sou · H1B32 · 2013-01-31 00:00:00 — Endast några enstaka landsting erbjuder dock denna möjlighet , och det kan därför vara svårt för patienten att få information som ger ett helhetsper- spektiv över den egna hälsan. I takt med att privata och offentliga vårdgivare nu inför sammanhållen journalföring genom tjänsten Nationell patientöversikt skapas förutsättningar att få en mer sammanhållen bild av den mest nödvändiga informationen ur pati- entens vårdhistorik, t.ex. läkemedelslista, laboratoriesvar och information om tidigare behandlingar. Möjligheten att ge patienten elektronisk tillgång till denna information är därför önskvärd för att skapa ökade förutsättningar för den enskilde att följa upp sin egen hälsosituation och göra hälso- och sjukvården mer öppen. I betänkandet (SOU 2006:82) diskuterade pati- entdatautredningen olika sätt att stärka patientens kontroll över användningen av journalen. Bland annat tog utredningen ställning till om patienten skulle ges ägande- eller förfoganderätt till sin egen journal. Utredningen avvisade denna idé, men föreslog andra sätt som t.ex. rätt att ta del av en logg över vilka som läst den egna journalen, rätt att få en avvikande mening noterad i sin journal och rätt att få sin journal förstörd. Regeringen gick på utredningens linje i prop. 2007/08:126 och angav bland annat att äganderätt för patienten skulle innebära risker för patientsäkerheten och försvåra för hälso- och sjukvårdspersonal att utföra sitt arbete på ett pro- fessionellt och ansvarsfullt sätt. Utöver vad som anförts av utred- ningen bör inte patienten ensam förfoga över journalen av det skälet att hälso- och sjukvårdspersonalen står under tillsyn. I en situation när personalens handlande ifrågasätts är det viktigt att den myndighet eller den privata vårdgivare som har stått för vården har en egen dokumentation om hur vården har skötts. Tillsynsmyndig- heten kan i en sådan situation, när den anställde exempelvis riskerar att förlora sin legitimation, inte vara hänvisad till att endast ta del av den dokumentation som patienten förfogar över. Vidare kan uppmärksammas att det enligt 25 kap. 6 § offentlighets- och sek- retesslagen (2009:400) i undantagsfall kan gälla hälso- och sjuk- vårdssekretess även i förhållande till patienten själv. En motsva- rande bestämmelse om tystnadsplikt för personal inom den enskilda hälso- och sjukvården finns i 6 kap. 12 § patient- säker- hetslagen (2010:659). Slutligen bör det beaktas att patientjournaler inte bara förekommer i frivillig vård, utan även i tvångsvård som exempelvis rättspsykiatrisk vård. Därför finns det inte skäl att ompröva ställningstagandet att ge patienten en ägande- eller förfo- ganderätt till patientjournalen som skulle medföra att journalen undantas som allmän handling enligt tryckfrihetsförordningens (1949:105) bestämmelser. Det finns däremot anledning att undersöka om det finns behov av att ytterligare stärka patientens kontroll över den egna journa- len. Genom bredare analys av den argumentation som patientdata- utredningen förde kan utredningen identifiera andra tillvägagångs- sätt för att uppnå en stärkt ställning för patienten i dessa avseen- den. Vidare bör det ske en översyn av bestämmelsen om sekretess till skydd för patienten i förhållande till patienten själv. Dessutom bör det när vårddata görs mer tillgänglig för patienten även övervä- gas vilka nya krav detta ställer på utformningen av den medicinska informationen, samt vilka informationsinsatser som krävs för att patienten ska få en ökad förståelse för innehållet i den egna vård- dokumentationen. Exempelvis bör de bedömningar och anteck- ningar som vårdgivaren gör i journalen i så stor utsträckning som möjligt ske i samförstånd med patienten. Detta för att även und- vika situationer där delade meningar råder om innehållets riktighet. Patienten har enligt bestämmelserna i patientdatalagen (2008:355) även lagliga förutsättningar att kunna spärra hela eller delar av den egna journalen i förhållande till andra vårdenheter. Emellertid är de tekniska och praktiska möjligheter som erbjuds otillräckliga för att patienten ska kunna utöva sin rätt att spärra känslig information. Utöver verktyg för att ge patienten en enkel tillgång till den egna vårddokumentationen behövs också nya IT-stöd för att patienten själv ska kunna dokumentera och dela med sig av sin upplevda hälsosituation och kunna få en personligt anpassad rådgivning för hur han eller hon kan förbättra sin hälsa. En hälsofrämjande hälso- och sjukvård innebär att vårdgivaren i samtal med patienter för- medlar kunskap, råd och stöd som ger dem förutsättningar att öka kontrollen över sin egen hälsa och att förbättra den. För att möjlig- göra en satsning som denna krävs ett nytt nätbaserat verktyg som ger patienten möjlighet att själv dokumentera sin hälsa. Genom en elektronisk hälsodagbok skulle redan existerande nationella rådgiv- ningstjänster som exempelvis kunna byggas ut med en per- sonlig tjänst där den enskilde själv kan styra över hur den infor- mation som man själv dokumenterar används. Där skulle den enskilde också kunna ges möjlighet att få en säker och enkel åtkomst till information från den offentligt finansierade vården. En elektronisk hälsodagbok förutsätter att information kan överföras elektroniskt på ett enhetligt och strukturerat sätt. Detta ställer stora krav på såväl vårdgivare som ansvariga myndigheters hante- ring av information. Det är viktigt att vid utformningen av förslagen värna den per- sonliga integriteten och se till konsekvenserna för patientsäker- heten. -undersöka hur patientens tillgång till sin egen journal via nätet kan påskyndas och underlättas, -undersöka om det finns behov av att ytterligare stärka patien- tens kontroll över den egna journalen, -föreslå praktiska och tekniska lösningar som möjliggör för pati- enten att utöva sin rätt att spärra hela eller enskilda delar av den egna journalen i förhållande till andra vårdenheter, -undersöka möjligheterna och formerna för att tillhandahålla en elektronisk hälsodagbok på nätet, -undersöka de legala förutsättningarna för att patienten på ett strukturerat sätt ska kunna dela med sig av sin egen doku- mentation till vårdgivaren, -beakta erfarenheterna från arbete med nationell informationsstruktur och nationellt fackspråk för vård och omsorg, och -vid behov utarbeta nödvändiga författningsförslag. Utredarens analys ska särskilt beakta den utveckling av elektro- niska beslutsstöd som ställer nya krav på vårddokumentationens struktur och utformning. Utredaren ska även analysera om förslagen får några konsekven- ser från sekretess- eller tystnadspliktssynpunkt och vid behov före- slå ändringar i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) och patientsäkerhetslagen (2010:659). Vård på barns villkor godkände en strategi för att stärka barnets rät- tigheter i (prop. 2009/10:232). Utifrån strategin har rege- ringen tagit ett antal initiativ. Ett av dessa är en överenskommelse mellan regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) om att stärka barnets rättigheter i verksamheter i kommuner och landsting genom fortbildnings- och andra stödinsatser. Ett av de områden som ingår i arbetet är hälso- och sjukvården. Det är vik- tigt att barn erbjuds vård på barns villkor. -kartlägga barnets ställning som patient inom hälso- och sjukvår- den. Uppdraget att lämna förslag till en ny patientlagstiftning Många insatser har gjorts för att förtydliga och stärka patientens ställning i vården. Det är emellertid svårt, både för medborgarna och sjukvårdshuvudmännen, att få en tydlig bild av bestämmelserna på området eftersom saknar en lagstift- ning som samlat beskriver patientens ställning i vården. Vidare anger lagstiftningen i princip genomgående vårdgivarnas och per- sonalens skyldigheter gentemot patienten, i stället för att ange vilka rättigheter och möjligheter patienten har. Det skulle alltså behövas en ny patientlagstiftning där bestämmelser med betydelse för pati- entens ställning samlas i syfte att förtydliga och stärka patientens ställning. Frågan om en patientlagstiftning ska ange i domstol utkrävbara rättigheter till vård och behandling har varit föremål för diskussion i tidigare statliga utredningar. Möjligheten att frångå systemet med skyldighetslagstiftning till förmån för en rättighetsbaserad lagstift- ning lyftes bland annat fram i ett delbetänkande (SOU 1997:154) av Kommittén om hälso- och sjukvårdens finansiering och organi- sation (HSU 2000). En sådan konstruktion skulle innebära att pati- enten har möjlighet att få sin sak prövad av domstol. Utredningen konstaterade att detta skulle medföra genomgripande förändringar av statens styrning av landstingen, med stora effekter på finansie- rings- och styrningssystemen för vården. Dessutom ansåg utred- ningen att det finns en rad svårigheter med att införa utkrävbara rättigheter på hälso- och sjukvårdsområdet, eftersom domstols- prövningar av det slaget med mycket komplicerade medicinska bedömningar skulle kräva omfattande expertmedverkan och där- med bli både tidsödande och resurskrävande såväl för rättsväsendet som för hälso- och sjukvården. Utredningen slog fast att en sådan situation ofrånkomligen medför att de resurser som tas i anspråk för domstolsprövningarna drabbar den sjukvårdande verksamheten negativt. Ett annat problem som utredningen lyfte fram var svårig- heten att utforma adekvata sanktioner som är till nytta för den enskilde patienten. Regeringen ställer sig bakom utredningens bedömning. En samlad patientlagstiftning ska alltså inte innehålla utkrävbara rät- tigheter i den meningen att beslut som fattas inom vården ska kunna överprövas av domstol. Hur ska en samlad patientlagstiftning vara utformad? Frågan om en lagstiftning som samlat beskriver patientens ställning i vården har varit föremål för flera utredningar . Det har ansetts ha ett starkt symbolvärde att de bestämmelser som har betydelse för patientens ställning samlas i en lag i stället för att vara utspridda på flera olika lagar. Vidare har ett patientperspektiv i lag- stiftningen ansetts medföra att patientens ställning indirekt kan stärkas. Ett införande av en patientlagstiftning kräver att ställning tas till hur förhållandet mellan de lagar som reglerar patientens ställning ska se ut. Hit hör den lagstiftningstekniskt problematiska diskuss- ionen om samma regel ska finnas på flera ställen i lagstiftningen. Frågan behandlades bland annat i betänkande Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft (SOU 2007:10), där kommittén lämnade ett förslag till patientlag. Det konstaterades att även med en samlad patientlagstiftning kvarstår behovet av att reglera vårdgivarnas och hälso- och sjuk- vårdspersonalens skyldigheter. Kommittén ansåg därför att upprepningar och dubbelregleringar inte helt kan undvikas. Enligt tidigare utredningar kan det vara svårt med en uttömmande reglering som samlar alla de bestämmelser som har betydelse för patientens ställning. Det finns risk för att en sådan lag blir alltför omfattande och svåröverskådlig. Regeringen delar tidigare utred- ningars bedömning i ovanstående frågor. -ta ställning till hur en samlad patientlagstiftning bör utformas och vilka bestämmelser med betydelse för patientens ställnings som den bör innehålla, -analysera förhållandet till annan lagstiftning, -göra lagstiftningen så lättillgänglig, överskådlig och pedagogisk som möjligt för såväl patienter och allmänhet som hälso- och sjukvårdspersonal, -ta del av tidigare utredningar på området, -ta del av erfarenheter från andra länder som har patientlagstift- ning, i första hand de nordiska länderna, och -utarbeta ett fullständigt författningsförslag som ska innefatta eventuella följdändringar i annan lagstiftning. Om förslagen i betänkandet påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting eller enskilda, ska en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, ska dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting ska kommittén föreslå en finansiering. Konsekvenser för det kommunala självstyret finns det i 14 kap. 2 § regeringsformen ett förtydligande av principen om att kommunalt självstyre gäller för all verksamhet. I 14 kap. 3 § regeringsformen har en bestämmelse införts om att en inskränkning av den kommunala självstyrelsen inte bör gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som föranlett den, dvs. en proportionalitetspröv- ning ska göras under lagstiftningsprocessen. Om något av förslagen i betänkandet påverkar det kommunala självstyret, ska dess konse- kvenser och de särskilda avvägningar som föranlett förslagen sär- skilt redovisas. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska i arbetet samråda med myndigheter, patientorgani- sationer och huvudmän inom hälso- och sjukvårdsområdet. Utre- daren ska även samråda med . Utredaren ska beakta underlag från tidigare utredningar på området. Vidare ska utredaren samråda med Översynen av de statliga verksamheterna inom vård- och omsorgssystemet (dir. 2011: 4). De förslag som har konsekvenser för organisering och ansvarsfördelning inom områ- det ska tas fram i samråd med utredningen om en översyn av de statliga delarna inom vård- och omsorgssystemet. Utredaren ska även följa arbetet med att genomföra direktiv /24/EU om patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård. Utredaren bör även bevaka Europeiska kommission- ens arbete med att utarbeta lagstiftning som rör tjänstekonces- sioner. Kommissionen presenterade en grön- bok om en modernisering av EU:s politik för offentlig upphand- ling, KOM (2011) 15 slutlig, och utredaren uppmanas att följa även detta arbete. Utredaren ska också beakta annat pågående utred- ningsarbete av relevans samt ombesörja en bred förankring av för- slagen. Utredaren ska redovisa sitt arbete i två etapper. En redovisning med förslag på hur patientens ställning inom och inflytande över vården kan stärkas ska lämnas . En slutredo- visning med förslag till en ny patientlag och följdändringar ska lämnas . Tilläggsdirektiv till Utredningen om stärkt ställning för patienten genom en ny patientlagstiftning (S 2011:03) Regeringen beslutade kommittédirektiv om en stärkt ställning för patienten genom en ny patientlagstiftning (dir. 2011:25). Den huvudsakliga inriktningen av utredningens uppdrag gäller även fortsättningsvis. Vissa delar av uppdraget överlappar eller hänger emellertid nära samman med Utredningen om förbättrad tillgång till personuppgifter inom och mellan hälso- och sjukvården och m.m. (S 2011:13, dir. 2011:111). Det finns därför behov av att klargöra gränsdragningen mellan de båda utredningsuppdragen och delvis förändra omfattningen av dem. Utgångspunkten för utredarens arbete ska vara att analysera och lämna förslag till hur patientens ställning och inflytande i hälso- och sjukvården generellt kan stärkas. Fånga upp och dra lärdom av patientupplevelser för att utveckla verksamheten Den del i utredarens uppdrag som handlar om hur vårdgivare bättre kan fånga upp och dra lärdom av patientens upplevelser för verk- samhetsutveckling sammanfaller till viss del med det uppdrag som lämnats till Utredningen om förbättrad tillgång till personuppgifter inom och mellan hälso- och sjukvården och m.m. Den utredningen har bl.a. uppdraget att föreslå nationella kriterier för vad som kan betecknas som patientrapporterade utfallsmått. Utredarens uppdrag att föreslå en modell för webbaserad inrap- portering av patientupplevd kvalitet hänger nära samman med de nationella kriterierna för utfallsmått och förs därför över till Utredningen om förbättrad tillgång till personuppgifter inom och mellan hälso- och sjukvården och m.m. Informationsutbytet mellan patient och vårdgivare I den del av utredarens uppdrag som gäller hur informationsutbytet mellan patient och vårdgivare kan underlättas och utvecklas görs flera ändringar. Utredaren har uppdraget att föreslå praktiska och tekniska lös- ningar som möjliggör för patienten att utöva sin rätt att spärra hela eller delar av den egna journalen i förhållande till andra vården- heter. Utredningen om förbättrad tillgång till personuppgifter inom och mellan hälso- och sjukvården och m.m. har uppdraget att föreslå förändringar i lagstiftningen och andra nöd- vändiga åtgärder som ökar patientsäkerheten och stärker den enskildes faktiska möjligheter att utöva sin rätt att spärra hela eller delar av sin journal. Det är de rättsliga förutsättningarna för möj- ligheten för den enskilde att spärra sin journal som i första hand bör utredas. Det är inte nödvändigt att utreda de praktiska och tekniska lösningarna innan de rättsliga förutsättningarna är klar- lagda. Denna del tas därför bort ur utredarens uppdrag. I Dagmaröverenskommelsen (S2011/1708/FS, S2012/1972/FS delvis) framgår att det gemensamma arbetet med att utveckla ett hälsokonto för medborgaren prioriteras . Ett enhetligt gränssnitt gentemot kommersiella aktörer ska garanteras. Staten kommer att ansvara för att medborgaren erbjuds en säker infrastruktur för datalagring samt tillgång till egen pati- entöversikt och läkemedelsinformation. En elektronisk hälso- dagbok på nätet faller inom ramen för arbetet med hälsokontot. Utredarens uppdrag att undersöka möjligheterna och formerna för att tillhandahålla en elektronisk hälsodagbok på nätet tas därför bort. Utredningen om förbättrad tillgång till personuppgifter inom och mellan hälso- och sjukvården och m.m. ska ana- lysera och lämna förslag som juridiskt tydliggör gränsen mellan patientens egen personuppgiftsbehandling och vårdgivarens per- sonuppgiftsbehandling enligt dennes personuppgiftsansvar för sådana känsliga uppgifter som den enskilde själv rapporterar in till hälso- och sjukvården eller . Utredarens uppdrag att undersöka de legala förutsättningarna för att patienten ska kunna dela med sig av sin egen dokumentation till vårdgivaren har en bre- dare ansats än ovanstående, och innefattar frågor om sekretess och om innebörden av patientens direktåtkomst till uppgifter. De juri- diska frågorna bör behandlas ur ett helhetsperspektiv. Utredarens uppdrag att undersöka de legala förutsättningarna för att patienten på ett strukturerat sätt ska kunna dela med sig av sin egen doku- mentation till vårdgivaren, att beakta erfarenheterna från Social- styrelsens arbete med nationell informationsstruktur och nationellt fackspråk för vård och omsorg samt att vid behov utarbeta nöd- vändiga författningsförslag överförs därför till Utredningen om förbättrad tillgång till personuppgifter inom och mellan hälso- och sjukvården och m.m. Utredaren ska emellertid undersöka förutsättningar utöver de legala, för att patienten på ett strukturerat sätt ska kunna dela med sig av sin egen dokumentation till vårdgivaren. Mot bakgrund av det ovan anförda begränsas utredarens uppdrag i denna del till att -undersöka hur patientens tillgång till sin egen journal via nätet kan påskyndas och underlättas, -undersöka om det finns behov av att ytterligare stärka patien- tens kontroll över den egna journalen, och -undersöka andra än de legala förutsättningarna för att patienten på ett strukturerat sätt ska kunna dela med sig av sin egen dokumentation till vårdgivaren. Övriga strecksatser som anges i tidigare direktiv (dir. 2011:25) i denna del faller därmed utanför utredarens uppdrag. Utredarens analys behöver inte beakta den utveckling av elektroniska beslutsstöd som ställer nya krav på vårddokumenta- tionens struktur och utformning. Utredaren behöver inte heller analysera om förslagen får några konsekvenser från sekretess- eller tystnadspliktssynpunkt eller föreslå ändringar i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) och patientsäkerhetslagen (2010:659). Utredaren ska särskilt beakta patientens perspektiv i arbetet med att undersöka hur dennes tillgång till sin egen journal via nätet kan påskyndas och underlättas och om det finns behov av att ytterligare stärka patientens kontroll över den egna journalen. Utredaren ska redovisa uppdraget i denna del . Förlängd tid och ändringar av redovisningstillfällen för uppdraget Kvarstående delar av uppdraget när det gäller hur informationsutbytet mellan patienten och vårdgivaren kan förbättras ska som nämnts ovan redovisas . En redovisning med förslag i de delar som avser -en ny patientlagstiftning -hur patientens valmöjligheter i vården kan stärkas ytterligare, och -hur patientens behov av stöd, råd och information bör hanteras inom ramen för bl.a. vårdgarantin Denna redovisning ska innehålla utredarens samlade författningsförslag. En slutredovisning med utredarens övriga förslag, dvs. i de delar som rör -hur vården kan ges på mer likvärdiga villkor, -en modell för systematisk insamling och bearbetning av patient- berättelser i klagomåls- och anmälningsärenden, -hur berörda myndigheter bör arbeta för att stärka patientens ställning, och -kartläggning av barnets ställning som patient inom hälso- och sjukvården Utredaren är dock oförhindrad att vid behov lämna kompletterande författningsförslag i slutredo- visningen. Tilläggsdirektiv till Utredningen om stärkt ställning för patienten genom en ny patientlagstiftning (S 2011:03) Regeringen beslutade kommittédirektiv om stärkt ställning för patienten genom en ny patientlagstiftning (dir. 2011:25). Utredaren har bland annat uppdraget att föreslå en samlad patientlagstiftning. I denna del ska utredaren bland annat analysera förhållandet till annan lagstiftning och utarbeta ett fullständigt författningsförslag som ska innefatta eventuella följdändringar i annan lagstiftning. Förslaget till patientlag ska lämnas . En slutredovisning med utredarens övriga förslag ska lämnas . Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, trädde i kraft och har därefter genomgått frekventa ändringar. Den grundläggande strukturen i lagen är dock oförändrad. Som helhet kan det konstateras att lagen i sin nuvarande utformning är ålderdomlig och i vissa fall otydlig samt har en svåröverskådlig struktur. Utredarens pågående arbete med en ny patientlag och de följdändringar i HSL som kommer att bli nödvändiga riskerar att ytterligare bidra till dessa brister. Sammantaget har det framkommit ett behov av att göra en översyn av HSL, särskilt när det gäller lagens struktur och utformning. Mot denna bakgrund ska utredaren lämna förslag till en ny lag om hälso- och sjukvårdens organisation som ersätter HSL. Den nya lagen ska vara en ramlag och samla generella bestämmelser om organisation och ansvarsförhållanden inom hälso- och sjukvården. Detta avser särskilt de bestämmelser i som inte föreslås inarbetas i utredarens förslag till ny patientlag. Det kan dock även avse bestämmelser i annan lagstiftning på hälso- och sjukvårdens område. -analysera vilka bestämmelser i och annan lagstiftning på hälso- och sjukvårdens område som är nödvändiga i en ny lag om hälso- och sjukvårdens organisation samt göra en lagteknisk och språklig översyn av dessa, -överväga om vissa bestämmelser i nuvarande HSL i stället bör regleras i speciallagstiftning eller i förordning, -överväga vilka bemyndiganden som är nödvändiga, samt -lämna nödvändiga författningsförslag. En utgångspunkt för utredarens arbete i denna del ska vara att ansvarsförhållandena inom hälso- och sjukvården inte ska ändras. Utredaren ska i denna del beakta arbetet inom utredningen kommunallag för framtiden (Fi 2012:07). Tilläggsuppdraget ska redovisas . Patientens tillgång till sin journal har i uppdrag att undersöka hur patien- tens tillgång till sin journal via nätet kan påskyndas och underlättas samt om det finns behov av att ytterligare stärka patientens kontroll över den egna journalen. Utredningen ska vidare under- söka förutsättningarna för att patienten på ett strukturerat sätt ska kunna dela med sig av sin egen dokumentation till vårdgivaren. Utredningen ska lämna sina överväganden i denna del . Därmed kan utredningens synpunkter beaktas av andra aktörer i det fortsatta arbetet på området.