sou · H1B310 · 2013-05-15 00:00:00 — Försäkringsgivaren ska vid tecknad åtgärdandeförsäkring låta registrera försäkringen enligt lag (2006:985) om energideklaration för byggnader och registrering av åtgärdandeförsäkring. Försäkringsgivaren ansvarar i och med registreringen för att försäkringen uppfyller de krav som gäller enligt denna lag. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.2. I första stycket fastslås att det är byggherren som har ansvaret för att teckna åtgärdandeförsäkring. När avtal om åtgärdandeförsäkring träffats åligger det försäkringsgivaren att på elektronisk väg registrera försäkringen i Bo- verkets register för energideklaration för byggnader, vars användningsområde därmed utökas. Genom att registrera försäkringen ansvarar försäkringsgivaren för att försäkringsskyddet uppfyller lagens krav. En åtgärdandeförsäkring ska omfatta a)utförande av erforderlig utredning för att kontrollera om ersättningsbart fel eller skada enligt b)–d) föreligger, b)kostnader för att åtgärda fel i byggnadens konstruktion, det material som använts i byggnadsarbetet eller som beror på utförandet av arbetet och som innebär avvikelse från de tekniska egenskapskrav som gällde vid tiden för utförandet enligt (2010:900) eller föreskrifter angående tekniska egenskapskrav som meddelats med stöd av , c)kostnader för att åtgärda skada på byggnaden som beror på fel enligt b) samt d) annan väsentlig skada på byggnad som beror på byggnadens konstruktion, det material som använts i byggnadsarbetet eller utförandet av arbetet. Åtgärdandeförsäkringen ska inte omfatta skador som täcks av gällande fastighetsförsäkring, villaförsäkring eller bostadsrättsförsäkring. Åtgärdandeförsäkringen ska inte heller omfatta fel och skador som omfattas av lag om färdigställandeskydd. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.3. I åtgärdandeförsäkringen omfattas kostnader för erforderlig utredning för att konstatera om ersättningsbart fel eller skada föreligger. Dessutom ska enligt d) sådana skador som uppkommit på grund av det som i dagligt tal kommit att benämnas som s.k. utvecklingsfel omfattas av försäkringen, om skadan är väsentlig. Vid bedömningen av väsentlighetsrekvisitet ska hänsyn tas till kostnaden för återställandet samt, framförallt, skadans påverkan på byggnadens funktion som bostadshus. I andra stycket fastslås att åtgärdandeförsäkringen inte ska omfatta skador som täcks av en befintlig fastighetsförsäkring, villaförsäkring eller bostadsrättsförsäkring. En åtgärdandeförsäkring ska omfatta fel och skada enligt 4 § som anmälts till försäkringsgivaren efter godkänd slutbesiktning i entreprenaden. Har slutbesiktning inte gjorts räknas tiden från tidigaste slutbesked enligt någon av bestämmelserna i 10 kap. 34, 35 eller 36 §§ (2010:900). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.3. Åtgärdandeförsäkringens skydd gäller från slutbesiktningsdagen. I de fall slutbesiktning inte har gjorts gäller försäkringsskyddet för det slutbesked som meddelats enligt bestämmelserna i . Om flera och olika former av slutbesked har meddelats räknas tiden från det slutbesked som först meddelats. Bestämmelserna i 5 § innebär också att en anmälan om fel eller skada måste vara försäkringsgivaren tillhanda innan försäkringsperioden löpt ut. Villkor om inskränkningar i försäkringshavarens rätt till ersättning En åtgärdandeförsäkring får innehålla villkor om att försäkringsgivarens ansvar för utredning, fel och skada enligt 4 § är begränsat till visst belopp per byggnad (försäkringsbelopp). Försäkringsbeloppet får begränsas till av byggkostnaden, dock lägst tio prisbasbelopp beräknat enligt 2 kap. 6 och 7 § socialförsäkringsbalken (2010:110). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.4. Åtgärdandeförsäkringen gäller med ett försäkringsbelopp per byggnad för försäkringsperioden. Försäkringsbeloppet minskar vid varje ersättningstillfälle. I samma utsträckning som försäkringsgivaren lyckas få ersättning tillbaka genom regress från den som har ett avtalsenligt eller skadeståndsrättsligt ansvar för felet eller skadan fylls försäkringsbeloppet dock på upp till det från början avtalade beloppet. En åtgärdandeförsäkring behöver inte tecknas med ett försäkringsbelopp som motsvarar hela byggkostnaden, utan byggherren kan välja ett lägre belopp. Försäkringsbeloppet får dock inte understiga av den totala byggkostnaden. Om halva byggkostnaden understiger tio prisbasbelopp får försäkringsbeloppet inte understiga tio prisbasbelopp. En åtgärdandeförsäkring ska gälla med en självrisk. Självrisken får vad avser en- och tvåbostadshus eller ägarlägenhetsfastighet inte överstiga ett prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken (2010:110) och avseende flerbostadshus eller gemensamhetsanläggning för ägarlägenhetsfastigheter inte överstiga fem prisbasbelopp. Kostnader för utredning samt åtgärdande av fel och skada enligt 4 § betalas av försäkringshavaren upp till gällande självrisk. Överskjutande kostnader betalas av försäkringsgivaren intill försäkringsbeloppet. Försäkringen ska gälla med en självrisk per anmält fel eller skada. Om flera fel eller skador som omfattas av försäkringen upptäcks vid utredningen och åtgärdandet av ett anmält fel eller skada på grund av fel ska en självrisk gälla för samtliga genom utredningen och åtgärdandet konstaterade fel och skador som omfattas av försäkringen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.4. Självrisken per fel eller skada får inte överstiga ett prisbasbelopp för en- och tvåbostadshus samt ägarlägenhetsfastighet. I fråga om flerbostadshus för bostadsrättsförening eller gemensamhetsanläggning för ägarlägenhetsfastigheter får självrisken inte överstiga fem prisbasbelopp. I andra stycket framgår att försäkringshavaren betalar alla faktiskt uppkomna kostnader för utredning och återställande upp till självriskbeloppet. Kostnader däröver betalas av försäkringsgivaren ur det försäkringsbelopp som gäller för det aktuella objektet. Om försäkringsgivarens utredning och återställande av ett anmält fel eller skada avslöjar flera fel eller skador som omfattas av försäkringen så gäller en självrisk för samtliga dessa fel och skador. Försäkringsgivaren har utredningsansvar för anmält fel eller skada. Utredningen ska påbörjas omgående efter anmälan. Resultatet av utredningen ska redovisas till försäkringshavaren. Försäkringsgivaren ska rådgöra med försäkringshavaren och med den leverantör eller entreprenör som anlitas för åtgärdande och senast från anmält fel eller skada upprätta en åtgärdandeplan. I åtgärdandeplanen ska redovisas tillvägagångssättet för åtgärdandet samt tidpunkt för när åtgärdandet beräknas vara klart. Om det under arbetet med åtgärdandet framkommer omständigheter som kan påverka tidpunkten för åtgärdandets färdigställande ska åtgärdandeplanen revideras och meddelas försäkringshavaren. Försäkringsgivaren ansvarar gentemot försäkringshavaren för att ett åtgärdande genomförs enligt åtgärdandeplanen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.5. I första stycket fastslås att försäkringsgivaren har ett ansvar för att en anmälan om fel eller skada utreds för att utröna om ett ersättningsbart fel eller skada föreligger. I andra stycket stadgas att en åtgärdandeplan ska upprättas av försäkringsgivaren efter att ha rådgjort med försäkringshavaren och den leverantör eller entreprenör som anlitas för att åtgärda felet eller skadan. Den som åtgärdar kan vara samma leverantör eller entreprenör som utfört de ursprungliga arbetena. En åtgärdandeplan ska upprättas från anmälan. Den får inledningsvis vara preliminär, men ska i takt med utredningens och åtgärdandets gång justeras med en slutlig tidsplan. Försäkringsgivarens krav och regressrätt Försäkringsgivaren får vid konstaterat fel eller skada enligt 4 § för försäkringshavarens räkning framställa krav gentemot berörd leverantör, entreprenör, projektör eller annan konsult. Resultatet av den utredning som försäkringsgivaren låtit ta fram enligt 8 § ska redovisas till den mot vilken kravet riktas. En försäkringsgivare som påbörjat åtgärdande av fel eller skada enligt 3 § övertar den rätt till ersättning som försäkringshavaren kan ha med anledning av felet eller skadan mot leverantör, entreprenör, projektör eller annan konsult. Försäkringshavaren får inte till nackdel för försäkringsgivaren genom avtal avsäga sig eller begränsa sin rätt till ersättning som tillkommer honom enligt lag, avtal eller allmänna skadeståndsrättsliga principer. Vid regresstalan mot den ansvarige ska försäkringsgivaren även inkludera försäkringshavarens självrisk och vid bifall till talan återbetala den delen till försäkringshavaren. Vid delvis bifall ska återbetalning av försäkringshavarens självrisk göras proportionellt i förhållande till faktiskt erhållen regressersättning. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.5. Bestämmelsen ger försäkringsgivaren rätt att för försäkringshavarens räkning framställa krav mot en leverantör, entreprenör, projektör eller annan konsult som kan ha ett avtalsenligt eller skadeståndsrättsligt ansvar för det uppkomna felet och skadan. I samband med ett sådant krav redovisar försäkringsgivaren sin utredning om felets och skadans orsak och omfattning till den berörda parten. Försäkringsgivaren övertar också, i samma ut- sträckning som de lämnar försäkringsersättning, försäkringshavarens rätt till ersättning från den som har ett avtalsenligt eller skadeståndsrättsligt ansvar. I fjärde stycket säkerställs att försäkringsgivaren i samband med en regresstalan mot någon som kan ha ett ansvar för de uppkomna felen och skadorna även ska inkludera försäkringshavarens krav på ersättning för sin självriskkostnad. Förbud mot ändring av försäkringsvillkor Försäkringsgivaren och försäkringshavaren får, efter det att försäkring tecknats, inte träffa avtal som medför att försäkringsvillkoren inte längre uppfyller kraven på en åtgärdandeförsäkrings innehåll enligt denna lag. Åtgärdandeförsäkringen följer det försäkrade objektet under hela försäkringsperioden, vilket innebär att en ny ägare av objektet övertar rätten till försäkringsersättning från tillträdesdagen. Den tidigare försäkringshavaren får därför inte tillsammans med försäkringsgivare träffa avtal som gör att försäkringsskyddet för den nye försäkringshavaren inte längre motsvarar de krav på innehåll som ställs i denna lag. Försäkringsvillkoren får inte innehålla bestämmelser som begränsar rätten att vid tvist få ärendet prövat i allmän domstol. För att säkerställa försäkringshavarens rätt att få sitt ärende prövat i allmän domstol fastslås att försäkringsvillkoren inte får innehålla bestämmelser om annan ordning för att slutligt avgöra tvister. Denna lag träder i kraft då lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring m.m. ska upphöra att gälla. Lagen om byggfelsförsäkring m.m. gäller fortfarande för ärenden enligt (2010:900) som påbörjats före . De nuvarande bestämmelserna i lagen om byggfelsförsäkring m.m. ska gälla i ärenden som har inletts före lagens ikraftträdande. 11.3Förslag till lag om färdigställandeskydd Tillämpningsområde, definition m. m. Om en näringsidkare har åtagit sig att för en konsuments räkning utföra nybyggnad, tillbyggnad eller ombyggnad av en- eller tvåbostadshus ska det finnas ett färdigställandeskydd, som består av en försäkring eller en bankgaranti. När färdigställandeskydd krävs enligt denna lag ska ett bevis om detta visas upp för i enlighet med 10 kap. 23 § (2010:900) för att startbesked ska kunna ges. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.6. Denna bestämmelse motsvarar 12 § i den upphävda lagen om byggfelsförsäkring m.m. I denna lag avses med byggherre: den som för egen räkning utför eller låter utföra projek- terings-, byggnads-, rivnings- eller markarbeten, byggkostnad: den sammanlagda kostnaden för markarbete, byggnadsarbete, material och projektering, exklusive kostnad för markförvärv och kommunala avgifter försäkringsgivare: den som tillhandahåller ett färdigställandeskydd, försäkringshavare: den som äger bostadshus för vilket det finns ett nybyggnad: uppförande av en ny byggnad, ombyggnad: ändring av en byggnad som innebär att hela byggnaden till en betydande och avgränsbar del av byggnaden påtagligt förnyas, tillbyggnad: ändring av en byggnad som innebär en ökning av byggnadens volym. Definitionerna av begreppen byggherre, nybyggnad, ombyggnad och tillbyggnad är desamma som i PBL, förutom begreppet nybyggnad där bestämmelsen till skillnad från PBL:s definition inte omfattar flyttning av byggnad. Ett färdigställandeskydd behöver inte finnas om den sammanlagda byggkostnaden inte överstiger tio prisbasbelopp beräknat enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken (2010:110). Bestämmelsen anger vid vilken kostnadsnivå kravet på färdigställandeskydd inträder. Byggherren ska se till att det finns ett färdigställandeskydd, om det krävs ett sådant enligt denna lag. Denna bestämmelse motsvarar 15 § i den upphävda lagen om byggfelsförsäkring m.m. Ett färdigställandeskydd ska omfatta skälig ersättning för 1.extra kostnader för att slutföra arbetena, 2.kostnader för att avhjälpa fel som en besiktningsman har anmärkt på vid en slutbesiktning enligt 53 § konsumenttjänstlagen (1985:716), och 3.kostnader för att avhjälpa skador på byggnaden som har orsakats av fel enligt 2 ovan. Färdigställandeskyddet ska, till den del det avser ersättning för kostnader enligt första stycket 1, få tas i anspråk om näringsidkaren hamnar i sådant dröjsmål som ger konsumenten rätt att häva avtalet enligt 29 § konsumenttjänstlagen. Till den del färdigställandeskyddet avser ersättning enligt första stycket 2 eller 3 ska det få tas i anspråk om näringsidkaren har gått i konkurs eller av annan anledning inte kan fullgöra sitt åtagande. Ett färdigställandeskydd ska innehålla villkor om att det gäller även om byggnaden övergår till ny ägare. Denna bestämmelse motsvarar 16 § i den upphävda lagen om byggfelsförsäkring m.m. Ett avtal om färdigställandeskydd får, utöver vad som följer av 7–9 §§ inte innehålla villkor som inskränker på konsumentens rätt att ta färdigställandeskyddet i anspråk. Avtalet får inte heller innehålla villkor om att konsumenten ska svara för en viss självrisk. Denna bestämmelse motsvarar 17 § i den upphävda lagen om byggfelsförsäkring m.m. Ett avtal om färdigställandeskydd ska innehålla villkor som säkerställer att belopp som tas i anspråk och används för att täcka sådana kostnader som avses i 5 §. Denna bestämmelse motsvarar 18 § i den upphävda lagen om byggfelsförsäkring m.m. Ett färdigställandeskydd får begränsas till ett visst belopp. Det ska dock alltid motsvara av det avtalade priset för den åtgärd som omfattas av skyddet. Denna bestämmelse motsvarar 19 § i den upphävda lagen om byggfelsförsäkring m.m. Om ett avtal om färdigställandeskydd innehåller ett villkor som innebär att en begäran om att ta skyddet i anspråk måste framställas , får villkoret inte begränsa konsumentens rätt att framställa sådan begäran mer än vad som framgår av andra stycket. När det gäller ersättning enligt 5 § första stycket 1 får ett villkor som avses i första stycket innebära att begäran ska göras utan oskäligt dröjsmål efter det att konsumentens rätt att häva avtalet med näringsidkaren uppkommit. När det gäller ersättning enligt 5 §, första stycket 2 och 3, får villkoret innebära att begäran ska göras från den dag då entreprenaden godkändes vid en slutbesiktning enligt 53 § konsumenttjänstlagen (1985:716). Denna bestämmelse motsvarar 20 § i den upphävda lagen om byggfelsförsäkring m.m. Villkor om försäkringsgivarens övertagande av rätt till ersättning Ett färdigställandeskydd ska innehålla villkor om att 1.en försäkringsgivare, som betalar ut ersättning på grund av färdigställandeskyddet, övertar den rätt till ersättning som byggnadens ägare kan ha mot den som på grund av avtal eller eget vållande eller på annan grund är ersättningsskyldig med anledning av felet eller skadan och som inte ägaren själv tar i anspråk, 2.byggnadens ägare inte får till nackdel för försäkringsgivaren genom avtal avsäga sig den rätt till ersättning som tillkommer honom enligt avtal eller allmänna skadeståndsrättsliga bestämmelser. Bestämmelsen motsvarar i stort bestämmelsen i 8 § i den upphävda lagen om byggfelsförsäkring m.m. Förbud mot ändring av försäkringsvillkor Försäkringsgivaren och försäkringshavaren får, efter det att färdigställandeskydd tecknats, inte träffa avtal som medför att försäkringsvillkoren inte längre uppfyller kraven på ett färdigställandeskydds innehåll enligt denna lag. Bestämmelsen motsvarar i stort bestämmelsen i 9 § i den upphävda lagen om byggfelsförsäkring m.m. Villkor om regressrätt m.m. Vad som sägs i 7–9 §§ gäller även för bankgaranti, om inte annat följer av lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse eller av föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Med försäkringsgivare jämställs den som ansvarar för färdigställandeskyddet och med försäkringshavare jämställs konsumenten. Bestämmelsen motsvarar i stort bestämmelsen i 21 § i den upphävda lagen om byggfelsförsäkring m.m. Avtalsvillkoren för färdigställandeskydd får inte innehålla bestämmelser som begränsar rätten att vid tvist få ärendet prövat i allmän domstol. För att säkerställa rätten att få sitt ärende prövat i allmän domstol fastslås att avtalsvillkoren inte får innehålla bestämmelser om annan ordning för att slutligt avgöra tvister. Denna lag träder i kraft då lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring m.m. ska upphöra att gälla. Lagen om byggfelsförsäkring m.m. gäller fortfarande för ärenden enligt (2010:900) som påbörjats före . De nuvarande bestämmelserna i lagen om byggfelsförsäkring m.m. ska gälla i ärenden som har inletts före lagens ikraftträdande. 11.4Förslag till lag om ändring i lag (2006:985) om energideklaration för byggnader och registrering av åtgärdandeförsäkring register över energideklarationer ska även användas för registrering av åtgärdandeförsäkring enligt bestämmelserna i lag (2014:xx) om försäkring för åtgärdande av vissa byggfel. Register för energideklaration och åtgärdandeförsäkring I register över energideklarationer ska även registreras åtgärdandeförsäkringar enligt lag (2014:xx) om försäkring för åtgärdande av vissa byggfel. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.2. Genom bestämmelserna utökas lagens tillämpningsområde till att även omfatta registrering av tecknade försäkringar enligt lagen om åtgärdandeförsäkring. I detta särskilda yttrande redovisar jag min uppfattning i de delar den avviker från utredarens uppfattning. Avslutningsvis ger jag några exempel på hur konsumentskyddet vid småhusentreprenad, skulle kunna förstärkas ytterligare. Synpunkter avseende utredarens förslag: Det allra mesta som utredaren föreslår ställer jag mig bakom och jag har en tro att förslagen, i det fall de genomförs, kommer att leda till ett mycket bättre konsumentskydd vid småhusentreprenad. Det finns dock ett par punkter i förslaget till lag om åtgärdandeförsäkring där jag tycker att utredaren lagt konsumentskyddsribban, för en- och tvåbostadshus samt ägarlägenhet, för lågt. Högsta tillåtna självrisknivå, avsnitt 8.4 Utredaren föreslår att det i lagen om åtgärdandeförsäkring ska införas en högsta tillåtna självrisk motsvarande ett basbelopp, , avseende en- eller tvåbostadshus eller ägarlägenhetsfastighet. En sådan självrisknivå är alltför hög anser jag. För många familjer, ofta nybildade med små barn, som precis gjort den förmodligen största investeringen i sitt liv kan en självrisk på denna nivå få förödande konsekvenser i det fall de har oturen att behöva nyttja sitt försäkringsskydd. Det kan till och med vara så att det inte finns möjligheter för familjen att få lån till självrisken. För byggfelsförsäkringar får självrisken högst motsvara ett halvt basbelopp och redan den nivån har skapat problem för många Min uppfattning är därför att självrisken helst bör vara lägre än dagens nivå men definitivt bör den inte tillåtas att vara högre. Om man ser till utbudet av byggfelsförsäkringar så är det slående att det saknas variation avseende omfattningen av försäkringsskyddet. De två försäkringsgivare som riktar sig mot konsumenter erbjuder nästan identiska villkor och dessa håller sig i princip på den lägsta konsumentskyddsnivå som lagen medger. Det finns, efter vad jag förstår, ingen anledning att tro att det skulle bli annorlunda om förslaget till åtgärdandeförsäkring genomförs. Lägsta försäkringsbelopp, avsnitt 8.4 Utredaren föreslår att det i lagen anges en nivå för lägsta tillåtna maximala försäkringsbelopp. Den nivån föreslås vara av byggkostnaden, dock lägst 10 prisbasbelopp (vilket är ). Min uppfattning är att den nivån riskerar att bli för låg. För att åstadkomma ett bra konsumentskydd vid småhusbyggnation bör målet vara att minimera, helst utesluta, risken för att en konsument själv tvingas betala stora belopp för att återställa ett nybyggt hus till den standard som borde varit självklar från början. Med föreslaget lägsta maximala försäkringsbelopp kan en familj som har oturen att drabbas av flera byggskador alltför lätt hamna i situationen att försäkringsskyddet uttöms och de får därefter själva bära kostnaden för att återställa sitt hus till det skick det borde ha varit i från början. Det kan i värsta fall även vara så att familjen inte beviljas lån för att bekosta återställande av huset. De riskerar då att fastna i den omöjliga situationen att de varken kan bo i huset eller sälja det vidare. För att undvika att konsumenter hamnar i kläm på det viset bör lägsta ribban för maximalt försäkringsbelopp vara betydligt högre än vad utredaren föreslår och, enligt min mening, bör helst endast fullvärdeförsäkring få tillåtas. Som jämförelse kan nämnas att en vanlig villaförsäkring, som ska ge försäkringstagaren skydd mot oförutsedda skador av olika slag, normalt är en fullvärdeförsäkring. Jag kan inte se att det finns skäl att ha ett sämre skydd i det fall man drabbas av oförutsedda byggfel/skador. I motsats till utredaren tror jag tyvärr inte att möjligheten för konsumenten att teckna försäkring med högre maximalt försäkringsbelopp, än vad lagen anger som lägsta tillåtna nivå, blir en verklig- Dels tror jag inte att försäkringsbolagen kommer att erbjuda annat än försäkring på lägsta tillåtna nivå och dels tror jag att, i det fall valet fanns, majoriteten av konsumenterna ändå skulle välja billigaste möjliga försäkringslösning då man vid inledning av ett byggprojekt inte räknar med att få ett framtida behov av försäkringen. Förslag på andra konsumentskyddande åtgärder Enligt min uppfattning rör den väsentligaste konsumentskyddsfrågan vid småhusentreprenader ansvarsfördelningen mellan entreprenören och konsumenten. Det kan ifrågasättas om konsumenttjänstlagens regler om småhusentreprenad ger konsumenterna tillräckligt skydd. Ett utökat ansvar för entreprenören torde, förutom det faktum att konsumentskyddet stärks vid småhusentreprenad, innebära att byggfels- /åtgärdsförsäkringsgivarens slutliga ansvar för byggkostnaderna skulle minska. Det i sin tur skulle kunna leda till lägre försäkringspremier alternativt lägre självrisker och högre försäkringsbelopp för samma premiekostnad. Nedan följer några exempel på förslag som, enligt min uppfattning, skulle leda till ett ökat konsumentskydd vid småhusentreprenad. Min förhoppning är att dessa förslag ska inspirera till att en ny utredning tillsätts med uppgift att se över ansvarsfördelningen mellan konsument och entreprenör. Jag anser att det finns många skäl till att skärpa och förtydliga innebörden i konsumenttjänstlagens begrepp fackmässigt utförande. Ett fackmässigt utförande kan till exempel, enligt min uppfattning, inte vara förenligt med att det uppstår till exempel fuktskador i ett nyuppfört hus oavsett vad som var känt eller ej om byggmetoden vid byggstart. Konsumentens rätt att åberopa fel 60 § konsumenttjänstlagen innehåller begränsande regler för när konsumenten får åberopa felaktigheter i entreprenaden.