sou · H1B335 · 2013-05-28 00:00:00 — En ny lag om personnamn SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att en parlamenta- risk kommitté (Ju 2009:17) skulle se över namnlagen (1982:670) och ta ställning till behovet av ändringar i lagen. Rättschefen förordnades att vara ordförande i kommittén. Till ledamöter i kommittén förordnades riksdagsledamöterna (KD), (M), (S), (S) och (S), dåvarande riksdagsledamöterna (V), (M), (C) och (C), före detta riksdags- ledamöterna (FP) och (M) samt dåvarande förbundsordföranden (MP). Regeringen beslutade att utöka kom- mittén till högst femton ledamöter, varefter riksdagsledamoten (M) och pressekreteraren (SD) förordnades till ledamöter i kommittén. entledigades och förordnades riksdagsledamoten (SD) till ledamot i kommittén. Kommittén antog namnet . Till sakkunnig förordnades numera kansli- rådet samt till experter docenten vid och folkminnen , dåvarande avdelningsjuristen vid och rättslige experten vid . Till experter förord- nades professorn och ledamoten av samt juristchefen vid . Som sekreterare anställdes hovrättsassessorn . Kommittén överlämnar nu betänkandet En ny lag om person- namn. Kommitténs uppdrag är härmed slutfört. Förslag till lag om personnamn............................................... Förslag till lag om ändring i firmalagen (1974:156)............... 1.3Förslag till lag om ändring i lagen (1977:729) om 1.4Förslag till lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481)................................................................................. 1.5Förslag till lag om ändring i varumärkeslagen (2010:1877)............................................................................... Uppdraget och dess genomförande .............................. En helt ny lag om personnamn ............................................... Betänkandets disposition m.m. ............................................... Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder .................. Namnlagens gällande lydelse ................................................... Efternamn (1–23 a §§) ............................................................. 4.3.1 Förvärv av efternamn genom födelsen (1 §) ............... 4.3.2 Förvärv av efternamn genom adoption (2–4 §§) ...... 4.3.3 Byte till förälders efternamn, m.m. (5–8 §§)............. 4.3.4 Byte till makes efternamn (9–10 §§).......................... 4.3.5 Byte till andra efternamn (11–14 §§) ......................... 4.3.6 Ändring av efternamns genusform (15 §) ................. 4.3.7 Förlust av efternamn (16–19 §§)................................ 4.3.8 Särskilt skydd för egenartade efternamn (20-23 §§) .................................................................... 4.3.9 Föräldraskap enligt 1 kap. 9 § (23 a §) ......................................................................... Mellannamn (24–29 §§) ......................................................... Förnamn m.m. (30–35 §§)..................................................... 4.6Förfarandet i mål och ärenden enligt namnlagen (36-49 §§)................................................................................ 4.6.1 Anmälan till m.m. (36–37 §§)............... 4.6.2 Ansökan hos PRV (39–44 §§).................................... Förfarandet inför domstol (45–47 §§)....................... Särskilda bestämmelser (48–49 §§) ............................ Frågans tidigare behandling ...................................... 5.1.1 Namnskickets uppkomst och tidiga utveckling ....... 5.1.2 En rättslig reglering växer fram.................................. 5.1.3 förslag och 1963 års Tillblivelsen av namnlag.......................................... 5.2.2 Remissutfallet på namnlagsutredningens förslag...... 5.2.4 Lagrådets yttrande och regeringens 5.2.6 Den allmänna debatten års namnlag........ Det fortsatta reformarbetet................................................... Riksdagsbehandling –1986 ................................. Ds Ju 1987:5................................................................ Proposition 1987/88:84.............................................. 5.3.4 Vissa ändringar i namnlagen efter 1988..................... Riksdagsbehandling –1999 ................................. Riksdagsbehandling –2012 ................................. 5.3.7 Skrivelser till regeringen m.m. ................................... Kommitténs attitydundersökning i sammandrag ................ Analys och kommentarer ...................................................... Familjerättsliga förvärv av efternamn .......................... Överväganden och förslag..................................................... 7.3.1 Makars efternamn....................................................... 7.3.2 Barns efternamn .......................................................... 7.3.3 Behövs spärregler för familjerättsliga Lagförslag med kommentar................................................... Förvärv av efternamn i annan än familjerättslig 8.1Allmänna villkor för förvärv av efternamn i annan än Bedömning och förslag............................................... Bedömning och förslag............................................... Ändring av efternamns genusform........................................ Förlust av efternamn ................................................. Överväganden och förslag ..................................................... Lagförslag med kommentar................................................... Särskilt skydd för efternamn ...................................... Överväganden och förslag ..................................................... 10.2.2 Ett materiellt skydd mot privat bruk av efternamn behövs inte ................................................ 10.2.3 Reglerna om materiellt skydd mot kommersiell användning av efternamn kan förenklas .................... 10.2.4 Konstnärsnamn eller liknande namn, m.m. .............. 10.2.5 Kopplingen till varumärkeslagen ............................... 10.2.6 Särreglerna om fastställelsetalan i 22 § namnlagen ... Mellannamn/Dubbelnamn ......................................... Överväganden och förslag..................................................... 11.3.1 Nuvarande mellannamnsreglering är otillräcklig...... 11.3.2 Nybildningar av dubbla efternamn bör tillåtas......... 11.3.3 Behovet av mellannamn minskar radikalt om det ges generösa möjligheter att förvärva och avsäga sig dubbla efternamn .................................................. 11.3.4 En ny ordning med enkla och dubbla efternamn ..... Lagförslag med kommentar................................................... Förnamn och gårdsnamn........................................... Förvärv, tillägg, byte, strykning och annan ändring av 12.2.3 Bedömning och förslag............................................... 12.3.1 Bedömning och förslag............................................... Lagförslag med kommentar................................................... Förfarandet i mål och ärenden ................................... Uppdelningen av namnärenden mellan och 13.2.1 – organisation och verksamhet ............ 13.2.2 PRV – organisation och verksamhet ......................... Överväganden och förslag ..................................................... 13.4.1 Namnärendena bör hanteras av en och samma myndighet, som också bör ha rätt att överklaga beslut som går myndigheten emot............................. 13.4.2 Endast har förutsättningar att kunna hantera alla namnärenden ........................................... 13.4.3 som ny namnmyndighet; ändrade 13.4.4 Närmare om förslagets ekonomiska 13.4.5 Lagförslag med kommentar........................................ Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................. Lagförslag med kommentar................................................... Reservationer och särskilt yttrande..................................... Bilaga 1 Kommittédirektiv 2009:129............................................. Bilaga 4 Personnamn – En undersökning av svenska folkets Bilaga 5 Domstolspraxis rörande förnamnets form ..................... , Några problem rörande namnlagens tillämpning, TfA 1985 Namnlagen, 1966. , Namnlagen, 1983. 2 uppl., 1998. Nytt juridiskt arkiv, avdelning I bisexuellas och transpersoners rättigheter Förordningen (1901 s. 125 nr 1) angående lämnar i detta betänkande förslag till en ny lag om personnamn som ska ersätta den drygt namn- lagen (1982:670). Den nya lagen, som föreslås träda i kraft , syftar genomgående till att ge medborgarna större frihet att själva få välja sina namn, som lagstiftningen blir lättare att förstå och hanteringen av namnärendena förenklas. Lagen får ett väsentligt mindre omfång än nu gällande namnlag, och antalet paragrafer minskas från 53 till 41. Kommittén föreslår bland annat följande förändringar. Efternamn ska fritt kunna bildas på något av föräldrarnas för- namn med tillägg av ändelserna son eller dotter. Det ska bli fritt att byta till ett efternamn som är så vanligt att det bärs av minst 2 000 personer. Dubbla efternamn får bildas. Den som har ett dubbelt efternamn bestämmer själv ordningsföljden mellan namnen, om dessa ska vara förenade med bindestreck och om och när något av namnen i dubbelnamnet ska strykas. Nya mellannamn kan inte tas, men den som redan har ett mellannamn behåller det så länge han eller hon önskar. Hindren mot att ändra förnamn och efternamn tas bort. Förnamn ska kunna ändras enklare och i samtliga fall kostnads- fritt. blir ny namnmyndighet. Patent- och registrerings- verkets befattning med personnamn upphör. Familjerättsliga förvärv av efternamn (1–10 §§) Den nuvarande regleringen av de familjerättsliga namnförvärven är snårig och i flera fall onödigt restriktiv. Kommittén föreslår en rad ändringar som underlättar för familjer att få namngemenskap och som gör det lättare att byta till ett efternamn som bärs eller har burits inom familjen. Om makar vill behålla sina efternamn när de gifter sig ska de inte längre särskilt behöva anmäla detta. Denna ganska naturliga ordning föreslogs av regeringen lagstiftningsärende och bör nu införas. Om makarna däremot önskar få ett gemensamt efternamn ska detta kunna ske på fler sätt än . De kan givet- vis liksom välja den enas efternamn som gemensamt, men de kan även ta ett gemensamt dubbelt efternamn i vilket bådas efter- namn ingår. I vilken ordning namnen i så fall ska stå och om de ska vara förenade med bindestreck eller inte avgör makarna själva. Denna nya möjlighet ersätter den nuvarande hårt kritiserade ord- ningen med mellannamn, som endast en av makarna kan bära och som inte får föras vidare till makarnas barn eller till en ny make. Möjligheten för makar att anta ett gemensamt dubbelnamn har en viktig jämställdhetspolitisk dimension, eftersom det varit långt vanligare att namngemenskap i en familj uppnås genom att kvinnan avstår från sitt efternamn än att mannen gör det. Genom reformen ökar sannolikheten för att båda makarnas efternamn kommer att leva vidare. I den nuvarande namnlagen finns regler som hindrar makar som en gång har haft gemensamt efternamn från att på nytt uppnå namngemenskap. Dessa regler avskaffas. Vidare finns vissa regler som hindrar en make eller tidigare make från att byta till ett efternamn som han eller hon har burit. Också dessa regler avskaffas. En ytterligare liberalisering är att förbudet mot att byta till den andre makens giftasnamn avskaffas. En make som har behållit sitt namn från ett tidigare äktenskap och som sedan gifter om sig ska alltså ha rätt att föra efternamnet vidare, inte bara som till gemensamma barn i det nya äktenskapet, utan också till den nya maken. Barn ska inte längre förvärva efternamn automatiskt vid födelsen, utan föräldrarna ska alltid ansöka hos om barnets efternamn. Denna skyldighet blir dock inte särskilt betungande eftersom föräldrarna under alla förhållanden måste meddela Skatte- verket vilket eller vilka förnamn som barnet ska ha. Vid valet av barnets efternamn ger den nya lagen fler möjligheter än . Barnet kan t.ex. ges vilket som helst efternamn som någon av för- äldrarna har burit, utom ett tidigare buret giftasnamn. Nytt är också att barnet kan ges ett dubbelt efternamn eller ett efternamn bildat på något av föräldrarnas förnamn med tillägg av ändelserna son eller dotter (så kallade patro- och metronymikon). Bestämmelserna om adoptivbarns namn förenklas och liberali- seras på motsvarande sätt samt görs oberoende av adoptivföräld- rarnas könstillhörighet. Även vuxna personer ska ha rätt att byta till ett efternamn som är bildat på faderns eller moderns förnamn med tillägg av ändel- serna son eller dotter. De regler som hindrat vuxna från att byta till någon av föräldrarnas efternamn avskaffas. Den nya lagen innehåller över huvud taget ingen begränsning för antalet gånger som ett efternamn får bytas. Förvärv av efternamn i annan än familjerättslig ordning (11–14 §§) Också i fråga om de så kallade administrativa efternamnsförvärven föreslår kommittén flera lättnader och förenklingar. I fråga om nybildade efternamn sätter kommittén dock en klar gräns vid namn som av språkliga skäl är uppenbart olämpliga, som kan väcka anstöt eller som kan leda till väsentligt obehag för den som bär namnet. Kommittén föreslår bland annat följande förändringar. Den nuvarande spärren mot att byta till ett nybildat efternamn eller andra efternamn som inte kan förvärvas i familje- rättslig ordning avskaffas. Kommittén bedömer att risken för miss- bruk av möjligheten till upprepade efternamnsbyten är så begrän- sad att det är nödvändigt att ha kvar denna spärr, som för övrigt föreslogs avskaffad redan av namnlagsutredning. Denna risk begränsas ytterligare av att alla byten av efternamn som inte är knutna till en familjesituation, även fortsättningsvis ska vara avgiftsbelagda. Det hittillsvarande kravet på att ett nybildat efternamn ska ha lämplig språklig form har inte fyllt sin funktion i rättstillämpningen och bör därför få en annan utformning. Kommittén betonar att namnskicket är en oskiljaktig del av språket och att endast ord som verkligen kan betraktas som namn, får godkännas som nybildade Å andra sidan finns inte anledning att – såsom den nu- varande lagtexten kan ge intryck av – underkänna ett nytt namn endast för att det är bildat med utgångspunkt från ett annat språk än svenskan. Kommittén föreslår därför ett nytt och rakare lagkrav som innebär att namn som av språkliga eller andra skäl är uppen- bart olämpligt som efternamn inte får godkännas som nybildat efternamn. Vid behov ska språklig expertis medverka vid bedöm- ningen av ett föreslaget namns lämplighet. Av stor praktisk betydelse är att förbudet mot att bilda nya dubbla efternamn avskaffas. Också vissa andra onödiga hinder mot att bilda nya efternamn slopas. Exempelvis bedömer kommittén förbudet mot nya efternamn som kan uppfattas som benämning på järnvägsstationer eller postkontor som otidsenligt och föreslår att det utgår ur lagstiftningen. När det gäller reglerna om skydd för efternamn lägger kom- mittén fram förslag som är ömsom skärpande, ömsom mildrande. I liberaliserande riktning går förslaget att efternamn som bärs av minst 2 000 personer inte ska ha något skydd alls. Det innebär att det står vem som helst fritt att, sedan ansökningsavgift har betalats, byta till något av de mest vanliga efternamnen (de 467 mest vanliga). Alla som så önskar får således möjlighet att byta till ett i väletablerat efternamn. Denna reform, som har sin förebild i de nya danska och norska namnlagarna, kan få betydande praktisk användning och även bli av positiv integrationspolitisk betydelse. Namnlagens skydd för unika eller ovanliga namn har visat sig något svagt i de fall då någon vill nybilda ett namn som är så likt ett existerande att det kan förväxlas med detta. Kommittén påvisar detta förhållande med en rad exempel från rättspraxis, såsom att Milmark har godkänts som nytt efternamn trots att det redan fanns personer som hette Millmark och Milemark. Kommittén föreslår här en viss skärpning till förmån för de befintliga namnhavarna. Ett annat förslag i skärpande riktning syftar till att ge ett bättre skydd åt namn som har tillhört en utdöd släkt, särskilt i de fall då släkten har haft historisk betydelse eller har fortlevt intill relativt . Förslaget läggs fram mot bakgrund av att rättspraxis har kommit att bli väl generös mot personer som ansöker om att få byta till ett efternamn som inte längre har levande bärare. har det gällt adliga namn som Gripenswärd, Gyllenbielke och Nordenstjerna men också borgerliga namn som Gravallius har godkänts för nya innehavare. Domstolarna har på ett mycket snävt sätt kommit att tolka den nuvarande namnlagens krav på att det gamla namnet måste vara allmänt känt för att vara skyddat om någon obesläktad person vill ta namnet som sitt. I syfte att något strama åt rättstillämpningen och därmed ge ett bättre skydd åt det för landet gemensamma historiska och kulturella arv som dessa namn representerar, föreslår kommittén att uttrycket allmänt känt ersätts av historiskt känt. Namnlagen innehåller bestämmelser om att namnbyte som inte kan ske enligt de vanliga reglerna i lagen ändå kan komma till stånd under förutsättning att särskilda eller i vissa fall synnerliga skäl föreligger. Dessa dispensregler förlorar till stor del aktualitet som en följd av kommitténs förslag till ny lag om personnamn. Exempelvis kommer det inte längre att behövas dispens för att få byta till ett patro- eller metronymikon. Inte heller kommer det att bli fråga om någon dispensprövning om någon vill byta till ett efternamn som har funnits i släkten inom fyra generationer bakåt i tiden; denna så kallade hundraårsregel skrivs i stället in direkt i lagen som en rättig- het. Även med den nya lagen kommer det dock att finnas situationer då byte av efternamn inte kan medges. Det sökta namnet kan t.ex. vara i bruk som förnamn eller alltför likt ett befintligt efternamn. För sådana och andra fall behövs fortfarande en dispensmöjlighet. Kommittén föreslår att särskilda skäl ska ersättasynnerliga skäl som generell dispensgrund. Förlust av efternamn (15 §) I nuvarande namnlag finns en omfattande reglering av situationer i vilka en person kan gå förlustig sitt efternamn. Kommitténs förslag innebär att dessa regler väsentligt förenklas och att ett namn inte ska behöva förloras i lika många fall som . En viktig saklig för- ändring är att ett barn inte längre automatiskt ska förlora sitt efter- namn när det fastställs att den man vars namn barnet har, inte är far till barnet. Om mannen inte vill att barnet ska få behålla hans efter- namn får han i stället väcka talan om detta vid domstol. För att barnet inte ska behöva leva i ovisshet om det får behålla namnet eller inte införs en regel om att talan inte får väckas senare än efter det att faderskapet har förklarats upphävt. De komplicerade allmänna bestämmelserna om i vilka fall ett namn ska förloras respektive får behållas ersätts av en enkel regel om att förlust av namn ska kunna ske bara när någon har olägenhet av att någon annan bär ett efternamn som har förvärvats på oriktiga grunder. Om det finns särskilda skäl ska namnet även i det fallet få behållas. Särskilt skydd för efternamn (16–18 §§) Namnlagen ger ett särskilt (materiellt) skydd mot att den som har ett egenartat efternamn till sin nackdel utsätts för obehörig användning av namnet. Begreppet egenartat efternamn är svår- tolkat och har ställt till problem i rättstillämpningen. Kommittén föreslår att begreppet utgår ur lagstiftningen, eftersom den begräns- ning som ligger redan i kravet på nackdel och obehörigt använ- dande är fullt tillräcklig. Också andra förenklingar föreslås när det gäller reglerna om skydd mot kommersiell användning av andras efternamn. Däremot anser kommittén att ett rent privat bruk av någon annans efter- namn inte behöver regleras särskilt, det räcker med det skydd som består i att namnet utgör hinder för nybildning av ett identiskt eller snarlikt efternamn. Alltjämt behövs dock ett särskilt skydd mot att efternamn obehörigen utnyttjas som konstnärsnamn eller liknande. Vidare föreslås att nu gällande bestämmelser om fastställelsetalan utgår, eftersom dessa helt täcks in av allmänna bestämmelser. Mellannamn/Dubbelnamn (19–23 §§) De genom namnlag införda regler som förbjuder nya dubbel- namn men ger make och barn rätt att före efternamnet bära ett personligt mellannamn, har fungerat dåligt och är sannolikt den enskilt största anledningen till att namnlagen uppfattas som otids- enlig och inskränkande. Många förstår inte reglerna, andra förstår men accepterar inte att reglerna ser ut som de gör. Kommittén har övervägt att modernisera bestämmelserna om mellannamn, bland annat genom att tillåta så kallat korsvist bärande och medge att ett mellannamn får föras vidare till andra personer, men har kommit fram till att en mer radikal lösning fordras om medborgarnas behov ska kunna tillgodoses. Kommittén föreslår därför att den svenska namnrätten åter ska tillåta att nya dubbelnamn bildas. Två namn som var för sig kan för- värvas som efternamn ska få tas som ett dubbelt efternamn. Den som förvärvat ett dubbelt efternamn ska själv få bestämma ordnings- följden mellan namnen och om dessa ska vara förenade med binde- streck eller inte. Likaså ska den som bär ett dubbelt efternamn när som helst kunna avsäga sig det ena eller det andra ledet i det dubbla efternamnet. Den föreslagna möjligheten att förvärva ett dubbelt efternamn är generell och fordrar alltså, till skillnad från möjligheten att bära mellannamn, inte någon familjemässig anknytning. Vem som helst kan ansöka om att få komplettera sitt efternamn med ett nybildat eller befintligt ytterligare efternamn. Det kommer också att vara möjligt att byta till ett dubbelt efternamn där båda leden består av nybildade efternamn. En strikt begränsning ska gälla på så sätt att efternamn som består av fler än två namn inte får bildas. Den som har ett dubbel- namn och vill lägga till ytterligare ett efternamn måste alltså först välja bort ett av de namn som ingår i dubbelnamnet. Erfarenheterna från bland annat visar att ett rättssystem som tillåter både nya mellannamn och nya dubbelnamn skapar oreda och gör namnordningen otydlig. Kommitténs förslag om dubbla efternamn är så generöst utformat att det heller inte kommer att finnas något nämnvärt behov av att börja bära ett mellannamn. Några nya mellannamn ska därför enligt kommitténs förslag inte kunna tas. Den som har ett mellannamn när lagen träder i kraft får dock behålla namnet som mellannamn så länge han eller hon önskar. I en övergångsbestämmelse anges att den som bär ett mellan- namn får ansöka om att namnet ska slopas, antas som ett efternamn eller antas som ett led i ett dubbelt efternamn. Förnamn (24–26 §§) Namnlagens regler om förvärv, tillägg, byte, strykning och annan ändring av förnamn framstår som onödigt komplicerade och begrän- sande. Förenklingar och lättnader föreslås i flera avseenden. Som enhetlig beteckning införs begreppet ändring av förnamn. För- budet för en person att mer än en gång ändra sitt förnamn av- skaffas. En nyhet är också att en persons alla förnamn ska kunna Det ska heller inte i något fall behövas särskilda skäl för att ändra ett förnamn. När det däremot gäller förnamnets form, dvs. hur ett förnamn ska se ut och vara beskaffat för att kunna godkännas som förnamn, anser kommittén att nu gällande regler är väl avvägda och inte behöver ändras annat än marginellt.