sou · H1B339 · 2013-06-03 00:00:00 — Denna åtgärd anges i 1 kap. 2 § första stycket 6, varvid de efterföljande uppräknade åtgärderna fått nya punktnummer. Ändringarna i andra stycket är redaktionella och föranledda av att vissa av de uppräknade åtgärderna i 1 kap. 2 § första stycket fått nya punktnummer. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 8.4.2. 2 § Rättslig hjälp som avses i 1 kap. 2 § första stycket 1–4, 6, 8 och 12 får lämnas även om den gärning som ansökan avser inte motsvarar ett brott enligt svensk lag. Rättslig hjälp som avses i 1 kap. 2 § första stycket 5, 7, 9– 11 och 13 får endast lämnas om den gärning som ansökan avser motsvarar ett brott enligt svensk lag (dubbel straffbarhet), om inte annat följer av 4 kap. 20 § beträffande husrannsakan och beslag. Av paragrafen framgår att rättslig hjälp i vissa fall kan lämnas utan att något krav på dubbel straffbarhet – dvs. att gärningen också är straffbar i – ställs upp. Rättslig hjälp med bevarandeförlägg- ande enligt 27 kap. 16 § är, genom hänvisningen till 1 kap. 2 § första stycket 6, en sådan åtgärd som får vidtas utan krav på dubbel straffbarhet. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 8.4.2. I övrigt är ändringarna i bestämmelsen enbart redak- och beror på att vissa av de åtgärder som räknas upp i 1 kap. 2 § första stycket har fått nya punktnummer. 4 § En ansökan om rättslig hjälp i enligt denna lag bör innehålla –uppgift om den utländska domstol eller myndighet som handlägger ärendet, –en beskrivning av det rättsliga förfarande som pågår, –uppgift om den aktuella gärningen med tid och plats för denna, samt de bestämmelser som är tillämpliga i den ansökande staten, –uppgift om vilken åtgärd som begärs och, i förekommande fall, i vilken egenskap en person ska höras, –namn på och adress till de personer som är aktuella i ärendet. I 4 kap. 8, 11, 14, 24 a, 24 c, 25, 25 b, 25 c, 26 a och 29 §§ finns sär- skilda bestämmelser om vad en ansökan ytterligare ska innehålla vid vissa slag av åtgärder. Om ärendet är brådskande eller om verkställighet önskas inom viss tidsfrist, ska detta anges och motiveras. En ansökan om rättslig hjälp ska göras skriftligen genom post, bud eller telefax. Den får även, efter överenskommelse i det enskilda fallet, översändas på annat sätt. Av bestämmelsen framgår vad en ansökan om rättslig hjälp bör innehålla. I andra stycket har lagts till en hänvisning till den nya bestämmelsen 4 kap. 24 c § i vilken anges vad en ansökan ytter- ligare ska innehålla vid ansökan om rättslig hjälp med bevarande- föreläggande enligt 27 kap. 16 § . Frågan behandlas i avsnitt 8.4.2. 24 c § En ansökan om föreläggande enligt 27 kap. 16 § hand- läggs av åklagare. Av ansökan ska framgå sådana uppgifter som behövs för att åtgärden ska kunna genomföras. Åklagaren ska genast pröva om det finns förutsättningar för åtgärden. Om åtgärden beslutas ska denna gälla för en period om minst . Paragrafen är ny. Den innehåller vissa bestämmelser om handlägg- ningen av en ansökan om rättslig hjälp med bevarandeföreläggande enligt 27 kap. 16 § . De allmänna övervägandena finns i avsnitt 8.4.2. Av första stycket framgår att en ansökan om rättslig hjälp med bevarandeföreläggande handläggs av åklagare. I andra stycket finns föreskrifter om ansökans innehåll, vilka kompletterar de allmänna bestämmelserna i 2 kap. 4 §. ska framgå sådana uppgifter som behövs för att åtgärden ska kunna genomföras. Det måste exempelvis framgå vilka lagrade uppgifter som ska säkras och var och hos vem säkrande begärs. Av tredje stycket framgår att åklagaren genast ska göra en pröv- ning av om förutsättningarna för att meddela ett föreläggande är uppfyllda. Av 2 kap. 1 § följer att åtgärden ska vidtas under de förutsättningar som anges i . För det fall förelägg- ande beslutas ska tiden för bevarande vara minst , så att den ansökande staten får tid på sig att förbereda en ansökan om åtkomst till uppgifterna. gäller den generella regeln i 27 kap. 16 § andra stycket att förordnandet inte får gälla längre än , med möjlighet till 30 dagars förläng- ning om det finns särskilda skäl. 12.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation 5 § Den som bedriver verksamhet som är anmälningspliktig enligt 2 kap. 1 § ska utplåna eller avidentifiera lagrade eller på annat sätt behandlade trafikuppgifter som avser användare som är fysiska personer eller som av- ser abonnenter, när uppgifterna inte längre behövs för att överföra ett elek- troniskt meddelande. Det gäller dock inte om uppgifterna sparas för sådan behandling som anges i 6, 13, 16 a eller 16 c § eller om uppgifterna begärts bevarade enligt 27 kap. 16 § . I paragrafen finns huvudregeln om behandling av trafikuppgifter. Den innebär att när en sådan uppgift inte längre behövs för att överföra ett elektroniskt meddelande måste uppgiften utplånas eller avidentifieras. Paragrafen innehåller dock vissa undantag från huvud- regeln. Paragrafen har kompletterats med ytterligare ett undantag. Om uppgifterna har begärts bevarade enligt 27 kap. 16 § gäller inte huvudregeln. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 8.3.2. 16 c § Uppgifter som lagrats enligt 16 a § får behandlas endast för att lämnas ut enligt 22 § första stycket 2 eller 9, 27 kap. 19 § eller lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommu- nikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet. I paragrafen regleras för vilka ändamål uppgifter som har lagrats enligt 16 a § får användas. De allmänna övervägandena finns i av- snitt 8.3.3. Enligt tillägget ska uppgifter som har lagrats enligt 16 a § även få behandlas för att lämnas ut enligt 22 § första stycket 9. Den enda uppgift som emellertid får lämnas ut enligt den bestämmelsen är uppgift om vilka övriga leverantörer som har deltagit vid över- föringen av ett meddelande som omfattas av ett bevarandeföre- läggande enligt 27 kap. 16 § (se kommentaren till 22 §). 16 d § Uppgifter som avses i 16 a § ska lagras räknat från den dag kommunikationen avslutades. Vid utgången av ska den lagringsskyldige genast utplåna dem, om annat inte följer av andra stycket. Om uppgifter som avses i första stycket begärts utlämnade eller om uppgifter begärts bevarade enligt 27 kap. 16 § före utgången av den föreskrivna lagringstiden men uppgifterna inte har hunnit lämnas ut eller tiden för bevarande inte har löpt ut, ska den lagringsskyldige lagra uppgifterna till dess så har skett och därefter genast utplåna de lagrade upp- gifterna. I paragrafen regleras lagringstidens längd och de åtgärder som ska vidtas från leverantörens sida vid lagringstidens slut. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 8.3.2. I andra stycket har lagts till att uppgifter som ska bevaras enligt 27 kap. 16 § inte ska utplånas innan tiden för be- varande har löpt ut. § Om någon som bedriver verksamhet som är anmälningspliktig enligt 2 kap. 1 § förelagts att bevara viss lagrad uppgift enligt 27 kap. 16 § rätte- gångsbalken gäller vad som sägs i 3 a § om åtgärder för att skydda uppgifter som ska lagras enligt 16 a § även för uppgift som ska bevaras enligt 27 kap. 16 § . Vidare gäller vad som sägs i 16 e § om rätt till ersätt- ning för kostnader och i 16 f § om anpassning för utlämnande av uppgifter på motsvarande sätt även för uppgift som ska bevaras enligt 27 kap. 16 § rätte- gångsbalken. Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 8.3.2. Bestämmelsen innebär att den särskilda bestämmelsen i 3 a § om kvalitet och säkerhet när det gäller de trafikuppgifter som lagrats för brottsbekämpande syften är tillämplig även i de fall då någon som bedriver verksamhet som är anmälningspliktig enligt 2 kap. 1 § förelagts att bevara viss lagrad uppgift enligt den föreslagna bestäm- melsen i 27 kap. 16 § . Regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer kan då även, med stöd av 3 a §, ange ytterligare föreskrifter om säkerheten för de uppgifter som ska bevaras. Bestämmelsen innebär vidare att bestämmelserna om rätt till ersättning för kostnader som uppstår när lagrade uppgifter lämnas ut (16 e §) och om anpassning för utlämnande av uppgifter (16 f §) gäller även för uppgifter som omfattas av ett bevarandeförelägg- ande enligt den föreslagna bestämmelsen i 27 kap. 16 § rättegångs- balken hos någon som är anmälningspliktig enligt 2 kap. 1 § LEK. Ersättning ska betalas till den som bevarat uppgifterna av den myn- dighet som har begärt uppgifterna. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska meddela föreskrifter om ersättning. 21 § Tystnadsplikt enligt 20 § första stycket gäller även för uppgift som hänför sig till 1.åtgärden att kvarhålla försändelser enligt 27 kap. 9 § , 2.angelägenhet som avser användning av hemlig avlyssning av elek- tronisk kommunikation eller hemlig övervakning av elektronisk kommu- nikation enligt 27 kap. 18 eller 19 § eller tekniskt bistånd med hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation eller med hemlig övervakning av elektronisk kommunikation enligt 4 kap. 25 b § lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, 3.angelägenhet som avser inhämtning av signaler i elektronisk form enligt lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet, 4.inhämtning av uppgifter enligt lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndig- heternas underrättelseverksamhet, 5.begäran om utlämnande av uppgift om abonnemang enligt 22 § första stycket 2, 6.föreläggande att bevara uppgifter enligt 27 kap. 16 § , 7.begäran om utlämnande av uppgift om tillhandahållare av elektroniska kommunikationsnät eller elektroniska kommunikationstjänster enligt 22 § första stycket 9. Paragrafen innehåller regler om tystnadsplikt för leverantörer. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 8.3.2 och 8.3.3. Enligt punkterna 6 och 7, som är nya, ska även uppgifter som hänför sig till ett föreläggande att bevara uppgifter enligt den föreslagna bestämmelsen i 27 kap. 16 § och till en begäran från myndigheterna att få tillgång till uppgifter om vilka leverantörer som har deltagit vid överföringen av ett meddelande som omfattas av ett bevarandeföreläggande omfattas av regleringen. 22 § Den som tillhandahåller ett elektroniskt kommunikationsnät eller en elektronisk kommunikationstjänst och därvid har fått del av eller tillgång till uppgift som avses i 20 § första stycket ska på begäran lämna 1.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till en myndighet som i ett särskilt fall behöver en sådan uppgift för delgivning enligt delgivnings- lagen (2010:1932), om myndigheten finner att det kan antas att den som söks för delgivning håller sig undan eller att det annars finns synnerliga skäl, 2.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 och som gäller misstanke om brott till åklagarmyndighet, polismyndighet eller någon annan myn- dighet som ska ingripa mot brottet, 3.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 och 3 samt uppgift om i vilket geografiskt område en viss elektronisk kommunikationsutrustning finns eller har funnits till polismyndighet, om myndigheten finner att uppgiften behövs i samband med efterforskning av personer som har för- svunnit under sådana omständigheter att det kan befaras att det föreligger fara för deras liv eller allvarlig risk för deras hälsa, 4.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till om myndigheten behöver uppgiften i exekutiv verksamhet och myndig- heten finner att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende, 5.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till , om verket finner att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende som avser kontroll av skatt eller avgift eller rätt folkbokföringsort enligt folkbokföringslagen (1991:481), 6.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till polismyndighet, om myndigheten finner att uppgiften behövs i samband med underrättelse, efterforskning eller identifiering vid olyckor eller dödsfall eller för att myn- digheten ska kunna fullgöra en uppgift som avses i 12 § polislagen (1984:387), 7.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till polismyndighet eller åklagarmyndighet, om myndigheten finner att uppgiften behövs i ett sär- skilt fall för att myndigheten ska kunna fullgöra underrättelseskyldighet enligt 33 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöver- trädare, 8.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 och 3 till regional alarmerings- central som avses i lagen (1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala alarmeringscentraler, och 9.uppgift om vilka övriga tillhandahållare av elektroniska kommunika- tionsnät eller elektroniska kommunikationstjänster som har deltagit vid över- föringen av ett meddelande som omfattas av ett föreläggande enligt 27 kap. 16 § första stycket till den myndighet som meddelat före- läggandet. Ersättning för att lämna ut andra uppgifter enligt första stycket 8 än lokaliseringsuppgifter ska vara skälig med hänsyn till kostnaderna för ut- lämnandet. Paragrafen innehåller bestämmelser om leverantörers skyldighet att på begäran lämna ut vissa uppgifter utan hinder av tystnadsplikt. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 8.3.3. I första stycket 9 har tagits in en bestämmelse om att leverantörer ska vara skyldiga att till den myndighet som beslutat om ett be- varandeföreläggande lämna ut uppgift om vilka övriga leverantörer som har deltagit vid överföringen av det meddelande som omfattas av föreläggandet. Syftet med den nya uppgiftsskyldigheten är att de brottsutred- ande myndigheterna ska få möjlighet att identifiera vilka leveran- törer som deltagit vid överföringen, så att ett föreläggande om bevarande av elektroniska uppgifter enligt 27 kap. 16 § rättegångs- balken kan riktas även mot dessa. Enbart uppgift om vilka leve- rantörer som har deltagit vid överföringen ska lämnas ut. Ingen annan information, ur vilken exempelvis skulle kunna härledas vem som kommunicerade med vem, får lämnas ut med stöd av den nya bestämmelsen. Den myndighet som har beslutat om bevarande- föreläggandet har endast möjlighet att få reda på från vilken leve- rantör som meddelandet sändes och – för det fall det har vidare- sänts – till vilken leverantör det vidaresändes. Det ankommer på leverantören att ur den information som denne har tillgång till ta reda på vilka övriga leverantörer är. Har leve- rantören inte tillgång till informationen kan denna inte heller lämnas ut. Den nya uppgiftsskyldigheten innebär alltså inte något nytt krav på att spara uppgifter. I första hand kommer uppgifterna att lämnas till åklagar- eller polismyndighet, men om bevarandeföreläggandet meddelats av kan uppgifter lämnas ut även till denna myndighet. Uppgifter om vilka övriga leverantörer är som deltagit vid över- föringen av ett meddelande kommer i den övervägande delen av fallen kunna fås fram genom de trafikuppgifter som lagras enligt 16 a §. Leverantörerna har då enligt 16 e § rätt till ersättning för kostnader som uppstår i samband med att uppgift om vilka övriga leverantörer är lämnas ut. För leverantörernas tystnadsplikt i fråga om utlämnande av upp- gifter, se kommentaren till 21 §. Tillträde till konvention om it-relaterad brottslighet med tilläggsprotokoll Den ökade användningen av datorer och internet har inneburit att det har utvecklats nya brottstyper och nya tillvägagångssätt för att begå brott. De snabba kommunikationsvägarna och möjligheten för den som begår brott att dölja sin identitet på internet innebär stora utmaningar för de brottsbekämpande myndigheterna. Genom användning av internet kan brott begås i flera stater och snabbt få stor omfattning och spridning. För att effektivt kunna bekämpa it-relaterade brott krävs därför ett väl fungerande inter- nationellt samarbete. konvention om it-relaterad brotts- lighet med tilläggsprotokoll fyller i detta sammanhang en viktig funk- tion. En särskild utredare ska analysera behovet av författningsänd- ringar för att ska kunna tillträda konventionen och tilläggs- protokollet och lämna förslag till de författningsändringar som be- hövs för att möjliggöra ett svenskt tillträde till instrumenten. Uppdraget ska redovisas . konvention om it-relaterad brottslighet Internet har skapat nya möjligheter att snabbt, enkelt och billigt ta del av, hämta in och distribuera stora mängder information. Sam- tidigt innebär en ökad användning av internet en förhöjd risk för att datorer och deras nätverk används som verktyg för att begå brott. Detta har skapat behov av en samordnad, effektiv kamp över gränserna mot it-relaterad brottslighet. konvention om it-relaterad brottslighet (ETS nr 185, konventionen) har ut- arbetats för att tillgodose det behovet. Konventionen har följande tre huvudsyften: 1.Åstadkomma en tillnärmning av ländernas nationella straffrätt beträffande vissa gärningar. 2.Säkerställa att det finns nationella processrättsliga bestämmel- ser som tillgodoser behoven av att utreda och lagföra de brott som behandlas i konventionen och andra brott som begås med hjälp av datorer samt att kunna ta till vara bevisning i elektronisk form. 3.Lägga grunden för ett snabbt och effektivt internationellt sam- arbete vid bekämpningen av it-relaterade brott. Konventionen är indelad i fyra kapitel. Dessa innehåller defini- tioner, bestämmelser om åtgärder som ska vidtas på nationell nivå, bestämmelser om internationellt samarbete och slutbestämmelser. Den trädde i kraft . har 47 stater under- tecknat konventionen och 31 stater ratificerat den. Majoriteten av EU:s medlemsstater har ratificerat konventionen liksom de övriga nordiska länderna. Även stater som inte är medlemmar i rådet kan ansluta sig till konventionen. Konventionen har rati- ficerats av och undertecknats av , och . Frågor om kriminalisering av gärningar av rasistisk och främ- lingsfientlig natur som begåtts med hjälp av ett datorsystem be- handlas i ett tilläggsprotokoll till konventionen av (tilläggsprotokoll till konventionen om it-relaterad brottslig- het om kriminalisering av gärningar av rasistisk och främlingsfient- lig natur begångna med hjälp av datorsystem, ETS nr 189). Protokollet har två syften. Det ena är att åstadkomma en tillnärmning av den materiella straff- rätten i fråga om ovannämnda brott. Det andra är att förbättra det internationella samarbetet vid bekämpning av sådana brott. Tilläggs- protokollet trädde i kraft . har antagit förklarande rapporter till såväl konventionen som tilläggsprotokollet. Bekämpningen av it-relaterad brottslighet är ett prioriterat om- råde för EU. I Stockholmsprogrammet, som anger inriktningen på EU:s arbete inom det rättsliga och inrikes området för femårsperioden –2014, framhålls att medlemsstaterna bör ratificera konventionen och att den bör bli den rättsliga referens- ramen för it-brottslighet på global nivå. Även inom FN pågår diskussioner om behovet av åtgärder för att förbättra det internationella arbetet mot it-relaterad brottslig- het.1 FN:s kriminalpolitiska kommission (CCPCJ) har tillsatt en expertarbetsgrupp för detta ändamål. En fråga som har diskuterats i arbetsgruppen är om det finns behov av en om it- relaterad brottslighet. Behovet av en utredning Frågan om bör tillträda konventionen och tilläggsprotokollet samt vilka lagändringar som krävs för ett tillträde behandlas i pro- memorian Brott och brottsutredning i it-miljö (Ds 2005:6). I pro- memorian görs bedömningen att bör tillträda såväl konven- tionen som tilläggsprotokollet. Enligt promemorian uppfyller inte svensk rätt konventionens krav. Det gäller främst på straffprocess- rättens område. Promemorian har remissbehandlats. Samtliga remiss- instanser som har yttrat sig i frågan har varit positiva till att kon- ventionen och protokollet tillträds. Många remissinstanser har dock pekat på behovet av samordning med andra pågående lagstiftnings- ärenden och anfört att förslaget brister i överskådlighet. Det har också framförts att förslag som närmare ansluter till konventionens systematik bör övervägas. Sedan promemorian skrevs har förutsättningarna för bedöm- ningen av om svensk rätt uppfyller konventionens krav väsentligen förändrats. Bland annat har regeringen föreslagit ett genomförande av och rådets direktiv /24/EG om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med till- 1 for : Crime Preven- tion and Development in a Changing World, slutsatser från FN:s kriminalpolitiska kongress i . handahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikations- tjänster eller allmänna kommunikationsnät och om ändring av direk- tiv 2002/58/EG (prop. 2010/11:46). Förslaget innebär att leveran- törer av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät åläggs en skyldighet att lagra trafik- och lokaliseringsuppgifter samt uppgifter som behövs för att identifiera en abonnent eller användare för att säkerställa att upp- gifterna finns tillgängliga för avslöjande, utredning och åtal av all- varliga brott. Förslagen i propositionen har vilandeförklarats av (bet. 2010/11:JuU14, rskr. 2010/11:189). Regeringen har vidare i en lagrådsremiss föreslagit föränd- ringar i de bestämmelser som rör de brottsbekämpande myndig- heternas tillgång till övervaknings- och abonnemangsuppgifter om elektronisk kommunikation. Även när det gäller den materiella straff- rätten och de bestämmelser som reglerar det internationella sam- arbetet har förändringar skett sedan promemorian skrevs. Det finns mot denna bakgrund behov av att på nytt se över vilka författningsändringar som behövs för att ska kunna leva upp till kraven i konventionen och tilläggsprotokollet. har länge intagit en ledande position i fråga om it-använd- ning. Regeringens ambition är att ska vara ledande i använd- ningen av it för att nå tillväxt-, välfärds-, demokrati- och klimatmål. Detta förutsätter, vid sidan av bl.a. väl utvecklade säkerhetslösningar, en straffrättslig lagstiftning som ger ett gott skydd mot missbruk av den nya tekniken och en processrättslig lagstiftning som ger goda möjligheter att effektivt utreda och lagföra it-relaterade brott. Teknikutvecklingen har skapat nya möjligheter att begå brott utan att gärningsmannen befinner sig i det land där brottet får effekt. Det finns också stora möjligheter för den som begår ett brott att dölja sin identitet. It-relaterade brott kan snabbt få stor omfattning och spridning. Bevis kan utplånas och ekonomiskt utbyte av brott flyttas mellan länder på . Vissa brott, t.ex. internet- relaterade barnpornografibrott, kan bara utredas genom att de brotts- bekämpande myndigheterna får tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation. Detta medför nya utmaningar för de brottsbekämp- ande myndigheterna och ett ökat behov av ett effektivt internatio- nellt samarbete. bör delta aktivt i detta samarbete. Konventionen och tilläggsprotokollet utgör en internationell över- enskommelse i fråga om det grundläggande behovet av åtgärder för att motverka it-relaterad brottslighet. Utgångspunkten är att bör ratificera konventionen och tilläggsprotokollet. För att det ska vara möjligt krävs vissa lagändringar. De anslutande staterna avgör själva på vilket sätt konventionen ska genomföras i nationell rätt. Regleringen av myndigheternas till- gång till uppgifter ska enligt konventionen utformas så att de ger ett tillfredsställande skydd för mänskliga fri- och rättigheter enligt bl.a. . Vad ska utredas? Utredaren ska i fråga om konventionen och tilläggsprotokollet göra en genomgång av bestämmelserna och analysera i vilka av- seenden det finns behov av författningsändringar eller andra för- ändringar för att ska leva upp till kraven i konventionen och tilläggsprotokollet,