryckligen angetts i lagtexten. Kammarrätten i gjorde emellertid ingen annan bedömning än länsrätten och avslog genom dom – liksom i det avgjorda parallella fallet (se ovan) – överklagandet. fullföljde sin talan till Regeringsrätten, som i dom avslog överklagandet med väsentligen följande motivering: är ett vanligt förnamn. Namnet i sig kan därför inte väcka anstöt. Inte heller kan namnet, som själv valt, antas leda till obehag för honom. Frågan är då om den omständigheten att namnet traditionellt bärs av kvinnor medför att namnet uppenbarligen inte är lämpligt som förnamn för en man. Valet av för- namn är en så personlig angelägenhet att en omfattande valfrihet måste tillerkännas den enskilde. Särskilt gäller detta när en myndig person önskar byta ut eller, som i förevarande fall, lägga till ett förnamn. Regeringsrätten finner att det inte finns skäl att anse att namnet uppenbarligen inte är lämpligt för . Över- klagandet ska därför avslås. PBR , dom i mål nr 01-144 Andejas Cajl Chjistej (-) PRV avslog en ansökan från en man om att byta ut sina befintliga förnamn mot Andejas Cajl Chjistej. Beslutet om avslag motiverades med att alltför avvikande skriv- ningar av namn kan vålla osäkerhet i fråga om uttal och stavning och att namn med alltför främmande stavningssätt därför kan vara olämpliga. Vidare fann verket att den omständigheten att det före- slagna namnet hade ett uttal som låg nära barnspråket, kunde antas leda obehag för bäraren. PBR ändrade inte beslutet. PBR , dom i mål nr 02-330 (-) PRV avslog en ansökan från en man om att som ytterligare för- namn anta kvinnonamnet . PBR ändrade inte beslutet. PBR , dom i mål nr 07-159 (-) PRV avslog en ansökan från en man om att som ytterligare för- namn anta kvinnonamnet . PBR ändrade inte beslutet. PBR , dom i mål nr 08-170 (+) PRV avslog en persons ansökan om att få byta förnamn till , med motivering att namnet hade efternamnskaraktär. PBR ansåg att namnet väl fick anses ha efternamnskaraktär men att det inte var av påtaglig efternamnstyp. Med hänsyn härtill och till att det inte framkommit att namnet var att anse som ett egenartat efternamn i namnlagens mening fann PBR att det inte förelåg hinder att god- känna som förnamn. PBR , dom i mål nr 08-122 (+) PRV avslog en ansökan om att få anta som ett av flera för- namn på den grunden att namnet inte kunde anses ha förnamns- karaktär och därför var uppenbart olämpligt som förnamn. PBR fann att namnet hade efternamnskaraktär men att det inte var av påtaglig efternamnstyp. Med hänsyn härtill och till att det inte framkommit att namnet var att anse som ett egenartat efternamn i namnlagens mening fann PBR att det inte förelåg hinder att god- känna som förnamn. mot (dom ) Fråga om rätt till respekt för privatliv (artikel 8 i konventionen) Två föräldrar anmälde att de ville ge sin son förnamnet Axl. Magistraten i Hyvinge (fi. Hyvinkää) avslog anmälan med moti- vering att stavningen inte överensstämde med finskt namnskick. Beslutet fastställdes därefter av finska domstolar. konstaterade att den fråga som klagomålet gällde omfattades av tillämpningsområdet för artikel 8 i konventionen. Vidare konsta- terade domstolen att det var legitimt att skydda barn mot att få opassande namn (namn som kan anses löjeväckande eller egen- domliga) och att de inhemska myndigheterna borde ha stor frihet att bestämma vilka namn som inte skulle accepteras. Domstolen kunde även anse det legitimt att bevara ett särskiljande nationellt namnskick om detta kunde ses som en åtgärd för att skydda ett visst språk. I föreliggande mål var det dock inte fråga om ett namn som avvek mycket från namn som var vanligt förekommande i och namnet kunde inte heller anses löjeväckande eller egendomligt. Namnet kunde därför inte anses vara olämpligt för ett barn. Den speciella stavningen på namnet var dessutom inte ny i eftersom det redan vid födelsen av anmälarnas son fanns tre personer som registrerats under detta namn, och åtminstone ytterligare två personer hade därefter erhållit namnet. Mot denna bakgrund fann domstolen att den svårligen kunde acceptera de skäl som de finländska myndigheterna angett för att inte tillåta registrering av namnet. Myndigheternas vägran att godta namnet Axl ansågs därför strida mot respekten för privatliv i artikel 8 i konventionen. – För svensk del kan erinras om att Kammarrätten i godkände Axl som förnamn. 1.Förändrad hantering av importmoms. 3.Trängselskatt – delegation, sanktioner och utländska fordon. 4.Tillstånd och medling. – hantering av risker och möjligheter med stallgödsel. 6.Att förebygga och hantera finansiella kriser. 7.Skärpningar i vapenlagstiftningen. Statligt bidrag till frivilliga organisationer som stödjer veteransoldater och anhöriga. finansiella oberoende och balansräkning. 10.Rätta byggfelen snabbt! –med effektivare förelägganden och försäkringar. 11.Kunskapsläget på Kärnavfallsområdet 2013. Slutförvarsansökan under prövning: kompletteringskrav 12.Goda affärer – en strategi för hållbar, offentlig upphandling. –ett förtydligat ansvar för stat och kommun. 14.En översyn inom Sevesoområdet –förslag till en förstärkt organisation för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. 15.För framtidens hälsa – en ny läkarutbildning. Del 1 och 2. 18.Regeringsbeslut av ett statsråd – SRÄ. 19.Mera glädje för pengarna. 20.Kommunal vuxenutbildning på grundläggande nivå – en översyn för ökad individanpassning och effektivitet. 22.Så enkelt som möjligt för så många som möjligt –samordning och digital samverkan. 23.Ersättning vid läkemedelsskador och miljöhänsyn i läkemedelsförmånerna. 24.E-röstning och andra valfrågor. 25.Åtgärder för ett längre arbetsliv. 26.Fri att leka och lära –ett målinriktat arbete för barns ökade säkerhet i förskolan. 27.Vissa frågor om gode män och förvaltare. 28.Försäkring på transportområdet i krig och kris.