sou · H1B344 · 2013-06-26 00:00:00 — Paragrafen motsvarar i sak 26 § sjätte och sjunde styckena HSL, med vissa redaktionella ändringar i anledning av upphävandet av HSL. Det tidigare sjätte stycket har också delats upp i två för att underlätta läsning. Förarbeten till bestämmelserna finns i prop. 1992/93:129 s. 13 ff. och s. 23 f., prop. 1996/97:27 s. 115 samt i prop. 2000/01:149 s. 62 och prop. 2012/13:1 UO9 s. 93 ff. § Om en nämnd som utövar ledning enligt 4 kap. 1 § § i sin verksamhet iakttagit något som tyder på att används för missbruksändamål eller att ändringar sker i missbruksmönster av kända medel, ska nämnden utan dröjsmål anmäla detta till . Paragrafen motsvarar i stort 31 a § HSL. I enlighet med vad som föreslås i proposition 2012/13:116 har utredningen förutsatt att kommer att bildas och överta Statens folkhälsoinstituts arbetsuppgifter. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1997/98:183 s. 41 ff. 2 § Landstingen och kommunerna ska medverka vid finansiering, planering och genomförande av kliniskt forskningsarbete på hälso- och sjukvårdens område samt av folkhälsovetenskapligt forskningsarbete. Landstingen och kommunerna ska i dessa frågor, i den omfattning som behövs, samverka med varandra samt med berörda universitet och högskolor. Paragrafen motsvarar 26 b § HSL, med vissa språkliga ändringar. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1996/97:5 s. 176 f. Hälso- och sjukvård vid extraordinära händelser i fredstid 3 § Personer som tas emot från en annan kommun eller ett annat landsting enligt 4 kap. 1 § lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap omfattas av mottagande kommuns eller landstings skyldigheter enligt denna lag. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.7.2. Paragrafen motsvarar i sak 26 c § första stycket sista meningen HSL med redaktionella ändringar. Utredningen föreslår att bestämmelsen i övrigt utgår ur organisationslagen då regleringen inte bedöms nödvändig i denna lag. Hälso- och sjukvård vid extraordinära händelser i fredstid föreslås i övrigt hädanefter regleras genom lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. En särskild reglering av mottagande landstings eller kommuns skyldigheter i förhållande till patienter som tas emot i samband med en extraordinär händelse har dock ansetts fortsatt behövas i lagen om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2001/02:184 s. 21 ff. och s. 29 f. samt i prop. 2005/06:133 s. 176. AVDELNING VI BEMYNDIGANDEN OCH 1 § Regeringen får meddela föreskrifter om 1.att landet ska delas in i regioner för den hälso- och sjukvård som berör flera landsting, 2.hälso- och sjukvården i krig, vid krigsfara eller under sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av att det är krig utanför gränser eller av att har varit i krig eller krigsfara, 3.bedrivande av hälso- och sjukvårdsverksamhet i övrigt. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.8. Paragrafen samlar befintliga bemyndiganden för regeringen från nuvarande HSL. Punkten 1 motsvarar 9 § första stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:97 s. 124 f. Punkten 2 motsvarar 33 § HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:97 s. 137 f. Punkten 3 motsvarar delvis nuvarande 32 § första stycket HSL. 32 § har delats upp på två bemyndiganden, då en del av gällande bestämmelse utgörs av ett bemyndigande för regeringen ensam och en del tillåter subdelegation. En språklig ändring har gjorts i syfte att uppnå överensstämmelse med definitionen av hälso- och sjukvård. Någon ändring i sak är inte avsedd. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:97 s. 124 f. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om 1.hälso- och sjukvård som behövs till skydd för enskilda, 2.behörighet till tjänster inom hälso- och sjukvårdsverksamhet och tillsättning, 3.de tidsperioder inom vilka vårdgarantin ska vara uppfylld samt föreskrifter i övrigt om vårdgarantins innehåll, 4.hälso- och sjukvården i fredstid om det ur ett nationellt perspektiv finns behov av katastrofmedicinska insatser, 5.att förbrukningsartiklar enligt 6 kap. 4 § och 11 kap. 2 § får förskrivas av annan hälso- och sjukvårdspersonal än läkare, 6.landstingens rapporteringsskyldighet enligt 5 kap. 11 §, Bestämmelsen behandlas i avsnitt 3.8. och 3.8.1. Paragrafen samlar i HSL införda bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämner att meddela ytterligare föreskrifter. Punkten 1 motsvarar delar av 32 § första stycket samt hela andra stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:97 s. 136 f. Punkten 2 motsvarar 16 § HSL och 25 § HSL. Bemyndigandena har sammanförts till ett. Av förarbeten till 16 § HSL kan uttolkas att det då paragrafen infördes fanns en avsikt att bemyndigandet skulle omfatta samtliga tjänster inom hälso- och sjukvårdsverksamheten.1 Bemyndigandets placering i HSL har dock orsakat viss tveksamhet i denna del. Genom att hänvisningen till den kommu- 1 Se regeringens proposition 1981/82:97 s. 132 nala sjukvården utgår avser utredningen förtydliga att bemyndigandet omfattar all hälso- och sjukvård. Bemyndigandet för har ersatts av ett generellt bemyndigande för regeringen att bestämma vilken myndighet som får meddela föreskrifterna, i syfte att underlätta vid eventuellt förändrade myndighetsstrukturer . Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 1981/82:97 s. 132 f. och prop. 1990/91:14 s. 155 f. Punkten 3 motsvarar i sak § andra stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2009/10:67 s. 79. Punkten 4 motsvarar i sak 32 a § HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2001/02:158 s. 74 ff. Den föreslagna punkten 5 är ny, och behandlas i avsnitt 3.8.2. Punkten 5 motsvarar delvis den behörighet för som finns i 3 d § sista ledet andra delen HSL. Utredningen föreslår dock ett normgivningsbemyndigande för regeringen eller utpekad myndighet i stället för den befintliga behörigheten. Ett generellt bemyndigande för regeringen att bestämma vilken myndighet som får meddela föreskrifterna underlättar vid eventuella förändrade myndighetsstrukturer. Ett bemyndigande för föreslås införas i den nya förordningen om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet. Förarbeten till 3 d § HSL finns i prop. 1996/97:27 s. 114 och i prop. 2005/06:115 s. 178. Punkten 6 motsvarar i sak 3 i § andra stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2009/10:67 s. 44 ff. Befogenheter för vissa statliga myndigheter 1 § får granska sådan verksamhet som bedrivits i samverkan med och delvis finansierats av eller Arbetsförmedlingen enligt 4 kap. 8 §. Vid en sådan granskning har rätt att ta del av de uppgifter som behövs för att granska verksamheten. Paragrafen motsvarar 3 § femte stycket. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2002/03:132 s. 41 ff. och 2003/04:152 s. 283. 2 § beslutar vilken hälso- och sjukvård som ska utgöra rikssjukvård enligt 1 kap. 9 §. Paragrafen motsvarar 9 a § andra stycket HSL. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2005/06:73 s. 17 ff. 3 § beslutar, efter ansökan från det landsting som avser att bedriva verksamheten, om tillstånd att bedriva rikssjukvård. Tillståndet ska vara tidsbegränsat och förenat med villkor. Paragrafen motsvarar i sak 9 b § första och andra styckena HSL. En redaktionell ändring har gjorts. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2005/06:73 s. 17 ff. 4 § beslut i ärenden om rikssjukvård enligt denna lag får inte överklagas. Paragrafen motsvarar i sak 9 b § tredje stycket HSL. Den ursprungliga bestämmelsen har delats i två för att underlätta läsning. Förarbeten till bestämmelsen finns i prop. 2005/06:73 s. 17 ff. 9.2Förslaget till lag om upphävande av lagen (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m. Härigenom föreskrivs att lagen (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m., ska upphöra att gälla vid utgången av 2014. Den upphävda lagen gäller fortfarande för beslut om anställningar som fattats enligt lagen. Utredningens förslag om upphävande av lagen (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m. kommenteras i avsnitt 3.9. Bestämmelserna i den nu gällande lagen föreslås till viss del fortsättningsvis regleras genom förordning. En bestämmelse, avseende skyldigheter för läkare vid upplåtna enheter att ta visst ansvar för undervisning vid enheterna, flyttas till patientsäkerhetslagen (2010:659). Ytterligare en bestämmelse, innehållande möjligheter att visstidsanställa specialistläkare, förelås utgå helt. Utredningen har erfarit att bestämmelsen om visstidsanställningar av specialistläkare inte längre används i någon större utsträckning, men att ett mindre antal läkare innehar sådana visstidsanställningar. Den övergångsbestämmelse som föreslås innebär att anställningsavtal som ingåtts med stöd av 4 § lagen (1982:764) om vissa anställningar som läkare vid upplåtna enheter, m.m. fortlöper utan att påverkas av upphävandet av lagen. I föreslås inga övergångsbestämmelser. 9.3Förslaget till lag om ändring i (1949:381) 13 a § Står barnet under vårdnad av två vårdnadshavare och samtycker endast den ena till en åtgärd till stöd för barnet, får socialnämnden besluta att åtgärden får vidtas utan den andra vårdnadshavarens samtycke om det krävs med hänsyn till barnets bästa och åtgärden gäller 1.psykiatrisk eller psykologisk utredning eller behandling som omfattas av lagen (2013:000) om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet . 2.behandling i öppna former som ges med stöd av 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), 3.utseende av en kontaktperson eller en familj som avses i 3 kap. 6 b § första stycket socialtjänstlagen eller 4.en insats enligt 9 § 4, 5 eller 6 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Ett beslut enligt första stycket får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Beslut i frågor som avses i första stycket gäller . Rätten får dock bestämma att dess beslut ska gälla först sedan det har vunnit laga kraft. I första stycket 1 görs en följdändring med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs. 9.4Förslaget till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125) 8 a § Vid tillämpningen av 8 § ska särskilt se till att uppsökande verksamhet bedrivs bland dem som 1.omfattas av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, eller 2.har ett varaktigt behov av omfattande vård- och omsorgsinsatser och som a) omfattas av en kommuns ansvar för hälso- och sjukvård enligt 10 kap. 1 § lagen (2013:000)om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet. b) får hälso- och sjukvård i hemmet (hemsjukvård), eller c) är bosatta i egen bostad och har motsvarande behov av vård eller omsorg som personer som omfattas av 2 a eller 2 b ovan. ska också se till att nödvändig tandvård erbjuds patienter som avses i första stycket. ska vidare se till att tandvård kan erbjudas 1.dem som har behov av särskilda tandvårdsinsatser som ett led ien sjukdomsbehandling , och 2.dem som har stora behov av tandvård på grund av en långvarig sjukdom eller funktionsnedsättning. Första stycket 2 a) skrivs om, som en följdändring med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs. 15 a § Tandvård som avses i 7 § 1 ska vara avgiftsfri för patienten. Uppkommer kostnader med anledning av att patienten uteblivit från avtalat tandvårdsbesök, får avgift tas ut av patienten enligt grunder som bestämmer. får också ta ut avgift, om patienten på begäran ges tandvård som inte är nödvändig för att uppnå ett från odontologisk synpunkt funktionellt och utseendemässigt godtagbart resultat. Avgiften tas ut av patientens förmyndare om patienten är när 1.vården ges, eller 2.han eller hon uteblir från ett avtalat besök. Om det finns flera förmyndare svarar de solidariskt för avgiften. Om det finns särskilda skäl får avgiften tas ut av den underårige. Av patienter som får tandvård som avses i 7 § 2 och 3 får ta ut vårdavgifter enligt grunder som bestämmer, om inte något annat är särskilt föreskrivet. Vid tandvård som avses i 8 a § samt vid undersökning för och utförande av oralkirurgisk behandling, som kräver ett sjukhus tekniska och medicinska resurser gäller bestämmelserna om avgifter i den öppna vården enligt lagen (2013:000)om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet. Patienten ska ha rätt att välja om sådan tandbehandling som avses i 8 a § ska utföras av folktandvården eller av en enskild näringsidkare, ett bolag, eller en annan juridisk person vars vård kan berättiga till ersättning enligt lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd. I fjärde stycket görs en följdändring med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs. 9.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård 4 § Ersättning för somatisk långtidssjukvård vid en inrättning som tillhör ett landsting lämnas antingen med ett belopp som motsvarar genomsnittliga årliga självkostnad för den aktuella vårdformen eller, om och samtliga kommuner i kommer överens om det, med belopp som svarar mot olika vårdplatsers kvalitet. Beloppen omräknas med hänsyn till skatteunderlagets utveckling i . Regeringen fastställer de belopp som avses i första stycket. En kommun och ett landsting får komma överens om att ska ta emot de avgifter som patienterna ska betala till kommunen enligt 15 kap. 5 § lagen (2013:000)om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet. I tredje stycket görs en följdändring med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs, samt två språkliga moderniseringar. 9.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:419) om resekostnadsersättning vid sjukresor 1 § Landsting och kommuner som inte tillhör något landsting (sjukvårdshuvudmän) ska, i fråga om personer som är försäkrade för bosättningsbaserade förmåner enligt 4 och 5 kap. socialförsäkringsbalken, lämna ersättning för resekostnader 1.i samband med öppen hälso- och sjukvård som anordnas av ett landsting eller en kommun som inte ingår i ett landsting eller i samband med sjukhusvård, 2.i samband med rådgivning om födelsekontrollerande verksamhet m.m. som ersätts enligt föreskrifter som regeringen meddelat, 3.vid resor till och från sjukhus eller läkare som föranleds av en undersökning enligt förordningen (1975:1157) om ersättning för vissa läkarutlåtanden m.m., 4.i samband med tillhandahållande av hjälpmedel åt handikap- 5.i samband med tandvård som avses i lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd, 6.vid besök som med anledning av sjukdom görs hos läkare inom studerandeorganisationernas hälsovård, för vilken statsbidrag betalas ut av högskolestyrelse, 7.i samband med konvalescentvård som ges i konvalescenthem som har tagits upp på förteckning som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, 8.vid besök för sjukvårdande behandling som ges i samband med insats enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 9.vid besök för sjukvårdande behandling som ges med stöd av bestämmelserna om den kommunala hälso- och sjukvården i lagen (2013:000) om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet. I fråga om resekostnader enligt första stycket 2 ska ersättning lämnas även när rådgivningen bedrivs av organisationer med tillstånd av Inspektionen för vård och omsorg. För resekostnader som avses i första stycket 1 behöver ersättning lämnas endast om vården eller behandlingen getts med anledning av sjukdom eller förlossning. Sjukvårdshuvudmännen ska också lämna ersättning för resekostnader vid vård enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersätt- ning och vid sjukgymnastik enligt lagen(1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik. I första stycket 9 görs en följdändring med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs. 9.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård 2 § Föreskrifterna i lagen (2013:000) om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet och patientlagen (2013:000) gäller all psykiatrisk vård. Kompletterande föreskrifter om psykiatrisk vård som är förenad med frihetsberövande och annat tvång (tvångsvård) ges i denna lag. Föreskrifter om psykiatrisk tvångsvård finns också i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Vad som sägs i denna lag om ett landsting gäller även en kommun som inte ingår i ett landsting. Med chefsöverläkare avses i denna lag chefsöverläkaren vid den sjukvårdsinrättning där patienten är inskriven. I första stycket görs en följdändring med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs. 9.8Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård 2 § Föreskrifterna i lagen (2013:000)om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet om skyldighet för ett landsting att erbjuda hälso- och sjukvård gäller även rättspsykiatrisk vård. Vad som sägs i denna lag om ett landsting gäller också en kommun som inte ingår i ett landsting. Med chefsöverläkare avses i denna lag chefsöverläkaren vid den sjukvårdsinrättning där patienten är inskriven. I första stycket görs en följdändring med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs. 9.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning 24 § En patient som för har uppnått avgiftsbefrielse enligt 15 kap. 3 eller 4 §§ lagen (2013:000) om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet är befriad även från att betala patientavgifter enligt denna lag. I paragrafen görs en följdändring med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs. 9.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik 23 § En patient som för har uppnått avgiftsbefrielse enligt 15 kap. 3 eller 4 §§ lagen (2015:000) om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet är befriad även från att betala patientavgifter enligt denna lag. I paragrafen görs en följdändring med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs. 9.11Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:831) om transplantation m.m. 13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om 1.att ingrepp enligt denna lag får utföras endast på sjukhus som avses i 4 kap. 5 § lagen (2013:000) om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet eller vid annan enhet inom hälso- och sjukvården eller det medicinska området i övrigt, och 2.att ett sådant sjukhus eller en sådan enhet, där ingrepp för transplantation får utföras, ska ha tillgång till en donationsansvarig läkare och en kontaktansvarig sjuksköterska med uppgift att förbereda för donationer och ge stöd och information till avlidnas närstående. I paragrafens första stycke 1 görs en följdändring med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs. Vidare görs en redaktionell ändring i första stycket 2. 9.12Förslaget till lag om ändring i patientskadelagen (1996:799) 5 § I denna lag avses med hälso- och sjukvård: sådan verksamhet som omfattas av lagen (2013:000) om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet, tandvårdslagen (1985:125) eller lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar, annan liknande medicinsk verksamhet samt verksamhet inom detaljhandeln med läkemedel, allt under förutsättning att det är fråga om verksamhet som utövas av personal som omfattas av 1 kap. patientsäkerhetslagen (2010:659), vårdgivare: statlig myndighet, landsting eller kommun i fråga om sådan hälso- och sjukvård som myndigheten, eller kommunen har ansvar för (offentlig verksamhet) samt enskild som bedriver hälso- och sjukvård (privat vårdgivare) I första stycket görs en följdändring med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs. 9.13Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1156) om receptregister 6 § Personuppgifterna i receptregistret får behandlas om det är nödvändigt för 1.expediering av läkemedel och andra varor som förskrivits, 2.registrering av underlaget för tillämpningen av bestämmelserna om läkemedelsförmåner vid köp av läkemedel m.m., 3.debiteringen till landstingen, 4.ekonomisk uppföljning och framställning av statistik hos , 5.registrering och redovisning till landstingen av uppgifter för ekonomisk och medicinsk uppföljning samt för framställning av statistik, 6.registrering och redovisning till förskrivare, till verksamhetschefer enligt lagen (2013:000) om organisation av hälso- och sjuk- vårdsverksamhet och till läkemedelskommittéer enligt lagen (1996:1157) om läkemedelskommittéer av uppgifter för medicinsk uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring i hälso- och sjukvården, 7.registrering och redovisning till av uppgifter för epidemiologiska undersökningar, forskning och framställning av statistik inom hälso- och sjukvårdsområdet, 8.registrering av recept och blanketter som används för flera uttag, samt registrering av dosrecept och elektroniska recept, 9.registrering och redovisning till Inspektionen för vård och omsorg av uppgifter om enskild läkares eller tandläkares förskrivning av narkotiskt läkemedel eller annat särskilt läkemedel, för inspektionens tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonal enligt patientsäkerhetslagen (2010:659), och 10.registrering och redovisning av uppgifter för Tandvårds- och läkemedelsförmånsverkets tillsyn över utbyte av läkemedel enligt 21 § lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Behandling av personuppgifter för ändamål som avses i första stycket 2 och 8, med undantag för registrering av elektroniska recept, får endast ske i fråga om den som har lämnat sitt samtycke till behandlingen. För ändamål som avses i första stycket 3 får uppgifter som kan hänföras till en enskild person inte omfatta annat än inköpsdag, kostnad, kostnadsreducering och patientens personnummer. För ändamål som avses i första stycket 4, 6 och 10 får inga uppgifter redovisas som kan hänföras till en enskild person. Ändamålen enligt första stycket 5 får inte, med undantag för utlämnande av uppgifter enligt 14 §, omfatta några åtgärder som innebär att uppgifter som kan hänföras till någon enskild patient redovisas. Dock får uppgifter som kan hänföras till en enskild förskrivare ingå i redovisning enligt första stycket 6 till samma förskrivare och till verksamhetschefen vid den enhet där förskrivaren tjänstgör samt i redovisning enligt första stycket 9 till Inspektionen för vård och omsorg. Förskrivningsorsak får redovisas endast för de ändamål som avses i första stycket 5 och 6. I första stycket 6 görs en följdändring med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs. 9.14Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:1656) om patientnämndsverksamhet m.m. 1 § I varje landsting och kommun ska det finnas en eller flera nämnder med uppgift att stödja och hjälpa patienter inom 1.den hälso- och sjukvård enligt lagen (2013:000) om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet som bedrivs av landsting eller enligt avtal med landsting, 2.den hälso- och sjukvård enligt lagen (2013:000) om organisation av hälso- och sjukvårdsverksamhet som bedrivs av kommuner eller enligt avtal med kommuner och den allmänna omvårdnad enligt socialtjänstlagen (2001:453) som ges i samband med sådan hälso- och sjukvård, samt 3.den tandvård enligt tandvårdslagen (1985:125) som bedrivs eller helt eller delvis finansieras av landsting. För sådana nämnder gäller vad som är föreskrivet i kommunallagen (1991:900). Särskilda bestämmelser om gemensam nämnd finns i lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet. I första stycket 1 och 2 görs följdändringar med anledning av att hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) upphävs. 9.15Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:332) om ersättning till steriliserade i vissa fall 3 a § För den som har fått ersättning enligt denna lag ska tillgångar uppgående till ett belopp om etthundrasjuttiofemtusen (175 000) kr anses som förmögenhet och inte beaktas vid tillämpning av