sou · H1B381 · 2013-12-16 00:00:00 — När vi bryr oss – förslag om samverkan och utbildning för att effektivare förebygga våldsbejakande extremism Betänkande av Utredningen om ett effektivare arbete för att förebygga våldsbejakande extremism SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Regeringen beslutade om bemyndigande till statsrådet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag om ett effektivare arbete för att förebygga våldsbejakande extremism. , , förordnades överintendenten vid Forum för levande historia som särskild utredare. Utredningen har antagit namnet Utredningen om ett effektivare arbete för att förebygga våldsbejakande extremism. Som sekreterare i utredningen förordnades projektledare , Form för levande historia och från docent , . Följande personer har varit förordnade som experter i utredningen fr.o.m. 2012-06-20: kansliråd , , journalist , professor , , undervisningsråd , , handläggare , kommuner och landsting (), departementssekreterare , (), docent , , journalist , enhetschef , , utredare , (), professor , , verkställande direktör , , enhetschef , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (), journalist , utredare , (), departementssekreterare , , handläggare , stöd till trossamfund, och verksamhetschef , Exit/. Som experter förordnades även handläggare , (fr.o.m. 2012-07-11 ) och chefsanalytiker , Säkerhetspolisen (fr.o.m. 2012-07-11). Som ersättare för utredare förordnades handläggare . Som ersättare för departementssekreterare förordnades departementssekreterare . Som ersättare till utredare förordnades utredare . Som ersättare till enhetschef förordnades tf. enhetschef . Som ersättare till utredare förordnades handläggare . Som ersättare för handläggare förordnades kommissarie . Utöver experterna har utredningen haft dialog och samråd med ett stort antal personer vid myndigheter, kommuner och organisationer inom och i andra länder i . Utredningen överlämnar nu sitt betänkande När vi bryr oss – förslag om samverkan och utbildning för att effektivare förebygga våldsbejakande extremism. Uppdraget är härmed slutfört. Uppdraget och dess genomförande .............................. 1.2Förebyggande av politiskt/ideologiskt motiverade våldsbrott är en del i ett större arbete med att skydda och stärka demokratin ............................................................. 1.2.1 Om regeringens handlingsplan för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism................ 1.3.1 Hur förslaget till nationell samordnare processats 1.3.2 Arbetsprocessen med utbildningsmaterialet............... Kännetecken för våldsbejakande extremism .................. 2.1Begreppen radikal, extremist och våldsbejakande Vägar in i våldsbejakande extremism ...................................... Extremism och politiskt motiverat våld i – en kort exposé......................................................... 3.1Demokratin växer fram under upplevda hot från både vänster och höger..................................................................... 3.2 Historisk utveckling med perspektiv från vänster................. 3.2.1 Vänstervåld i världen och terrorism på svensk 3.2.2 Autonoma grupper dyker upp ..................................... 3.2.3 De autonoma gruppernas agenda................................. Historisk utveckling med perspektiv från höger.................... 3.3.1 Politiska våldsbrott med högerextrema motiv ............ Högerextrem partipolitisk utveckling ......................... 3.3.3 Från öppen rasism till motstånd mot ett Politik, våld och religion.......................................................... 3.4.1 Våldsbejakande extremism med olika religiösa Samordning av det förebyggande arbetet....................... 4.2 Bärande intryck från de internationella utblickarna............... 4.2.1Regeringen bör medverka till att utveckla ett fast Nordiskt samarbete för att förebygga 4.3 Några strukturer för förebyggande arbete i ............... 4.4Förslag till nationell samordning av arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism...................................... 4.5 Krav som den nationella samordnaren behöver uppfylla....... 4.6En nationell samordnare för förebyggande av våldsbejakande extremism i ........................................ 4.7 Oumbärliga aktörer i samverkan............................................. Kommunerna och SKL................................................. 4.8Den nationella samordnaren bör inte placeras hos någon Alternativt förslag är en separat nationell samordnare.......... Några ord om parter i samverkan ........................................... Struktur .............................................................och innehåll 5.6.1 Samtalskompassen – metodstöd för 5.6.2 .......Samtalskompassen – metodstöd för förändring Förslag ..............................................till utbildningsinsatser Seminarier on - och offline Kostnadsanalys ...................................nationell samordnare 6.3 Övriga konsekvenser ............................................................. Litteratur och referenser ................................................... Andra relevanta aktörer ......................................................... Utredningens uppdrag har varit att med utgångspunkt i befintliga strukturer lämna förslag om hur ett effektivare arbete för att förebygga våldsbejakande extremism kan utvecklas och organiseras på nationell och lokal nivå. att utveckla ett utbildningsmaterial om våldsbejakande extremism som kan användas för att förbereda och kompetensutveckla dem som på olika sätt medverkar i detta förebyggande arbete. Betoningen är på våldsbejakande extremism, med andra ord på våld som utövas av extremister med politiska/ideologiska motiv. Även om utredningens förslag lägger fokus på brottsförebyggande arbete mot våldsbejakande extremism, betonar vi att det ytterst handlar om hur vi i samhället lägger grunden för tillit och bygger upp en tro på demokrati och mänskliga rättigheter. Det förebyggande arbetet kan med andra ord aldrig handla enbart om insatser så att unga människor inte dras in i brottslighet med politiska/ideologiska motiv, utan perspektivet måste vara bredare än så. Utredningens uppdrag har varit att föreslå hur våldsbejakande extremism kan förebyggas oberoende av vilka ideologiska motiv som ligger till grund för den. Vi betonar att det är möjligt att vara radikal och vilja förändra samhället väldigt mycket, utan att vara anhängare av våldsbejakande extremism. Extremism handlar om intolerans mot åsikter och intressen som inte stämmer med de egna. Extremister står själva för det rätta och goda. Alla som har andra åsikter än dem själva har fel och står för det onda. Extremister som går över gränsen och tar till våld använder alltid argument för att få våldshandlingarna att framstå som rationella och rättfärdiga. De som anammar våldsbeja- kande extremism är ofta våldsbenägna redan från början. Det innebär att individers ursprungliga våldsbenägenhet kopplat till samhällskritik eller i någon mening politisk frustration kan vara den viktigaste varningssignalen för vägen in i våldsbejakande extremism. En struktur för förebyggande arbete Utredningen föreslår att regeringen inrättar en nationell samordnare för förebyggande av våldsbejakande extremism. Vårt huvudförslag är att samordnaren placeras som en enhet vid (Brå) och att myndigheten får ett resurstillskott för att utföra uppdraget. Som alternativ ser utredningen att den nationella samordnaren för förebyggande av våldsbejakande extremism inrättas som en självständig enhet med egen personal. Den nationella samordnaren bör inrättas tills vidare. Den nationella samordnarens uppdrag bör vara att utveckla och stödja lokal samverkan i förebyggande av våldsbejakande extremism med förebild i den danska SSP-modellen (Samverkan mellan Skola, Socialtjänst och Polis). Till stöd för arbetet bör inrättas en nationell samordningsgrupp, där kärnan utgörs av företrädare från Polisen, Kommuner och Landsting, och – på grund av den specifika typen av brottslighet uppdraget handlar om – i viss mån även Säkerhetspolisen, Utredningen har inte uppdraget att föreslå hur det brottsförebyggande arbetet i ska organiseras i stort. Därför inkluderar förslaget om att den nationella samordnaren för förebyggande av våldsbejakande extremism bygger upp sitt arbete med utgångspunkt i SSP-modellen, inget krav om att en enhetlig struktur för allt brottsförebyggande arbete i landet utformas efter denna modell. Den frågan är upp till andra än vår utredning att avgöra. SSP-modellen eller varianter på samma upplägg finns emellertid redan i flera svenska kommuner och utredningen anser att den är mycket lämplig som förlaga till en struktur för förebyggande av våldsbejakande extremism. Kärnan på lokal nivå utgörs av kommun och polis och därutöver ger den en flexibel möjlighet att involvera de nyckelaktörer som med avseende på omständigheterna i varje lokalt fall behöver involveras för att arbetet ska bli effektivt. I detta inkluderas inte bara myndigheter utan även aktörer såsom föreningar, samfund och delar av det lokala näringslivet. Utredningen menar vidare att de nordiska länderna skulle vinna på att samverka i det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. Den bör därför enligt utredningens uppfattning aktivt medverka till att ett gemensamt förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism utvecklas på nordisk nivå. Den nationella samordnarens uppdrag Den särskilda samordnarens uppdrag bör omfatta: Att samla och sprida relevant svensk och internationell forskning och annan kunskap om förekomsten av våldsbejakande extremism och fungerande förebyggande arbete för att motverka den. Att vara rådgivare och ge stöd till aktörer lokalt som identifierar problem med våldsbejakande extremism och vidtar förebyggande insatser för att problemen inte ska få fäste. Att ta ansvar för, förvalta och utveckla det utbildningsmaterial som utredningen producerar. Att regelbundet för relevanta yrkesgrupper hålla grundläggande och fördjupande utbildningar om våldsbejakande extremism och hur denna kan förebyggas. Att samla företrädare för relevanta aktörer som är involverade i arbetet med förebyggande av våldsbejakande extremism till en samordningsöverläggning så att alla resurser kan användas effektivt och att luckor eller dubbelarbete inom området undviks. Att kontinuerligt följa upp pågående arbetet med förebyggande av våldsbejakande extremism. Enligt utredningens förslag omfattar den nationella samordnaren personal som motsvarar fem heltidsanställningar. Samordnaren bör inrättas tills vidare så kostnaden blir med andra ord permanent. Ut- redningen förordar att den nationella samordnaren utvärderas under sitt fjärde verksamhetsår. I utvärderingen bör ingå att utvärdera såväl bemanning som omfattning, struktur och inriktning på verksamheten. Om den nationella samordnaren inrättas som en enskild enhet, bör i utvärderingen ingå att åter pröva om verksamheten ska inkluderas i Brottsförebyggande rådets eller annan brottsförebyggande myndighets verksamhet. Utbildningsmaterialets syfte och utgångspunkter Syftet med utbildningsmaterialet för ett förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism formulerades med utgångspunkt i utredningens direktiv i tre grundläggande ambitionspunkter: Utredningen har valt att producera en enkel webbplats för utbildningsmaterialet, som gör det möjligt för en framtida ägare att kontinuerligt uppdatera och därmed kvalitetssäkra innehållet. Materialet syftar till att förmedla kunskap till en bred målgrupp, framför allt poliser samt anställda inom kommunernas socialtjänster och inom skolan, men även personal inom rättsväsende, kriminalvårdare, fritidsledare, föreningsfunktionärer och andra relevanta aktörer. I utbildningsmaterialet ges också förslag på metoder för det förebyggande arbetet. Metoderna ska kunna användas dels vid utbildning, dels som verktyg i mötet med individer i riskzonen för att ansluta sig till våldsbejakande extremiströrelser. Utredningen gör inte anspråk på att presentera den fullödiga utbildningsinsatsen eller metoden som är den optimala lösningen på problemet. Vi presenterar ett förslag på ett första rimligt och genomarbetat steg på en längre utbildningstrappa, som kräver ett kompetent ägarskap för förvaltning och utveckling. Det ger möjlighet för en framtida ägare att påverka utbildningstrappans fortsatta utformning. En möjlighet som ökar chanserna för att det första steget på trappan bättre kan anpassas till en befintlig organisations pedagogiska verksamhet. Det primära syftet med utbildningsmaterialet är att bidra till ökad medvetenhet hos relevanta yrkesgrupper genom att förmedla kunskap om vad våldsbejakande extremism är, varför och hur det kan locka unga. Syftet är också att peka på tänkbara tecken som kan vara användbara för att kunna identifiera vem eller vilka som kan befinna sig i riskzonen för att dras till någon av dessa miljöer, att lära sig känna igen och förstå beteenden hos unga som riskerar att radikaliseras. Utbildningsmaterialet innehåller även förslag om vad och hur man kan göra för att förebygga att det sker. Utredningen arbetar fram två metodspår där samtalet står i fokus. Det ena riktar sig till samverkansgrupper och erbjuder möjligheter att stärka den gemensamma arbetsprocessen genom diskussions- och reflektionsövningar. Det andra metodspåret är en samtalsserie för möten med unga som riskerar att dras in i våldsbejakande extremism. Det bygger på den norska modellen bekymringssamtal och utvecklas för att skapa ökade möjligheter för kontinuerlig dialog och uppföljning. Utredningen betonar att våldsbejakande extremism är ett av flera perspektiv inom det brottsförebyggande fältet och att utbildningsinsatserna därför inte kan separeras helt från andra närliggande ämnen. En ung individ som riskerar att radikaliseras kan ha begått andra typer av brott eller ligga i riskzonen för t.ex. drogmissbruk. De målgrupper som arbetar förebyggande måste kunna utveckla sin kunskap och förmåga att placera våldsbejakande extremism i ett större sammanhang. The Inquiry remit was to: submit proposals, on the basis of existing structures, for how more efficient work to prevent violent extremism can be developed and organised at national and local level; and develop training material on violent extremism that can be used to prepare and train those who are involved in various ways in this preventive work. The emphasis is on violent extremism, in other words violence that is committed by extremists for political/ideological reasons. Although the Inquirys proposals focus on crime prevention work to combat violent extremism, we also emphasise that this is ultimately about how we in society lay the foundations of confidence and build up faith in democracy and human rights. In other words, preventive work can never just be about measures to prevent young people from being drawn into crime with political/ideological motives – we must have a broader perspective than this. The Inquiry remit was to propose how violent extremism can be prevented, irrespective of what ideological motives may be behind it. We stress that it is possible to be radical and to want to drastically change society without being an advocate of violent extremism. Extremism is about intolerance of opinions and interests that are not consistent with ones own. Extremists claim to stand for what is right and good. Anyone else who has opinions that differ from theirs is wrong and stands for what is evil. Extremists who overstep the mark and resort to violence always use arguments to make their acts of violence appear rational and justified. adopt violent extremism often have violent tendencies to begin with. This means that an individuals original violent tendencies, combined with social criticism or some form of political frustration, may be the most important warning signals for a development towards violent extremism. A structure for preventive work The Inquiry proposes that the Government establish a national coordination unit for the prevention of violent extremism. Our main proposal is that the coordination unit be placed as a division at the Council be allocated additional resources for this assignment. Alternatively, the Inquiry considers that the national coordination unit for the prevention of violent extremism could be established as an independent body with its own staff. The national coordination unit should be established indefinitely. The remit of the national coordination unit should be to develop and support local cooperation in the prevention of violent extremism, based on the Danish SSP model (cooperation between schools, social services and the ). In support of this work, a national coordination group should be set up, with the core members being representatives from the Swedish , the Authorities and Regions, and – because of the specific type of crime the remit involves – to some extent also the . It is not part of the Inquirys remit to propose how crime prevention work in should be organised in general. For this reason, the proposal that the national coordination unit for the prevention of violent extremism base its work on the SSP model does not include any requirement that a uniform structure for all crime prevention work in the country be designed according to this model. It is up to others outside of the Inquiry to decide this. However, the SSP model or variations on the same set-up are already in place in several Swedish municipalities and the Inquiry considers it to be a very suitable template structure for the prevention of violent extremism. The core at local level consists of the municipality and the , and beyond this core there is flexibility to be able to involve the key actors that need to be involved in order for the work to be effective, given the circumstances of each individual case. only government agencies but also actors such as associations, religious communities and parts of the local business community. The Inquiry also considers that the Nordic countries would benefit from cooperating on preventive work to combat violent extremism. In the Inquirys view, the Swedish Government should therefore actively promote the development of joint preventive work to combat violent extremism at Nordic level. The remit of the national coordination unit The remit of the special coordination unit should include: gathering and disseminating relevant Swedish and international research and other knowledge on the prevalence of violent extremism and effective preventive work to combat it; providing advice and support to local actors that identify extremism problems and take preventive measures to stop these problems from taking root; taking responsibility for, administering and developing the training material produced by the Inquiry; offering regular basic and in-depth training to relevant professional groups on violent extremism and how it can be prevented; annually inviting relevant actors involved in work to prevent violent extremism to coordination talks so that all resources can be used effectively and gaps or duplicate work in the area can be avoided; and continuously following up on going work to prevent violent extremism. The Inquiry proposes that the national coordination unit have staff corresponding to five full-time positions. The coordination unit should be established permanently, which means that the cost will be permanent. The Inquiry proposes that the national coordination unit be evaluated in its fourth year of operations. This evaluation should include an evaluation of staffing and of the scope, structure and direction of activities. If the national coordination unit is established as an independent body, the evaluation should include a re-examination of whether its activities should come under the activities of or of another crime prevention agency. Purpose and key points of training material The purpose of the training material for preventive work to combat violent extremism was formulated on the basis of the Inquirys terms of reference on three fundamental points: The Inquiry has chosen to set up a simple website for the training material, making it possible for any future owner to continuously update and thus assure the quality of the content. The material is intended for the dissemination of knowledge to a broad target group, primarily officers, employees of the municipalities social services and staff in schools, but also people working in the judicial system, prison officers, youth leaders, association officials and other relevant actors. The training material also includes proposals for methods to use in preventive work. These are methods that can be used in the training, but also as tools when meeting individuals at risk of joining violent extremist movements. The Inquiry does not claim to present the comprehensive training initiative or method that is best for solving the problem. We present a proposal for a reasonable and wellconsidered first step on a long training ladder that requires competent ownership for its administration and development. This provides the opportunity for a future owner to influence the future design of the training ladder, which increases the chances of the first step of the ladder being better adapted to the educational activities of the organisation in question. The primary purpose of the training material is to contribute to an increased awareness among relevant professional groups by disseminating knowledge about what violent extremism is and why and how it can attract young people. Another purpose is to highlight potential signs that could be used to identify people who could be at risk of being drawn into such environments, and to learn to recognise and understand the behaviour of young people who risk becoming radicalised. The training material also contains proposals on what can be done to prevent this happening. The Inquiry has come up with two approaches where the focus is on dialogue. The first targets joint action groups and offers the possibility of strengthening the shared work process through discussion and reflection exercises. The second method approach is a dialogue series for meetings with young people who risk being drawn into violent extremism. It builds on the Norwegian model of concern dialogues and is being developed to create greater opportunities for continuous dialogue and follow-up. The Inquiry stresses that violent extremism is one of several perspectives in the field of crime prevention, and that the training measures can therefore not be completely separated from other related subjects. A young person who risks becoming radicalised may at the same time have committed other types of crime or be at risk of, for example, drug abuse. The target groups that work on prevention must be able to develop their knowledge and their ability to place violent extremism in a wider context. 1Uppdraget och dess genomförande Utredningens uppdrag har varit; dels att med utgångspunkt i befintliga strukturer, lämna förslag till hur ett effektivare förebyggande arbete på nationell och lokal nivå kan utvecklas och organiseras, och dels att utveckla ett utbildningsmaterial om våldsbejakande extremism som kan användas för att förbereda och kompetensutveckla dem som på olika sätt medverkar i detta förebyggande arbete. Betoningen är på våldsbejakande extremism, med andra ord på våld som utövas av extremister med politiska/ideologiska motiv.