sou · H1B335 · 2013-05-28 00:00:00 — Ett nyfött barn skall senast 6 månader efter födelsen ges minst ett förnamn av den som har vårdnaden (forældremyndigheden) om barnet, 12 §. Som förnamn får användas de namn som är upptagna på en särskild lista över godkända förnamn eller namn som efter ansökan godkänns, 13 §.11 Sådana namn som har godkänts efter ansökan förs därefter in på listan över godkända förnamn, 14 § 2 st. Listan över godkända namn innehåller pojknamn, flicknamn och unisex-namn. För att ett namn skall godkännas efter ansökan måste det upp- fylla vissa kriterier, 14 § 3 st. Det skall vara fråga om ett verkligt (egentligt) namn vilket innebär att titlar som prins, baron eller tal- angivelser som III inte tillåts som förnamn. Namnet får inte heller vara olämpligt för användning som förnamn i . Lämplig- heten av ett namn avgörs efter en helhetsbedömning som bland annat innefattar om namnet kan skrivas och uttalas i och om ordet betecknar något annat än en person.12 Slutligen får namnet inte heller vara opassande eller väcka anstöt. Ord som kan ge upphov till rasistiska eller vulgära associationer eller liknande anförs kunna väcka anstöt. Avgörande för bedömningen av om ett ord är opassande som namn är om det kan användas i andra sammanhang vilket medför att det inte bör användas som namn, exempelvis interjektioner, substantiv, verb och adjektiv, kända varumärken eller fiktiva personer. Den danska namnlagen uppställer ett krav på att förnamnet skall vara könskorrekt. 13 Ett förnamn får inte vara typiskt som namn på personer av det motsatta könet i förhållande till den som skall bära namnet, 13 § 2 st. Ett undantag görs i förhållande till personer som är, eller kan likställas med, transsexuella, 13 § 3 st. Transsexuella personer kan hos personregisterföraren ansöka om att få bära ett namn som associeras till det motsatta könet i förhållande till personen. Beslut i saken fattas av familiestyrelsen, 22 § NBEK. 11Listan över godkända förnamn handläggs av familiestyrelsen. Den finns tillgänglig på internet för sökning, se . 12Som exempel på det senare anges att orden Trillebør, Skraldespand och Urtepotte (Skott- kärra, Soptunna och Blomkruka) inte kan användas som namn, nr 9768 af 30.09.2009. 13Termen könskorrekt från nr 9768 af 30.09.2009. Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder Sexologiske Klinik skall som underlag för familie- styrelsens bedömning av om undantag från kravet i 13 § 2 st skall lämnas, bedöma om sökanden är eller kan likställas med trans- sexuell, 13 § NBEK. Ett förnamn kan efter anmälan till personregisterföraren tas bort under förutsättning att den enskilde antingen har ett ytter- ligare förnamn eller i samband med borttagandet tar ett annat för- namn, 15 §. I enlighet med tidigare lagstiftning kunde flickor få tillåtelse att som ett ytterligare förnamn bära ett namn som typiskt sett betecknade det motsatta könet eller ett patronymikon. Den som av den anledningen bär sådana namn som förnamn får inte ta bort sitt första förnamn om hon inte behåller eller antar ett namn som uppfyller betingelserna i 13 §. Ett förnamn kan ändras genom anmälan till personregister- föraren (se vidare angående registreringen nedan). Registrering av personnamn och handläggning av ansökan om ändring av personnamn sköts primärt av den s.k. personregister- föraren i den berördes hemvistförsamling (sogn) med undantag för där namnregistreringen i stället sköts av person- registerföraren i den aktuella kommunen. Personregisterföraren för in namngivningar och namnändringar i centrala person- register (Det Centrale Personregister – CPR).14 Personregisterföraren har behörighet att fatta beslut i flertalet namnärenden men i vissa fall skall ärendet i stället avgöras av stats- förvaltningen. När anmälan om namngivning eller ändring av namn kommer till personregisterföraren skall denne därför först ta ställ- ningen till om ärendet kan avgöras av personregisterföraren eller om det skall överlämnas till statsförvaltningen för beslut. Underlåtenhet av vårdnadshavaren att, i enlighet med 12 §, efter ett barns födelse ge det ett förnamn straffas med böter. Någon sanktion för underlåtenhet att ge barnet ett efter- namn finns inte, rättsföljden av sådan underlåtenhet blir i stället som nämnts ovan att barnet automatiskt får moderns namn, se ovan. 14 Bekendtgørelse af lov om Det Centrale Personregister, nr. 1134 20.11.2006, senast ändrad i lov nr. Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder I regleras namnfrågor namnlag.15 Regler rörande registerföring av bland annat personnamn ges i lag om befolknings- datasystemet och Befolkningsregistercentralens certifikattjänster16, Statsrådets förordning om befolkningsdatasystemet17, lag om register- förvaltningen18 samt förordning om registerförvaltningen19. Ären- den om namngivning och namnändring handläggs i första instans av magistraten.20 I vissa ärenden skall magistraten begära utlåtande från (Nimilautakunta) innan beslut fattas. är underställd justitieministeriet och har till uppgift att övervaka praxis i frågor om för- och efter- namn. Nämnden är också expertmyndighet i ärenden som gäller tillämpningen av namnlagen och avger i denna roll utlåtanden till magistrater, domstolar och andra myndigheter i frågor som gäller för- och efternamn, jfr 14 §.21 Varje person skall ha ett efternamn och ett förnamn, 1 §. Den som saknar ett efternamn eller ett förnamn är skyldig att anta ett sådant. Den finska namnlagen är uppdelad i nio kapitel. Det första (1 §) innehåller allmänna stadganden. Kapitel 2 (2–6 §§) innehåller regler om barns efternamn (släktnamn). I kapitel 3 (7–9 §§) ges regler om makes efternamn. Kapitel 4 (10–22 §§) reglerar ändring av efter- namn. Kapitel 5 (23–24 §§) behandlar förlust av efternamn. I kapitel 6 (25–32) regleras internationella förhållanden. Förnamn regleras i kapitel 6a (32a–32f). I kapitel 7 (33–34 §§) och kapitel 8 (35–39 §§) ges särskilda stadganden och övergångsbestämmelser. 159.8.1985/694, senast ändrad genom 22.12.2009/1396. 1621.8.2009/661. 1725.2.2010/128. 1815.3.1996/166. 194.4.1996/248. 20Magistraten är en del av den statliga lokalförvaltningen. Myndigheten handlägger bland annat ärenden om namnändring, folkbokföring och förmyndarärenden. Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder Efternamn (Släktnamn22, Sukunimi) Om föräldrarna till ett barn har ett gemensamt efternamn får barnet detta efternamn vid födelsen, 2 §. Föräldrar som inte har gemensamt efternamn ska, om de är vårdnadshavare, från barnets födelse anmäla vilket efternamn barnet skall ha. I de fall föräldrarna har ett barn får dock det nyfödda barnet samma efternamn som sitt syskon. Om anmälan om barnets efternamn inte görs får barnet det efternamn som modern har när barnets uppgifter anmäls till befolkningsdata- systemet, 2 § 5 st. Motsvarande regler gäller vid adoption av ett barn, 3 §. Domstolen kan också i dessa fall besluta att barnet skall behålla det efternamn det bar innan adoptionen om detta på grund av barnets ålder, adoptivföräldrarnas önskemål eller andra om- ständigheter anses överensstämma med barnets bästa. Barnets efternamn kan ändras i efterhand om faderskapet inte var fastställt vid barnets födelse eller om barnets föräldrar ingår äktenskap med varandra och de i samband med ingåendet av äkten- skapet antar ett gemensamt efternamn, 4–4a §§. Om barnets för- älder i stället ingår äktenskap med någon annan än den andre biologiska föräldern kan makarna gemensamt bestämma att barnets efternamn skall ändras så att det får makarnas gemensamma efter- namn, förutsatt att föräldern utövar vårdnaden om barnet ensam eller tillsammans med styvföräldern, 5 §. Om barnets biologiska föräldrar har gemensam vårdnad om barnet krävs det dock att båda vårdnadshavarna är överens om en sådan ändring av efternamnet. Efternamnet på ett barn som har fyllt kan inte ändras utan barnets samtycke, 33 §. Detsamma gäller också yngre barn om barnet är så utvecklat att avseende kan fästas vid dess vilja. Om faderskapet för ett barn upphävs kan en domstol på yrkande av mannen besluta att barnet skall vara skyldigt att anta det efternamn som modern bar vid barnets födelse om det inte med hänsyn till barnets bästa anses viktigt att barnet behåller sitt efter- namn, 23 §. Sådan talan skall väckas från det att fader- skapet har upphävts. 22 I den finska namnlagen används släktnamn som beteckning på efternamn. Efternamn förefaller emellertid numera vara den gängse svenskspråkiga termen i offentliga sammanhang varför denna term också används i det följande. Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder Ändring av efternamn, skydd av efternamn Vid ingående av äktenskap kan makarna besluta att som gemensamt efternamn anta ett efternamn som någon av dem senast hade som ogift, 7 §. Om makarna inte antar ett gemensamt efternamn behåller vardera maken sitt tidigare efternamn, 8 §. Den vars efter- namn ändras till följd av att makar antar ett gemensamt efternamn vid ingående av äktenskap kan emellertid tillfoga sitt tidigare efter- namn framför det gemensamma efternamnet, 7 § 3 st och 8a §. Vid upplösning av äktenskapet kan den som har förvärvat den andre makens efternamn genom äktenskapet återta det efternamn han eller hon bar som ogift, 9 §. Den som har tillfogat sitt tidigare efternamn före det gemensamma efternamnet enligt ovan får vid upplösning av äktenskapet återta det som efternamn. Ändring av efternamn kan enligt 10 § göras om sökanden visar i) att användningen av det nuvarande efternamnet medför olägen- het på grund av namnets främmande ursprung, dess betydelse i allmänt språkbruk etc., ii) det sökta efternamnet har burits av sökanden eller hävdvunnet har burits av dennes förfäder och ändringen anses ändamålsenlig, eller iii) förvärvet anses motiverat på grund av ändrade förhållanden eller av andra synnerliga skäl. Som nytt efternamn får inte godkännas ett namn som är olämpligt eller vars användning kan medföra uppenbar olägenhet. Normalt godkänns inte heller namn som står i strid med namnskicket i , som allmänt används som förnamn eller som har bildats genom att två efternamn har förenats. Sådana nya efternamn kan emellertid godkännas om det föreligger synnerliga skäl, 11 §. Skydd föreligger för namn som i.är registrerade i befolkningsdatasystemet, ii.efter vad som är allmänt känt är vedertagna i en viss finländsk eller utländsk släkt, iii.kan identifieras med namn på stiftelse, förening eller annat samfund, registrerad firma/varumärke eller annat i närings- verksamhet skyddat kännetecken, iv.kan identifieras med konstnärsnamn eller signatur som är all- mänt kända. Namn enligt ovan kan inte registreras som nytt efternamn om det inte finns synnerliga skäl, 12 §. Synnerliga skäl föreligger om Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder sökanden kan visa särskilt angiven anknytning till namnet, 13 §. Den som anser att ett sökt nytt efternamn står i strid med 12 § och att ett godkännande av ansökan skulle kränka hans eller hennes rätt får framställa anmärkning mot ansökan, 19 §. Om sökanden får det nya efternamnet godkänt kan innehavaren av ett skyddat namn eller kännetecken föra talan i domstol om att efternamnet skall förklaras förverkat, 24 §. Sådan talan skall väckas från den dag då det nya efternamnet fördes in i befolkningsdata- systemet. Om talan bifalls är den som förlorar sitt (nya) efternamn skyldig att återta sitt tidigare efternamn. Mellannamn används inte i Finland.23 Se emellertid ovan angående möjligheten att tillfoga sitt efternamn som ogift före det efternamn som gemensamt antas vid ingående av äktenskap. Förnamn (Etunimi) Varje barn skall ges minst ett men inte fler än tre förnamn, 32a §. Namnen skall anmälas till befolkningsdatasystemet efter barnets födelse. Allmänna hinder för godkännande av förnamn anges i 32b §. Som förnamn får i enlighet med den bestämmelsen inte godkännas i) namn som ifråga om form eller skrivsätt står i strid med namn- skicket i , ii) kvinnonamn för pojkar eller mansnamn för flickor, iii) efternamn, om det inte är fråga om ett föräldranamn och detta används efter ett annat förnamn, eller iv) ett namn som redan bärs av ett hel- eller halvsyskon, utom vid sidan av ett annat förnamn. Ett förnamn som faller in under de allmänna hindren kan ändå godkännas om valet av förnamn beror på religiös sed, om personen ifråga har anknytning till främmande stat och förnamnet motsvarar namnskicket i den staten eller om det föreligger annat giltigt skäl. 23 Det har framförts önskemål om att den finska namnlagen ändras så att det blir möjligt att använda mellannamn då barnet annars inte kan dela efternamn med båda föräldrarna i de fall de inte antar ett gemensamt efternamn vid ingåendet av äktenskapet, se C (Sfp) Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder Ett förnamn får ändras en (1) gång genom anmälan till magi- straten, 32c §. Reglerna rörande namngivning av barn är tillämpliga även vid ändring av namn. Efter ansökan om ändring kan ett för- namn ändras om namnet står i strid med de allmänna hindren i 32b § eller om sökanden anför annat giltigt skäl för namnändringen och det inte finns något hinder för att godkänna det nya namn sökanden föreslår, 32d §. på lokal nivå handläggs av magistraten. Ärenden om ändring av efternamn behandlas av magistraten, 14 §. Föräldrars anmälan om barnets personnamn enligt 2 och 32a §§ skall göras till den magistrat inom vars verksamhetsområde barnet har sin hemkommun eller folkbokföringskommun. Sådan anmälan kan också göras till den församling i den evangelisk-lutherska kyrkan eller ortodoxa kyrkosamfundet där barnet är medlem. Ansökan om ändring av efternamn kan lämnas till vilken magistrat som helst, 15 §. Om ärendet inte skall handläggas av den magistrat som har fått ansökan skall den överföras till rätt magistrat utan dröjsmål. På regleras namnfrågor Lög um mannanöfn (MNL).24 har språkligt strikta namnregler. får inga nya familjenamn registreras på och nya förnamn får bara registreras efter godkännande från den isländska person- namnsnämnden (Mannanafnanefnd). Ett förnamn godkänns bara om namnet kan införlivas i det isländska språket (är inte godkänt, däremot Magnús).25 Regler om nämndens inrättande och uppgifter ges i MNL 21–23 §§.26 45 17. maí. Senast ändrad genom lag 1.126/2011 från 30.09.2011. 25http:///icelandreview/daily_news/?cat_id=16539&ew_0_a_id=230637 26På nämndens hemsida finns en lista över godkända namn och namn som inte har godkänts, . Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder Ett fullständigt personnamn består av minst ett men inte mer än tre förnamn (eiginnafn) eventuellt mellannamn (millinafn) och efternamn (kenninafn), MNL 1 §. Den isländska namnlagen är uppdelad i nio kapitel. Det inledande kapitlet (1–3 §§) behandlar vad som är personnamn och inom vilken tid ett barn skall ges ett personnamn. Kapitel 2 (4–5 §§) behandlar förnamn. I kapitel 3 (6–7 §§) regleras frågor om mellan- namn. Kapitel 4 (8–9 §§) reglerar efternamn. Namnfrågor i för- hållande till personer med utländsk härkomst behandlas i kapitel 5 (10–12 §§). I kapitel 6 (13–17 §§) regleras namnändringar. Kapitel 7 (18–20 §§) behandlar registrering och användning av namn. inrättande och uppgifter regleras i kapitel 8 (21–23 §§). I kapitel 9 (24–28 §§) ges regler om överträdelser av namnlagens bestämmelser och diverse kompetensregler för den isländska regeringen i namnfrågor. Efternamn (Kenninöfn; Föður-, Móðurnöfn; Ættarnöfn) Ett isländskt efternamn (kenninafn) kan vara av två olika slag, ett föräldranamn eller ett släktnamn (ættarnafn). Enligt den isländska namnlagen skall alla personer bära ett föräldranamn om de inte har rätt att bära ett släktnamn och väljer att bära det senare, 8 § 1 st. Inga nya släktnamn godkänns på varför endast de som är släkt med tidigare bärare av ett släktnamn kan förvärva ett sådant namn, MNL 8 § 6 st. Ett barn skall namnges från födelsen, MNL 2 §. Både patronymikon och metronymikon kan bäras , dessutom med tillägg av ett släktnamn om personen har rätt att bära ett sådant, 8 §. Om faderskapet inte är fastställt för ett barn har barnet rätt att bära ett efternamn som baseras på dess morfars namn.27 Om en person vill bära ett efternamn som baseras på en utländsk förälders förnamn kan detta göras med godkännande från personnamnsnämnden, dvs. om det utländska namnet kan anpassas 27 I MNL 8 § används lokutionen afa síns(its grandfather i den officiella engelska över- sättningen). Afi (grundformen av afa) används både för mor- och farfar vilket innebär att regeln inte i och för sig hindrar att barnets efternamn skulle kunna baseras på dess farfaders namn. Då endast moderskapet är rättsligt klarlagt i den situation som regeln tar sikte på torde det emellertid, i vart fall under normala omständigheter, vanligen vara morfaderns namn som används. Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder till isländskt språkbruk. Om namnet godkänns av nämnden är det införlivat i det isländska språket. Har föräldrarna inte angett namn för barnet enligt ovan skall den ansvarige för det nationella registret uppmärksamma föräld- rarna på att de har skyldighet att ge barnet ett namn, 25 §. Om föräldrarna ändå inte uppger vilka namn barnet skall ha kan de föreläggas vid ett löpande vite (maximalt 1 000 ISK per dag) att namnge barnet. Ändring av namn, skyddade namn Som nämnts ovan är det inte tillåtet att skapa några nya släktnamn, MNL 8 § in fine. Endast ättlingar till en tidigare bärare av ett släkt- namn kan förvärva släktnamnet som efternamn. En person får inte heller (numera) anta sin makes efternamn vid ingående av äkten- skap, MNL 9 §. Om en person har förvärvat sin makes föräldra- namn som efternamn när de har haft hemvist utanför är denne skyldig att sluta använda detta efternamn när de återvänder till , MNL 9 § in fine. Det isländska efternamnssystemet kan vålla en del problem för islänningar som reser eller bosätter sig utomlands eftersom familjemedlemmarna, även eventuella barn, ofta har olika efternamn. Det förekommer då att islänningar i utlandet antar ett och samma efternamn, exempelvis genom att en av familjemedlemmarnas föräldranamn förvärvas av övriga familje- medlemmar. Om så har skett får det utomlands förvärvade efter- namnet/föräldranamnet inte användas vid återkomsten till enligt den aktuella regeln. En person av utländsk härkomst som förvärvar isländskt med- borgarskap får behålla sitt personnamn utan ändringar, MNL 11 §. Han eller hon får emellertid också förvärva ett nytt personnamn, inklusive efternamn. Lög um mannanöfn skall då tillämpas vid ut- formningen av detta nya namn. En utländsk medborgare som ingår äktenskap med en islänning får emellertid förvärva dennes efter- namn, oavsett om det är ett släktnamn eller föräldranamn, MNL 12 §. Den förstnämnde får också förvärva ett föräldranamn baserat på makens fader eller moder med ändelsen -son eller -dóttir. Om en mor vars barns faderskap inte har fastställts ingår äkten- skap får barnet förvärva ett föräldranamn som baseras på styv- förälderns förnamn, MNL 14 §. Om barnets faderskap är fastställt i situationen ovan får barnet förvärva styvförälderns namn efter Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder godkännande av justitieministern. Innan sådant beslut fattas skall samtycke inhämtas från en biologisk förälder som inte har del i vårdnaden om barnet. Om sådant samtycke inte lämnas kan justitieministern ändå lämna tillstånd till namnändringen om det föreligger särskilda skäl och namnändringen uppenbarligen är till barnets bästa, MNL 14 § 2 st. Den som bär ett släktnamn som efternamn får byta det mot ett föräldranamn. Det tidigare släktnamnet kan då i stället förvärvas som mellannamn, MNL 15 §. En person får förvärva ett nytt efternamn om det finns särskilda skäl för namnbytet, MNL 16 §. Sådana namnändringar som inte är föremål för godkännande av justitieministern skall anmälas direkt till det nationella registret, MNL 18 § (se vidare nedan). Ändringen träder i kraft när den är införd i registret. Registerföraren kan godkänna en ändring av stav- ningen av ett namn i det nationella registret efter samråd med personnamnsnämnden. En sådan ändring anses dock inte innebära en ändring av namnet, MNL 20 §. En ändring av stavningen av ett namn kan endast göras en gång per individ om det inte föreligger särskilda omständigheter. Om en person kan visa att någon annan använder dennes namn, eller ett namn som är så likt att risk för förväxling föreligger, kan den förstnämnde föra talan vid domstol om att den andre skall föreläggas att sluta använda namnet, 24 §. Mellannamn (Millinöfn) Det är möjligt att, utöver förnamn, ge ett barn ett (1) mellannamn, MNL 6 §. Skillnaden mellan mellannamn och efternamn är att samma mellannamn kan användas av personer av båda könen. Mellannamn skall ha isländska rötter eller av tradition vara etablerade i det isländska språket, de behöver dock inte ha genitiv- ändelser. Namn som anses ha isländska rötter och som därmed kan användas som mellannamn finns upptagna på en offentlig lista.28 Namn som enbart används som förnamn får inte användas som mellannamn om det inte är en av föräldrarnas förnamn, MNL 6 §. I sådana fall skall mellannamnet förses med genitivändelse. Föräld- rarna Guðrún och kan exempelvis ge sin dotter namnen eller . Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder Släktnamn får endast användas som mellannamn om den sökande har anknytning till detta namn, MNL 7 §. Sådan anknyt- ning föreligger om i) personen redan bär namnet som efternamn (släktnamn) och i stället vill bära det som mellannamn, ii) om personen inte bär namnet som efternamn (släktnamn) men enligt övriga regler i Lög um mannanöfn har rätt att bära namnet som efternamn (jfr MNL 8–9 §§), iii) om personens helsyskon, för- äldrar, far- eller morföräldrar bar namnet som för-, mellan- eller efternamn, eller iv) om personens make bär namnet som efternamn eller som mellannamn i enlighet med i) och ii). Förnamn (Eiginnöfn) Ett nyfött barns vårdnadshavare har rätt och skyldighet att ge barnet minst ett men inte fler än tre förnamn, MNL 4 §. För- namnen skall vara möjliga att förse med isländska genitivändelser om de inte redan av tradition är etablerade i det isländska språket, MNL 5 §. Namn som inte redan är etablerade får inte strida mot den isländska språkliga strukturen. Flickor skall ges kvinnonamn och pojkar skall ges mansnamn, MNL 5 §. Föräldrarna får inte välja ett namn som kan orsaka för- lägenhet för barnet. Personnamn registreras i ett nationellt register (Þjóðskrá), MNL 19 §. Regler om registrets förande ges i Lög um þjóðskrá og almannaskráningu.29 I andra offentliga register och dokument skall personnamnet skrivas på samma sätt som det är registrerat i det nationella registret. Vid kontakt med offentliga myndigheter, upp- rättande av avtal (såväl muntliga som skriftliga) och vid alla typer av rättshandlande är den enskilde skyldig att använda sitt namn så som det är registrerat i det nationella registret. 29 1962 nr. 54 27. apríl, senast ändrad genom lag 1.126/2011 från 30.09.2011. Det nationella registret är en myndighet under inrikesministeriet. Myndigheten ansvarar bland annat för befolkningsregister och () fastighetsregistrering, se 15. júní 2010 lög um sameiningu Þjóðskrár og Fasteignaskrár Íslands. Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder Den norska lagstiftningen om namn återfinns lov om personnavn (navneloven).30 Närmare vägledning för handlägg- ningen av namnfrågor ges i cirkulär från Justis- och Beredskaps- departementet Om ny navnelov.31 Den norska namnlagen stadgar skyldighet att ha ett enkelt eller dubbelt efternamn och ett förnamn, 1 §. Bestämmelsen föreskriver också en skyldighet att använda sitt för- och efternamn som personnamn. Regeln innebär att den enskilde skall använda sitt personnamn i kontakter med myndigheter och att han eller hon bör använda det i kontakt med andra privatpersoner. Det föreligger däremot inte till följd av regeln ett förbud mot användningen av smeknamn, sådana namn anges också i viss grad kunna brukas offentligt.