sou · H1B316 · 2013-03-08 00:00:00 — Om företagen i en koncentration har en omsättning som överstiger vissa i 4 kap. 6 § konkurrenslagen angivna trösklar, ska koncentrationen anmälas till . När det är påkallat av särskilda skäl får enligt 4 kap. 7 § konkurrenslagen, ålägga en part i en företagskoncentration att anmäla koncentrationen även när omsättningströsklarna inte är uppfyllda. ska pröva anmälan och enligt 4 kap 1 § konkurrenslagen ingripa mot företagskoncentrationer som riskerar att påtagligt hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens. Om finner att en företagskoncentration inte är konkurrenshämmande lämnas den utan åtgärd. Riskerar koncentrationen att vara påtagligt konkurrenshämmande, ska ingripa genom att enligt 4 kap. 13 § konkurrenslagen väcka talan om förbud eller åläggande mot koncentrationen vid . Ett åtagande från part i en företagskoncentration kan dock medföra att lämnar koncentrationen utan åtgärd enligt 4 kap. 4 § konkurrenslagen. I samband med koncentrationsprövningar har att iaktta särskilda tidsfrister som föreskrivs i 4 kap. 11 och 13 §§ konkurrenslagen. ska från det att en fullständig anmälan kommit in till verket meddela beslut om att antingen genomföra en särskild undersökning eller lämna koncentrationen utan åtgärd. Om verket inom tidsfristen beslutar om särskild undersökning av koncentrationen, får verket inom en ny tidsfrist av från beslutet väcka talan om förbud eller åläggande. Enligt bestämmelser i 4 kap. 14 § konkurrenslagen kan tidsfristen för den särskilda undersökningen på begäran av förlängas av , om parterna i koncentrationen samtycker eller om det finns synnerliga skäl. Konkurrenslagens regler för prövning av koncentrationer har sin förebild i EU:s koncentrationsförordning.14 2.7Förhållandet mellan den svenska konkurrensrätten och Konkurrenslagen är, som tidigare nämnts, utformad med EU- rätten som förebild. Förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete och den generella undantagsregeln har sina förebilder i artikel 101.1 och 101.3 i EUF-fördraget. En förutsättning för att artikel 101 i EUF-fördraget ska tillämpas är att handeln mellan medlemsstaterna påverkas. Samhandelskriteriet har tolkats vidsträckt; det räcker att påverkan på samhandeln är potentiell. Till följd av detta begränsar kriteriet inte tillämpning särskilt påtagligt. I ett tillkännagivande redovisar kommissionen de principer som har utarbetats av unionsdomstolarna för tolkningen av begreppet påverkan på handeln.15 När det gäller tillämpningen av artikel 101 i EUF-fördraget är en av de viktigaste rättsakterna förordning 1/2003. Enligt förordningen finns det en skyldighet för och domstolarna att, om nationell konkurrensrätt tillämpas på avtal och förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstaterna inom EU, tillämpa också artikel 101 och 102 i EUF-fördraget.16 Detta innebär att när en svensk domstol tillämpar t.ex. 2 kap. 1 § konkurrenslagen på ett avtal mellan två företag som kan påverka 14Förordning (EG) nr 139/2004 av om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 29.1.2004, s. 1, Celex 32004R0139), i det följande koncentrationsförordningen. 15Riktlinjer om begreppet påverkan på handeln i artikel 81 och 82 i fördraget (nu artikel 101 och 102 i EUF-fördraget), EUT C 101, 27.4.2004, s. 81. 16Artikel 3 i förordning 1/2003. handeln mellan medlemsstater, är domstolen också skyldig att tillämpa artikel 101 i EUF-fördraget. Förordning 1/2003 bygger på parallella kompetenser. Kommissionen och de nationella konkurrensmyndigheterna inom EU har behörighet att tillämpa artiklarna 101 och 102 i EUF- fördraget fullt ut beträffande avtal och förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstaterna. I förordningen finns bestämmelser som syftar till att garantera en enhetlig tillämpning av unionens konkurrensregler. Förordning 1/2003 innehåller också regler om samarbete och kompetensfördelning mellan de nationella konkurrensmyndigheterna, domstolarna och kommissionen. I förordningen finns vidare de grundläggande reglerna avseende förfarandet vid kommissionen. De nationella konkurrensmyndigheterna inom EU och kommissionen ingår och samarbetar i nätverket Network (ECN). Nätverkssamarbetet sker i form av exempelvis fördelning och överlämnande av ärenden, utbyte av information samt bistånd med utredningar. Samarbetet behandlas, förutom i förordning 1/2003, i ett tillkännagivande från kommissionen.17 Om en misstänkt överträdelse av konkurrensreglerna berör flera länder inom EU, ska utredningen handläggas av den eller de konkurrensmyndigheter som är väl lämpade. Tanken är att varje ärende i regel ska handläggas av endast en myndighet. Det finns emellertid ingen bestämmelse i förordning 1/2003 som hindrar att flera nationella konkurrensmyndigheter handlägger ett ärende, men kommissionen har enligt förordningen möjlighet att frånta konkurrensmyndigheterna deras behörighet. Ett ärende kan således handläggas av en eller flera nationella konkurrensmyndigheter eller av kommissionen. I kommissionens tillkännagivande om samarbete inom nätverket av konkurrensmyndigheter anges vilka kriterier som ska beaktas vid fördelning av ärenden inom nätverket. På koncentrationsområdet finns däremot inga formella krav på konvergens mellan den nationella rätten och EU-rätten.18 I princip ställer alltså inga krav på medlemsstaternas lagstiftning avseende prövning av företagskoncentrationer. Icke desto mindre har konkurrenslagens regler om företagskoncentrationer i praktiken inneburit en betydande anpassning till , även 17Kommissionens tillkännagivande om samarbete inom nätverket av konkurrensmyndigheter, EUT C 101, 27.4.2004, s. 43. 18Jfr artikel 3 i förordning 1/2003. om regelsystemet inte primärt utformats med som förebild.19 När det gäller kontroll av företagskoncentrationer är en av de viktigaste rättsakterna koncentrationsförordningen. Till skillnad från tillämpningen av förbudsbestämmelserna i bygger koncentrationsförordning på principen om one-stop- shop, dvs. en företagskoncentration med gemenskapsdimension ska prövas enligt koncentrationsförordningen. En koncentration utan gemenskapsdimension kan, men behöver inte, prövas enligt nationella regler. Koncentrationsförordning är exklusiv, och några problem med dubbla kompetenser mellan kommissionen och nationella konkurrensmyndigheter uppkommer därför inte. Endast kommissionen och EU:s domstolar får tillämpa koncentrationsförordningen. Företagskoncentrationer som inte ska prövas enligt koncentrationsförordningen kan bedömas enligt nationella regler. En medlemsstat får dock enligt förordningen inte tillämpa sin nationella konkurrenslagstiftning på koncentrationer med gemenskapsdimension. Det finns emellertid undantag från denna kompetensfördelning. I förordningen finns bl.a. bestämmelser om att koncentrationer kan hänskjutas från kommissionen till medlemsstater och vice versa. EU-förordningar är direkt tillämpliga i medlemsstaterna från den dag de träder i kraft och behöver därför inte omsättas nationellt för att kunna tillämpas av nationella myndigheter och få effekt för enskilda. 1992/93:56, s. 38 ff. 3"Stoppa klockan" vid utredningar av företagskoncentrationer Konkurrenslagen innehåller bestämmelser om anmälan och prövning av företagskoncentrationer. Uttrycket företags-koncentration definieras i lagen och inbegriper företags-sammanslagningar (fusioner), förvärv av företag eller del av företag och bildandet av vissa gemensamma företag. Även förändringar i ägarstruktur eller kontrollmekanismer kan utgöra en företagskoncentration. Om företagen i en koncentration har en omsättning som överstiger vissa i konkurrenslagen angivna trösklar, ska koncentrationen anmälas till . ska pröva anmälan och ingripa mot företagskoncentrationer som riskerar att påtagligt hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens. Om finner att en företagskoncentration inte är konkurrenshämmande lämnas den utan åtgärd. Riskerar koncentrationen att vara påtagligt konkurrenshämmande, ska ingripa genom att väcka talan om förbud eller åläggande mot koncentrationen vid . I en första utredningsfas har på sig från det att en fullständig anmälan kommit in till verket att fatta beslut om att genomföra en särskild undersökning eller att lämna koncentrationen utan åtgärd.1 Om inom tidsfristen beslutar om särskild undersökning av koncentrationen, 1 4 kap. 11 § konkurrenslagen. "Stoppa klockan" vid utredningar av företagskoncentrationer får verket inom en ny tidsfrist av från beslutet väcka talan om förbud eller åläggande.2 Konkurrenslagens regler för prövning av koncentrationer har sin förebild i EU:s koncentrationsförordning.3 Till skillnad från det svenska regelverket innehåller koncentrationsförordningen en möjlighet för kommissionen att under vissa omständigheter tillfälligt avbryta en tidsfrist.4 Denna möjlighet för kommissionen att stoppa klockan anses ge ett incitament för företagen i en koncentration att lämna begärda upplysningar . har ingen möjlighet att på eget initiativ förlänga utredningstiden under den första utredningsfasen. Tidsfristen för den särskilda undersökningen kan på begäran av förlängas av , dock endast om parterna i koncentrationen samtycker eller om det finns synnerliga skäl. Koncentrationsprövningar bedrivs under stark tidspress med lagstadgade tidsfrister. Det nuvarande regelverket innebär att har små möjligheter att vid behov förlänga utredningstiden. Detta gäller även när de företag som deltar i en företagskoncentration försvårar utredningen genom att exempelvis lämna sena, ofullständiga eller oriktiga uppgifter. Det är inte ovanligt att i koncentrationsprövningar hamnar i tidsnöd till följd av att parterna i koncentrationen inte medverkar i utredningen fullt ut på det sätt som verket önskar. Detta kan minska effektiviteten i koncentrationsutredningar och riskera att försämra kvaliteten i verkets beslut. För att effektivt och med hög kvalitet ska kunna utreda en företagskoncentration och bedöma om den kan komma att påtagligt hämma konkurrensen, krävs att de berörda företagen snabbt lämnar korrekta och fullständiga upplysningar. 24 kap. 13 § konkurrenslagen. 3Förordning (EG) nr 139/2004 av om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 29.1.2004, s. 1, Celex 32004R0139), i det följande koncentrationsförordningen. 4Artikel 10.4 i koncentrationsförordningen. "Stoppa klockan" vid utredningar av företagskoncentrationer Den fråga som utredaren har att överväga är om det nuvarande regelverket ger fullgoda möjligheter att inom de givna tidsramarna inhämta och analysera effekterna av en anmäld koncentration eller om behöver ha en möjlighet att tillfälligt avbryta de tidsfrister som gäller vid utredningar av företagskoncentrationer. Utredaren ska mot bakgrund av det ovan anförda överväga om det behövs bestämmelser som ger möjlighet att tillfälligt avbryta de tidsfrister som gäller vid utredningar av företagskoncentrationer och i sådant fall lämna nödvändiga författningsförslag. Vid utarbetande av eventuella författningsförslag ska en avvägning göras mellan å ena sidan myndighetens intresse av att kunna bedriva ett effektivt utredningsarbete och det allmännas intresse av att det fattas korrekta beslut och å andra sidan de enskilda företagens intresse av att få den anmälda företagskoncentrationen prövad inom rimlig tid. 3.2Nuvarande ordning vid prövning av företagskoncentrationer Särskilda regler för kontroll av företagsförvärv infördes genom konkurrenslag.5 Dessa överfördes till konkurrenslag som en skyldighet att anmäla större företagsförvärv infördes.6 Vidare infördes ett s.k. konkurrenstest med inspiration från . anpassades förvärvsreglerna ytterligare till motsvarande EU-rättsliga regelverk.7 Bland annat utökades reglerna för företagsförvärv till att omfatta det vidare begreppet företagskoncentrationer. I motiven framhölls att det var av stort värde att de svenska reglerna utformades i nära överensstämmelse med och att praxis från EU:s domstolar skulle ha betydelse för tolkningen av konkurrenslagens bestämmelser. Vidare anfördes att vägledning för tolkningen av svenska regler 5Konkurrenslagen (1982:729). 6Konkurrenslagen (1993:20). 7Då gällande koncentrationsförordning, Rådets förordning 4064/89 av om kontroll av företagskoncentrationer (EGT L 395, 30.12.1989, s. 1, Celex 31989R4064). "Stoppa klockan" vid utredningar av företagskoncentrationer kunde fås i kommissionens tillkännagivanden på koncentrationsområdet.8 beslutade rådet den nu gällande koncentrationsförordningen. Det svenska regelverket rörande företagskoncentrationer anpassades ytterligare till det EU-rättsliga regelverket när konkurrenslag infördes.9 Genom konkurrenslag gjordes en närmast fullständig anpassning av den svenska koncentrationsprövningen till i materiellt hänseende. I utredningen som föregick den nya lagen berördes också frågan huruvida det var önskvärt med en ökad rättslikhet när det gällde de bestämmelser som reglerade själva förfarandet.10 Utredningen ansåg att starka skäl talade för att huvuddragen i systemen borde vara desamma även när det gällde de formella reglerna; dock borde konkurrenslagens regler spegla den svenska rättskulturen när det gällde förfarandet vid myndigheter och i domstolar.11 Utredningen lyfte fram att det var värdefullt för företagen att slippa möta olika regelverk på konkurrensrättens område och att de företag som kunde komma att omfattas av anmälningsskyldighet enligt de svenska reglerna om företagskoncentrationer var verksamma på andra håll i den gemensamma marknaden. Vidare påpekades att dessa företag normalt företräddes av ombud som i sin dagliga verksamhet i stor utsträckning tillämpade EU-rätt, vilket även gällde för personal.12 Utredningen påpekade särskilt att de skäl som anförts avseende den materiella rättslikheten också var relevanta avseende de regler som styrde förfarandet för koncentrationsprövningen.13 Regeringen ansåg att den möjlighet som kommissionen hade att, i undantagsfall, tillfälligt avbryta tidsfristerna för den inledande prövningen och den särskilda undersökningen inte borde införas i konkurrenslagen.14 Regeringen påpekade att bestämmelsen syntes vara tänkt att tillämpas på tredskande parter eller parter som försökte ställa kommissionen inför fullbordat faktum. Enligt regeringens uppfattning var det bättre att sådant beteende även fortsättningsvis sanktionerades genom att gick vidare i 1998/99:144 s. 43 och 49. 9Konkurrenslagen (2008:579). 2007/08:135 s. 179 ff, avsnitt 10. 10SOU 2006:99 s. 393. 11SOU 2006:99 s. 395. 12SOU 2006:99 s. 396. 13SOU 2006:99 s. 399. 2007/08:135 s. 201. "Stoppa klockan" vid utredningar av företagskoncentrationer processen, t.ex. genom att besluta om särskild undersökning. Detta gällde inte minst mot bakgrund av att det i allmänhet torde ligga i företagens intresse att prövningen av den anmälda koncentrationen skedde så snabbt som möjligt.15 Begreppet företagskoncentration definieras i 1 kap. 9 § konkurrenslagen. Bestämmelsen har följande lydelse. En företagskoncentration enligt denna lag ska anses uppstå om kontrollen av företag varaktigt förändras till följd av 1.att två eller flera tidigare självständiga företag slås samman, eller 2.att antingen en eller flera personer, som redan kontrollerar minst ett företag, eller också ett eller flera företag genom förvärv av värdepapper eller tillgångar, genom avtal eller på annat sätt direkt eller indirekt får kontroll över ett eller flera företag eller delar därav. Bildandet av ett gemensamt företag som på varaktig basis fyller en självständig ekonomisk enhets samtliga funktioner utgör en företagskoncentration enligt första stycket 2. Företag med en viss omsättning är skyldiga att anmäla sådana varaktiga kontrollförändringar till . Anmälningsplikt föreligger om de berörda företagen tillsammans har haft en omsättning föregående räkenskapsår i som överstiger , och minst två av de berörda företagen har haft en omsättning i föregående räkenskapsår som överstiger för vart och ett av företagen.16 får också, om det är påkallat av särskilda skäl, ålägga företag, att anmäla en koncentration trots att omsättningskravet på för minst två av företagen inte är uppfyllt. Ett sådant åläggande kan vara aktuellt när ett redan starkt företag undan för undan köper upp mindre konkurrenter (successiva förvärv) eller när ett starkt företag på en koncentrerad marknad köper upp en nyetablerad konkurrent för att hindra denne från att konkurrera med förvärvaren.17 Koncentrationer med en total omsättning överstigande får också frivilligt anmälas till . 2007/08:135 s. 201. 164 kap 6 § konkurrenslagen. 1996/97:82 s. 7–8. "Stoppa klockan" vid utredningar av företagskoncentrationer En företagskoncentration enligt konkurrenslagen prövas av på talan av . En koncentration ska förbjudas om den är ägnad att påtagligt hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens inom landet i dess helhet eller en avsevärd del av det.18 Vid prövningen ska särskilt beaktas om företagskoncentrationen medför att en dominerande ställning skapas eller förstärks. Ett förbud mot en företagskoncentration innebär att en rättshandling som utgör en del i företagskoncentrationen eller som har till syfte att genomföra koncentrationen därefter blir ogiltig.19 Om det är tillräckligt för att undanröja de skadliga effekterna av en företagskoncentration, kan tingsrätten, i stället för att förbjuda en koncentrationen, ålägga en part i en företagskoncentration att avyttra en del av företaget eller genomföra någon annan konkurrensfrämjande åtgärd.20 Företag som är föremål för en koncentrationsprövning av kan också lämna åtaganden som undanröjer den identifierade konkurrensbegränsning som uppkommer genom koncentrationen.21 kan besluta att godta ett sådant åtagande och får förena ett sådant beslut med vite.22 3.2.3Tidsfrister för utredning av anmälda koncentrationer En koncentration ska prövas inom vissa lagstadgade tidsfrister. En anmälan av en företagskoncentration ska göras innan koncentrationen genomförs och får ske redan när parterna kan visa att de avser att genomföra koncentrationen.23 När har fått in en fullständig anmälan om en företagskoncentration har verket på sig att ta ställning till om koncentrationen ska lämnas utan åtgärd eller om en särskild undersökning ska inledas.24 Denna inledande period av koncentrationsprövningen kallas fas 1. Om en part i koncentrationen lämnar förslag till åtagande, förlängs tidsfristen till 35 arbetsdagar.25 Inom dessa tidsfrister får parterna eller andra 184 kap 1 § konkurrenslagen. 194 kap 3 § konkurrenslagen. 204 kap 2 § konkurrenslagen. 214 kap 4 § konkurrenslagen. 226 kap 1 § andra stycket konkurrenslagen. 234 kap 10 § konkurrenslagen. 244 kap 11 § konkurrenslagen. 254 kap 11 § konkurrenslagen. "Stoppa klockan" vid utredningar av företagskoncentrationer medverkande i koncentrationen inte vidta någon åtgärd för att fullfölja koncentrationen.26 Om beslutar att inleda en särskild undersökning, har verket därefter på sig att väcka talan vid om förbud mot koncentrationen.27 Denna andra period av koncentrationsprövningen kallas fas 2. kan förlängas av tingsrätten högst en månad i taget, om parterna i företagskoncentrationen samtycker till det eller om det finns synnerliga skäl. Efter det att har väckt talan har på sig att avgöra målet. Om tingsrättens dom överklagas, ska avgöra målet från det att tiden för överklagande gick ut.28 Också tidsfristerna i domstol kan förlängas, om parterna samtycker eller det föreligger synnerliga skäl.29 Ett förbud eller ett åläggande får dock inte meddelas senare än efter det att företagskoncentrationen uppkom.30 3.2.4Förfarandet vid prövning av företagskoncentrationer Företagskoncentrationer som överstiger omsättningströsklarna ska alltså anmälas till för prövning. Anmälan ska göras av den eller dem som förvärvar kontroll. En anmälan om företagskoncentration får göras så snart det föreligger ett bindande 264 kap 12 § konkurrenslagen. 274 kap 12 § konkurrenslagen. 284 kap 16 § konkurrenslagen. 294 kap 15 § konkurrenslagen. 304 kap 15 § konkurrenslagen. "Stoppa klockan" vid utredningar av företagskoncentrationer avtal om att genomföra en koncentration och anmälan måste ha skett innan koncentrationen genomförs.31 En anmälan om företagskoncentration ska göras skriftligen till och utformas enligt föreskrifter.32 Däri ges anvisningar om vilka uppgifter som ska framgå av anmälan för att denna ska vara fullständig. Det rör sig om en mängd uppgifter, bland annat uppgifter om parterna, om företagskoncentrationens struktur, ägande och kontroll, ekonomiska och personliga samband, parternas verksamhetsområden samt marknader som påverkas eller potentiellt påverkas av koncentrationen. Vidare ska lämnas detaljerade uppgifter om dessa marknader, såsom försäljningsvärde, försäljningsvolym, marknadsandelar, kapacitet, produktion, graden av vertikal integration, inköpsförhållanden, utbuds- och efterfrågestruktur och möjligheter för nya aktörer att träda in på marknaden. Tidsfristen för prövningen av företagskoncentrationen börjar löpa först när anmälan är fullständig. Genom att ha förhandskontakter med kan anmälande företag förvissa sig om att anmälningen är fullständig när den lämnas in. I vägledning för anmälan om företagskoncentrationer (Vägledningen) uppmanas företagen att ta förhandskontakt med innan en anmälan görs.33 Förhandskontakter kan tas redan innan koncentrationen blivit offentliggjord och omfattas av absolut sekretess hos . Den absoluta sekretessen omfattar både handlingar som ges in till verket och företagens identitet.34 Under förhandskontakterna kan tillsammans med parterna bilda sig en uppfattning om relevanta marknadsavgränsningar och identifiera de frågor och förhållanden som kan behöva utredas särskilt.35 För att möjliggöra en så effektiv utredning som möjligt är det också önskvärt att parterna under förhandskontakterna försöker förutse vilka negativa synpunkter andra 314 kap 10 § konkurrenslagen. 32Jfr 3 § konkurrensförordning (2008:604) och föreskrifter om anmälan om företagskoncentration enligt konkurrenslagen (2008:579), KKVFS 2010:3. 33Vägledningen, p. 3430 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslag (2009:400) och Vägledningen, p. 35Vägledningen, p. 36–37. "Stoppa klockan" vid utredningar av företagskoncentrationer marknadsaktörer kan komma att anföra mot koncentrationen så att uppgifter för att bemöta detta kan tas med redan i ansökan.36 Under förhandskontakterna kan skaffa sig en uppfattning om vilka ytterligare uppgifter utöver vad som krävs för att anmälan ska anses vara fullständig som kommer att behöva begäras in från parterna. Verket kan också fråga parterna vilken typ av data som finns att tillgå och i vilken form för att bättre kunna skaffa sig en uppfattning om vilka analyser som är möjliga att genomföra i det enskilda fallet. Förhandskontakterna har blivit vanligare och mer omfattande . De pågår ofta under innan anmälningen görs. Bland annat på grund av den absoluta sekretessen präglas förhandskontakterna ofta av konstruktiv diskussion mellan och parterna. De ökade förhandskontakterna leder också till att anmälningarna håller högre kvalitet och enligt uppgift från är de flesta anmälningar om företagskoncentrationer att anse som fullständiga eller i det närmaste fullständiga när de ges in. Tidsfristerna börjar därför i de alla flesta fall löpa i samband med att anmälan ges in till . När en anmälan kommer in till skickar verket en bekräftelse på att den har kommit in till verket och vilket datum den inkommit. I bekräftelsen anges också att verket från det att en fullständig anmälan kommit in ska avgöra om en särskild undersökning ska genomföras och att verket skyndsamt ska meddela företaget om någon uppgift saknas för att anmälningen ska vara fullständig. Verkets handläggare går därefter igenom anmälningen för att se om det saknas några obligatoriska uppgifter eller handlingar. Om det vid denna inledande genomgång visar sig att någon uppgift saknas, begär skyndsamt komplettering från anmälaren.